sou · GLB3141d3 · 1998-01-01 00:00:00 — därför att en representant från knyts till som adjungerad ledamot. I ett längre perspektiv finns anledning att peka på behovet av en form av utvecklingsbolag för bokhandeln. Till BFI:s nuvarande låneverksamhet skulle kunna knytas stödfunktioner såsom utbildning och branschutveckling. Behovet är stort av en förstärkning av BFI:s rådgivning avseende företagsvärderingar, överlåtelser, hyreskontrakt, lägesbedömning, sortimentsinriktning etc. Till detta skulle kunna läg- gas en aktiv medverkan i företagsetablering på orter som saknar bokhandel. Såväl grundutbildning som fort- och vidareutbildning är ett centralt område för bokhandelns kompetensutveckling. Svenska Bokhandels- skolan, med och som huvudmän, har erbju- dit ett varierat kursutbud. Kurserna har varit ett komplement till insatser inom bokhandelskedjorna eller genom andra utbildare. Exempelvis ställer införandet av nya katalogdatorsystem i bokhan- deln krav på anpassad utbildning och aktualiserar behovet av att stärka de allmänna datakunskaperna i företagen. Många anställda inom bok- handeln har deltagit i skolans utbildningar för katalogsystemet CD BOK respektive bokhandelsekonomi för person- dator. Bokhandelsskolans verksamhet är subventionerad för bransch- föreningarnas medlemmar genom tillgängliga fondmedel. Jag beräknar att den sammanlagda kostnaden för det utökade stödet till bokhandeln uppgår till . *AG F¶RESL¥R ATT S¤RSKILDA MEDEL AVS¤TTS TILL EN BARNBOKSKATALOG SOM OCKS¥ BLIR EN STARTPUNKT F¶R L¤SFR¤MJANDE ¥TG¤RDER Det finns , mycket tack vare det statliga utgivningsstödet, en stor kvalitetsutgivning av barn- och ungdomslitteratur. Barn- och ungdoms- litteratur finns på landets folkbibliotek, dock inte alltid i den mängd och omfattning som vore önskvärd. I arbetet med böcker och bokförmedling har barn- och skolbibliote- karier tillgång till bokinformation i form av böcker, kataloger, foldrar 292 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG Bl.a. har man till sin hjälp BTJ:s sambindning och kataloger som är kostnadsfria, samt material i form av foldrar och bro- schyrer från förlag, bokhandel m.fl. Däremot har information om barn- och ungdomsböckerna svårigheter att nå ut till föräldrar, förskola och skola, samt i viss mån, till bokhandeln, vars information om barn- och ungdomslitteraturen främst består av förlagens marknadsföringsmate- rial. Det saknas heltäckande information om den årliga barnboksutgiv- ningen. Det finns ett stort behov av en samlad information om de barn- böcker som finns tillgängliga för läsning och inköp. Det är av stor betydelse att både bibliotekarier och bokhandelspersonal kan ge råd och tips till barn och föräldrar och förmedla nya läsupplevelser. Beho- vet av fullödig information om barnböcker har också ökat genom den satsning som gjorts med 25 miljoner till bokinköp och 5 miljoner till fanns ett BRANSCHSAMARBETE omkring en katalog - Årets Barnböcker - och med början budgetåret l985/86 utgick också ett statligt stöd för att sprida katalogen. Katalogen, som innehöll ca 400 titlar, hade en upplaga på 1 miljon exemplar och spreds, förutom till bokhandeln, även till landets samtliga hushåll med barn mellan samt till skolor, bibliotek och andra institutioner. Sedan det statliga stödet upphörde spreds katalogen i betydligt mindre upplaga via länens barnbibliotekskonsulenter. Då de två största barnboksförlagen, och , drog sig ur samarbetet försvann den heltäckande katalogen. Några förlag gjorde en mindre katalog i begränsad upplaga. har även den upphört. togs flera initiativ, bl.a. av , för att på nytt skapa ett samarbete i branschen omkring en gemensam barnboks- katalog, men utan resultat. Utredningen hyser inga förhoppningar om att samarbetet återupprättas inom bokbranschen för en gemensam barnbokskatalog. utgörs informationen om barnboksutgivningen, förutom av , av de kataloger som förlagen själva ger ut och dem som framställs av de stora bokhandelskedjorna. De täcker dock bara en liten del av utgivningen. Ett årligt barnboksnummer av Svensk Bokhandel är bra, men inte heltäckande och kostar styck. Dagspressen recenserar barnböcker mer eller mindre sporadiskt. Radion har minskat sin information om barnböcker. Detsamma gäller TV, i synnerhet de kommersiella kanalerna. har drastiskt dragit ner på sina presentationer av barnböcker. *AG F¶RESL¥R D¤RF¶R ATT 3TATENS KULTURR¥D F¥R I UPPDRAG ATT SKAPA EN BARNBOKSKATALOG I SAMARBETE MED 3VENSKA "ARNBOKSINSTITUTET –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 293 har kompetens att svara för urvalet av böcker tillsammans med . Kostnaden för en katalog av detta slag är beroende av antal titlar och upplaga. En stor fördel är att man kan utgå från LIBRIS-system, som omfattar hela den svenska utgivningen. Ur den väljs kvalitetslitteraturen. Katalogen bör i första hand vända sig till vuxna - både föräldrar och dem som arbetar med barn - men skall också kunna läsas av barn. Det föreslagna stödet inbegriper Svenska Barnboksinstitutets arbete, redaktionella insatser och tryckning, samt viss distribution. Katalogen är tänkt att spridas till bibliotek, bokhandlar, förskolor och skolor, samt till lärar- och biblioteksutbildningarna. Dessutom kan den användas av länens barnbibliotekskonsulenter i deras läsfrämjande arbete. Katalo- gen bör finnas på Internet och kan eventuellt integreras med eller länkas till skoldatanätet. På skoldatanätet finns en av Författarcentrum initierad verksamhet där barn kan komma i kontakt med författare, och deras verk, och där barnen själva kan lägga in egna texter, t.ex. recensioner. Det är viktigt att utnyttja sakkunskapen från Svenska Barnboksin- stitutet och till att ge katalogen en professionell utformning. Den bör innehålla såväl bokpresentationer som kortare artiklar om barn och läsning. Jag menar att en katalog av det här slaget kan utgöra en start för läsfrämjande åtgärder av olika slag, t.ex. i samarbete med Bokjuryn, som fått del av det statliga anslaget till läsfrämjande 1997. Jag föreslår att tillförs för arbetet med barnbokskatalogen. *AG F¶RESL¥R S¤RSKILDA L¤SFR¤MJANDE ¥TG¤RDER F¶R BARN UNDER Undersökningar om svenskarnas läsvanor, (bl.a. Mediebarometern, Kulturbarometern och Barnbarometern), redovisar en tydlig, nedåt- gående trend, även om fler människor läser böcker nu än . Bokläsningen minskar, både i lästid och andel bokläsare bland personer . Längre ner i åldrarna är detta än mer markant. Ungdomar och yngre skolbarn, som ändå är de grupper som läser mest, har minskat sin lästid. Andelen icke-läsare har ökat kraftigt. Bland små barn mellan 3 -har den dagliga kontakten med böcker 294 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG SOU 1997:141 minskat kraftigt, framför allt för barn med lågutbildade föräldrar. Andelen barn i denna grupp som har daglig kontakt med böcker har Att, i enlighet med kulturpolitiska mål, skapa REELLA F¶R UTS¤TTNINGAR för alla att använda yttrandefriheten, handlar om att ge människor verktyg att uttrycka sina känslor och tankar. Läsning är i själva verket grundläggande för att detta ska bli möjligt. Den första språkinlärningen sker genom att barn härmar vuxnas tal, men förmågan till nyansering och utveckling av språket tränas genom berättelser, sagor, rim och ramsor. Vikten av barnets första kontakt med litteratur kan därför inte nog betonas. Vi vet att barns uppväxtmiljö i hög grad styr läsvanorna - även senare i livet. Många föräldrar som inte själva läser böcker har heller inte intresse för att introducera sina barn i böckernas värld. Och även om intresse för böcker finns anser inte alla sig ha råd att köpa barn- Samhället har därför en mycket viktig uppgift då det gäller att ge alla medborgare möjlighet till DELAKTIGHET I KULTURLIVET och möjlighet att TA DEL AV KULTURARVET I alla de samhälleliga inrättningar där barn vistas i sin vardag - barnavårdscentraler, förskolor, skolor, bibliotek etc. - måste den gemensamma strävan vara att överbrygga kulturella klassskillnader. Många har insett litteraturens betydelse och vet att en medveten satsning på barns läsning leder till fler vuxna läsare. Ett problem är dock att de läsfrämjande insatserna till stor del bestått av tillfälliga projekt och kampanjer. Det krävs medvetet, kontinuerligt arbete i förskolor, skolor och på bibliotek för att alla barn skall få möjligheter att bli framtida bokläsare. Vikten av att ge barn goda läsvanor tidigt återkommer i alla rappor- ter från experter och forskare. Ju mer vi lär oss om hur barn fungerar, desto mer inser vi värdet av språklig stimulans alltifrån första början. Barnets språkliga, kognitiva och kommunikativa utveckling och där- med också dess socialisation börjar mycket . Det är därför viktigt att språkutvecklingen redan från början stimuleras. Mycket tyder på att åtgärder för att lyfta de språkligt sämre lottade måste sättas in redan före skolåldern. Språket spelar en avgörande roll i människans liv. Att få tillgång till ett fullgott språk måste ses som en grundläggande mänsklig rättighet. Om demokratiska principer ska kunna förverkligas måste åtgärder sättas in också mot orättvisorna i det språkliga arvet, så att alla barn ges möjlighet att få utveckla sitt språk, skriver Per i sin bok språk. Föräldrars insatser för barns språkutveckling är givetvis av grund- läggande betydelse. Från första början behöver barn få språklig och social träning genom samtal, berättande och gemensam läsning. –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 295 många föräldrar saknar kunskap om barnlitteraturens betydelse. Inom barnomsorgen finns en medvetenhet om barns behov, men långt ifrån alla som arbetar med barn vet hur viktig litteraturen är för barns sociala och intellektuella utveckling. Kommunernas besparingar drabbar barn- omsorgen genom stora barngrupper och minskad personal och bib- liotekens möjlighet att arbeta uppsökande med läsfrämjande prioriteras ner. Det blir mindre tid för läsning och andra kulturella aktiviteter som t.ex. biblioteksbesök. Det är av stor vikt att böcker blir ett naturligt inslag i alla barns var- dag - från allra första början. I syfte att öka läsandet och stärka bokens ställning är det mest effektivt att koncentrera de läsfrämjande insatser- na till de minsta barnen. inrättades två nya statliga stöd för att stimulera barn och ungdom att läsa böcker; 25 miljoner för inköp av litteratur till folk- och skolbibliotek och ett engångsanslag på att användas till särskilda insatser för att stödja läsning bland barn och ungdomar. Båda stödformerna har mötts av ett mycket stort intresse. 270 av landets 288 kommuner har ansökt om drygt 70 miljoner för bokinköp. Stödet har också initierat samarbete mellan folk- och skol- bibliotek, barnhälsovård och barnomsorg. Efterfrågan på bidrag från de till läsfrämjande insatser har varit mycket stort. De sökta beloppen uppgår sammantaget till vilket innebär att många projekt kommer att bli utan stöd. Jag föreslår att medel ställs till förfogande för att även kunna ge bidrag till läsfrämjande insatser. Jag menar dock att bör prioritera insatser för de mindre barnen under . Målet är att nå alla barn i förskoleåldern och på lågstadiet i deras vardag. Det innebär att både föräldrar och personal inom barn- omsorg och skola måste involveras i det läsfrämjande arbetet. Barnbibliotekskonsulenter inom länsbiblioteken har spelat en mycket stor roll när det gäller läsfrämjande för barn. fanns det särskilda barnbibliotekskonsulenter på alla de 24 länsbiblioteken, de flesta på heltid. har vissa län dragit in dessa tjänster helt eller delvis. Deras grundläggande uppgift var och är att medverka till in- rättandet av barnbibliotekarietjänster i kommunerna. Andra viktiga arbetsuppgifter är att ordna fortbildning och vidareutbildning för barn- bibliotekspersonal, att initiera och delta i projekt och utvecklingsarbete, att samordna insatser och sprida information om barnkultur i regionen. Barnbibliotekskonsulenterna har också samarbetat med barnhälso- vården och tillsammans med personal från barnavårdscentralerna utarbetat informationsbroschyrer riktade till föräldrar. De har också arbetat med biblioteksservice till barn med särskilda behov och till invandrar- och flyktingbarn. Stor uppmärksamhet har ägnats skolbiblio- 296 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG tek och barn med läshandikapp. Samarbete med barnhälsovård och skola, fortbildning för barnbibliotekspersonal, studiedagar för lärare och barnomsorgspersonal förekommer i de flesta län. Barnbiblioteks- konsulenterna är med andra ord nyckelpersoner. Jag föreslår att medel tilldelas för att fördelas länsvis. Barnbibliotekskonsulenterna ansvarar för att inom länet, i samarbete med kommunens barnbibliotekarier samt med personal inom barn- omsorg, skola och barnhälsovård, ge kunskap och information om böcker och läsning speciellt riktad mot barn i åldern under och deras föräldrar. Det är, enligt min mening, viktigt att prioritera insatser som kan ge långsiktiga effekter. Den barnbokskatalog som jag föreslår är ett viktigt verktyg för alla som arbetar med barn. Den bör delas ut kostnadsfritt till alla daghem, förskolor, privat barnomsorg och till barnens föräldrar och ingå i det läsfrämjande arbete som barnbibliotekskonsulenter bedriver. Jag föreslår att tillförs och används till läsfrämjande insatser för barn . *AG F¶RESL¥R EN OMF¶RDELNING AV TIDSKRIFTSST¶DET SOM INNEB¤R ATT CA G¥R TILL PRODUKTIONSST¶D OCH CA TILL UTVECKLINGSBIDRAG OCH ST¶D TILL VERKST¤DER Stödet till kulturtidskrifter inrättades med samma motivering som används : kulturtidskrifternas stora betydelse för den allmänna debatten i kulturella, sociala och politiska frågor och därmed för den demokratiska processen i landet. Statens stöd skall garantera en kulturellt värdefull mångfald i tidskriftsutbudet. Stödet är uppdelat på två anslagsposter, produktionsstöd och utvecklingsstöd. Den snabba data- och elektronikutvecklingen har fått stora konsek- venser för de tryckta tidskrifterna. Produktionen förenklas, liksom dist- ribution och tillgänglighet via databaser och elektronisk post. Utvecklingsarbetet är därför av stor betydelse och här spelar både det riktade utvecklingsbidraget till enskilda tidskrifter och stödet till verkstäderna en viktig roll. –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 297 Syftet med utvecklingsbidraget är att i samarbete med tidskriftens redaktioner upprätta en plan för hur tidskiften skall kunna bli självbärande. Det kan röra sig om tidskrifter som har en god utveck- lingspotential men som av olika anledningar inte kommer vidare. Or- sakerna kan vara en kombination av brist på kunskap och brist på medel för att genomföra en förändring och därigenom nå ut till större grupper av läsare. Enligt har stödet haft positiva effekter och kommer att göra en utvärdering av de tidskrifter som fått utvecklingsstöd. Denna utvärdering kan ligga till grund för nya förslag på stödinsatser. I utvecklingsarbetet spelar tidskriftsverkstäderna en stor roll, i syn- nerhet för de mindre tidskrifterna som inte själva har råd eller möjlighet att skaffa teknisk utrustning och kompetens. Ett ökat stöd till verkstäderna är motiverat. Till verkstäderna bör kopplas personer som inte bara besitter kompetens i datateknik och grafisk formgivning utan även i tidskriftsekonomi och marknadsföring. Till grund för det statliga tidskriftsstödet ligger värnandet om ytt- randefriheten. För att kunna konkurrera med det övriga utbudet på mediamarknaden krävs en tilltalande och läsvänlig form. Genom att stödja verksamheter som tidskriftsverkstäder ger staten möjligheter för tidskrifterna att få kunskap och utbildning i olika distributionstekniker och grafisk formgivning. Ett utökat stöd till verkstäderna skulle också möjliggöra en förstärkning av det lovande internationella samarbete kulturtidskrifter emellan som inletts i och med etablerandet av tid- skriftsverkstäder i andra länder. *AG F¶RESL¥R ATT VERKST¤DERNA P¥ DE FYRA ORTERNA ,UND FR O M H¶S TEN -ALM¶ 3TOCKHOLM '¶TEBORG OCH ,ULE¥ F¶RST¤RKS OCH F¥R KARAKT¤R AV REGIONALA CENTRA TILL VILKA MINDRE VERKST¤DER KAN KNYTAS Stöd till mindre tidskriftsverkstäder bör i första hand komma från kommuner, landsting, organisationer och föreningar m.m. De fyra re- gionala verkstäderna kan få en större roll genom att man där samlar upp erfarenhet inte bara av grafisk tidskriftsproduktion utan även av marknadsföring, distribution, försäljning etc. Flera verkstäder bedriver redan tidskriftsförsäljning i egna butiker. Utvecklingsbidrag kan givetvis också sökas och utgå till tidskrift som ej hör till verkstäderna. bör få i uppgift att föreslå hur utvecklingsbidraget ska utformas och vilka krav som bör ställas på de tidskrifter som får stöd. bör ingå som part i en dis- kussion om stödets utformning och omfattning. Inom stödet till utveck- lingsbidrag bör också finnas möjligheter att söka stöd för tidskrifter 298 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG som enbart utkommer elektroniskt, något som enligt vad utredningen erfarit ej är möjligt . Genom att öka anslaget till verkstäderna och till utvecklingsbidrag minskar andelen bidrag som riktas till enskilda tidskrifter. Detta stöd bör i fortsättningen också vara ett förluststöd. Man bör dock diskutera möjligheten att kanalisera stödet till mindre tidskrifter genom verk- städer och möjliggöra för mindre tidskrifter att samarbeta med andra redaktioner för att utveckla och förbättra sina tidskrifter. stöd kan ge både ett kulturpolitiskt och ekonomiskt mervärde. *AG F¶RESL¥R EN OMF¶RDELNING AV ST¶DET TILL KULTURTIDSKRIFTER SOM ¤R MILJONER TOTALT S¥ ATT MILJONER KRONOR UTG¥R I FORM AV PRODUK TIONSST¶D MILJONER KRONOR TILL VERKST¤DERNA OCH MILJONER KRONOR TILL UTVECKLINGSBIDRAG I utvecklingsbidraget bör ingå ett verksamhetsbidrag till så att den kan fungera som samarbets- partner för och som rådgivare och informatör till de tidskrifter som inte ingår i verkstäderna. Det är av stor vikt att informa- tionen om utvecklingsbidrag och verkstäder sprids till alla kultur- tidskrifter. Ett särskilt utvecklingsbidrag bör ges till Progek för att ut- veckla deras datasystem som kan leda till att distribution och försäljning av kulturtidskrifter blir effektivare. Jag menar att bör bilda en arbetsgrupp som består av företrädare för , tidskriftsverk- städerna och en oberoende expert på tidskriftsekonomi som kan utvär- dera effekterna av utvecklingsbidrag och bistå med rådgivning i frågor som rör ekonomi och marknadsföring. Förslaget innebär ingen ny kostnad för staten utan endast en omför- delning av stödet. *AG F¶RESL¥R ATT MEDEL AVS¤TTS F¶R PRODUKTION OCH DISTRIBUTION AV EN KULTURTIDSKRIFTSKATALOG ger ut en årlig katalog - Sveri- ges Kulturtidskrifter - över de kulturtidskrifter som får stöd. I katalo- gen ingår även ett antal icke stödda tidskrifter som är att betrakta som kulturtidskrifter. Denna katalog utgör ryggraden i alla marknads- föringsåtgärder och spelar också en viktig roll vid bibliotekens tidskriftsinköp. Katalogen innehåller även beställningskuponger för –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 299 prenumeration som når både biblioteksbesökare och andra. Katalogen, som 1997 trycks i samarbete med tidskriften - Press på bib- lioteken - presenterar 261 olika kulturtidskrifter. Katalogen är inte full- ständig, eftersom den bygger på friv illigt deltagande även för de tid- skrifter som får stöd. Jag föreslår att det blir obligatoriskt för de tidskrifter som får någon form av stöd att vara med. Den utgör både en viktig information och ett stöd för marknadsföring av tidskriften. Jag menar att katalogen bör utarbetas i samarbete med och vara självständig, dvs. inte ingå i tidskriften (Press på biblioteken). roll i undervisningen i grund- och gymnasie- skolan behöver stärkas. En rad olika initiativ har tagits av genom satsningar som Tidskriften i Skolan. Inte minst från bibliotekshåll har det framhållits att lärare ofta brister i kunskap om hur kulturtidskrifterna och referensdatabaser, typ Artikelsök, kan utnyttjas i undervisningen. Skolan skickar elever till biblioteken för att de på egen hand ska leta fram fakta för olika specialarbeten. En utvidgning av kulturtidskriftskatalogen utökad med en lärarhandledning skulle kunna vara ett medel att råda bot på den brist på kunskap som finns och sprida information om kulturtidskrifterna och deras innehåll. Som jag påpekat är kulturtidskrifterna dåligt representerade i bok- handeln. Det brister i kunskap och information om vilka tidskrifter som finns att sälja och beställa. Jag föreslår att kulturtidskriftskatalogen skickas ut till samtliga bokhandlar tillsammans med en information om hur man kan sälja respektive beställa tidskrifter. Många kulturtidskrifter i har prenumeranter i , och . Jag föreslår att kulturtidskriftskatalogen distribue- ras till de stora biblioteken runt om i samt till press och vissa bokhandlar som säljer tidskrifter. Jag föreslår att medel avsätts för att producera en kulturtid- skriftskatalog med spridning till bibliotek, bokhandel, skolor och de nordiska länderna. Jag beräknar kostnaden till . 300 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG *AG F¶RESL¥R EN F¶RS¶KSVERKSAMHET F¶R ATT KOPPLA TIDSKRIFTSST¶DET TILL BIBLIOTEKENS TIDSKRIFTSPRENUMERATIONER Folkbibliotekens tidskriftsinköp varierar kraftigt och gjorda undersök- ningar ger ingen entydig bild. Majoriteten av kulturtidskrifterna menar dock att antalet prenumerationer minskar. Man har diskuterat möjlig- heten att koppla tidskriftsstödet till biblioteksprenumerationer, dvs. att tidskrifter som får stöd sprids på alla eller ett antal av landets bibliotek. Utredningen har gjort en översikt av kostnaderna för olika alternativa stöd. I full skala, dvs. om varje stödd kulturtidskrift skulle finnas till- gänglig på varje bibliotek, innebär detta en kostnad av 51 miljoner kro- nor. (1 700 bibliotek får 150 tidskrifter till en prenumerationskostnad på i genomsnitt exkl. moms = .) I mindre omfattning, dvs. om man skulle välja att förse 300 biblio- tek med varje stödd kulturtidskrift får man en kostnad av . (300 bibliotek får 150 tidskrifter till en prenumerationskostnad på i genomsnitt exkl. moms = .) Även ett stöd av denna storleksordning förefaller orealistiskt. Jag föreslår i stället en försöksverksamhet där bibliotek som så önskar erhåller tidskriftspaket med provnummer som underlag för att fatta beslut om prenumerationer. saknar tidskrifterna möjligheter att marknadsföra sig till biblioteken. skulle kunna förse biblioteken med tidskriftspaket om de får medel för detta. Jag föreslår ett anslag på för försöksverksamhet riktad till biblioteken. Jag beräknar kostnaden till . –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 301 *AG F¶RESL¥R ATT UTGIVNINGEN AV KULTURTIDSKRIFTER P¥ KASSETT ¶VER F¶RS FR¥N +ULTURR¥DET TILL ANNAN MYNDIGHET har, med hänvisning till sitt ansvar för s.k. utsatta grupper, bedrivit en försöksverksamhet med utgivning av ett 30-tal kultur- tidskrifter på kassett. Medel för detta har tagits ur det ordinarie anslaget till kulturtidskrifter. De tidskrifter som kunnat komma i fråga är de som erhåller kulturtidskriftsstöd till sin tryckta utgåva och som kunnat uppvisa minst fem kassettprenumeranter. När det gäller dagspress finns ett system där dagliga tidningar, via olika tekniska lösningar, görs tillgängliga för läshandi- kappade. Denna verksamhet administreras och utvecklas av . När man väl konstaterat att även läshandikappade bör kunna få tillgång till innehållet i kulturtidskrifter, är det mindre en kulturpoli- tisk fråga än ett tekniskt-ekonomiskt avgörande att besluta om vilka tidskrifter, som skall tillgängliggöras via kassett, diskett eller på annat sätt. Den erfarenhet och rutin, som skaffat sig i sin verksamhet med dagspressen, bör nu användas för att göra även andra grupper av tidningar tillgängliga för läshandikappade. Den teknik- utveckling som nämnden deltagit i, bör alltså med fördel kunna komma även kulturtidskrifterna till del. Det finns ingen anledning att ha kompetens och resurser för denna administration och utveckling på flera händer. Ett alternativ till detta vore en överflyttning till Talboks- och . Jag föreslår att administrationen av verksamheten överförs från till annan myndighet. 302 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG