sou · GLB3193 · 1998-01-01 00:00:00 — En sådan grundlagsändring skulle som redan sagts också vara ett mycket tydligt sätt att visa på att erkänner sina n ationella minoriteter och ett tydligt sätt att markera politikens inriktning att respektera och stödja minoriteternas strävan att bevara sin kultur och de väsentliga bestånds - delarna i sin identitet. Det skulle klart markera att det allmänna åläggs att positivt verka för att de nationella minoriteternas strävan att behålla och utveckla sitt eget kultur- och samfundsliv främjas. En ändrad utformning av grundlagen är dock något som noga måst e övervägas ur många olika aspekter. En sådan aspekt är att det är angeläge t att se till att en ändring av grundlagsstadgandet så som det ser ut inte medför försämrat skydd för de grupper som omfattas av bestämmel- sen. Det kan också finnas anledning att se över om bestämmelsen så som den är utformad ger ett tillräckligt gott skydd för samtliga de delar av de nationella minoriteternas kultur och identitet som är viktiga fö r dem. Dessa överväganden leder till den bedömningen att ett erkännande a v de nationella minoriteterna och skyddet för dessa i ett första steg bör ske genom att ratificerar ramkonventionen med nämnande av de nationella minoriteterna vid namn. På det sättet erkänns de nationell a minoriteterna både nationellt och internationellt som åtar sig att tillämpa ramkonventionens bestämmelser om skydd för dessa Förslag till åtgärder ... Det bör också övervägas om en ratificering av ramkonventionen skal l följas av en grundlagsändring med den innebörden att nuvarand e grundlagsstadgande till skydd för etniska, språkliga och religiös a minoriteter utökas med att de nationella minoriteterna nämns vid namn. Därutöver bör en översyn av grundlagsstadg andet också behandla frågan om den i sin nuvarande lydelse ger de nationella minoriteterna ett tillräckligt starkt skydd. Den tid vi haft för fullgörande av vårt uppdra g medger inte att vi ger en allsidig belysning av alla frågor som bö r överväga s i samband med en grundlagsändring. Vi föreslår därför at t denna fråga utreds vidare i annan ordning. 6.4Åtgärder för att sprida kunskap om de svenska nationella minoriteterna Våra förslag: Vi föreslår en rad åtgärder inom områdena utbildning och forskning, massmedia och kultur med det gemensamma syftet att sprida kunskap om de nationella minoriteterna och deras kultur och historia i samt åtgärder för a tt skapa dialog och utbyte mellan de nationella minoriteterna och majoritetsbefolkningen. 6.4.1Skäl för att sprida kunskaper om de nationella minoriteterna och för att skapa en dialog mellan dem och majoriteten Ett erkännande av de nationella minoriteterna samer, tornedalingar, sverigefinnar, romer och judar måste om dessa grupper skall kunna få ett sådant skydd som ramkonventionen anger, förenas med åtgärder fö r att sprida kunskaper om dessa grupper och deras kultur, språk, och historia som en del av vårt gemensamma kulturarv och samhället . I ramkonventionen berörs detta i flera bestämmelser, bl.a. i artikel 1 2 där det anges att de länder som ansluter sig till konventionen skall vidta åtgärder på området utbildning och forskning för att främja kunskap om sina nationella minoriteters och majoritetens kultur, historia, språk och religion. I artikel 6 anges att de länder som ansluter sig till konventionen skall uppmuntra en anda av tolerans och interkulturell dialog och vidta effektiva åtgärder för att främja ömsesidig respekt och förståelse oc h samarbete mellan alla personer som bor på deras territorium oavsett dessa personers etniska, kulturella, språkliga eller religiösa identitet, särskilt på utbildnings- och kulturområdet samt inom massmedia. Förslag till åtgärder ... Av dessa bestämmelser framgår att kunskapen om de nationell a minoriteternas och majoritetens kultur, historia, språk och religion ä r viktig för att de nationella minoriteterna skall få det skydd de behöver för att kunna bevara sin kultur och identitet och för att ett utbyte skall kunna komma till stånd mellan minoriteter och övriga s amhället. Ökad kunskap om de nationella minoriteterna och deras del i vår historia och vår t kulturarv tror vi är nödvändig om de nationella minoriteterna i Sverig e skall få respekt, förståelse och stöd för sina strävanden att bevara si n kultur, sitt språk, sin religion m.m. Det är också e nligt vår uppfattning en förutsättning för ett ökat utbyte mellan samer, tornedalingar, sverigefin- nar, romer och judar samt den svenska majoritetsbefolkningen. Ett sådant utbyte ser vi som mycket viktigt för att de nationell a minoriteternas kultur och språk i skall kunna överleva oc h utvecklas. Men utbytet är också viktigt ur majoritetens synvinkel. D e nationella minoriteternas kultur och historia och språk är en del av vår t gemensamma kulturarv. Genom att minoritetskulturerna blir mer kända och respekterade berikas majoriteten och majoritetskulturen. I ramkon- ventionen betonas vikten av utbyte och dialog mellan minoriteterna och majoriteten gång på gång. Redan i ingressen till konventionen understryks att bara om ett tolerant klimat öppet för dialog skapas kan den kulturella mångfalden bli en källa och en faktor inte till söndring men til l berikande för varje samhälle. Det finns därför starka skäl för att redan i samband med att grunde n läggs för en svensk minoritetspolitik vidta åtgärder för at t sprida kunskap om nationella minoriteter, deras del i historia och i det svenska samhället . Detta är inte minst viktigt med tanke på at t samernas, tornedalingarnas, sverigefinnarnas, romernas och judarnas historia i är i stort sett okänd bland majoritetsbefolkningen i . har framställts som ett historiskt set t enhetligt land, med en kultur, ett språk och en religion. För a tt denna bild skall kunna ändras så att de nationella minoriteternas, historia, kultur , språk och religion som en del av historia blir känd och uppskat- tad och så att ett utbyte mellan minoriteter och majoriteten ökar, kräv s åtgärder på en rad olika områden, främst områdena utbildning, kultur och massmedia. Nedan behandlar vi de förslag till åtgärder som sektion 1 lagt fram ino m dessa sakområden och tar ställning till i vilken mån vi bedömer att dessa är verkningsfulla som åtgärder för att sprida kunskaper om de svensk a nationella minoriteterna. Vi kommenterar också i vad mån förslagen falle r inom ramen för olika bestämmelser om skydd för nationella minoriteter i ramkonventionen. Förslag till åtgärder ... Våra förslag: Vi föreslår att kunskap om samernas, tornedali ngarnas, sverigefinnarnas, romernas och judarnas historia, kultur, språk och religion i som en del av svensk historia, kultur och samhällsliv skall ingå som ett kunskapskrav i läroplanerna fö r och gymnasieskolan. Utbildning i detta bör också ing å som en del av kursplanerna i ämnena svenska, historia, religion och samhällskunskap. Som en följd av dessa förslag föreslår vi i likhe t med sektion 1 att lärarutbildning och fortbildning av lärare skal l utformas så att lärarna får en utbildning som gör det möjligt at t förmedla kunskaper om de nationella minoriteterna till eleverna. Vi föres lår att regelbundet skall följa upp hu r gällande regler om modersmålsundervisning och tvåspråkig undervis- ning för de nationella minoriteterna tillämpas samt avge periodisk a rapporter angående resultaten. Vi föreslår att åtgärder vidtas för att säkerställa att utbildning oc h forskning i var och en av de nationella minoriteternas kultur, historia, språk, religion, traditioner och samhällsliv äger rum vid åtminstone e tt universitet eller en högskola för vardera minoriteten. Vi föreslår att åtgärder vidtas för att säkerställa långsiktigt statlig t stöd till åtminstone en folkhögskola för varje nationell minoritet dä r utbildning ges i den nationella minoritetens historia, kultur, språk, religion, traditioner och samhällsliv. Det viktigaste förslaget i sektion 1 när det gäller att sprida kunskap om d e nationella minoriteterna är förslaget att införa kunskap om de svensk a landsdels- eller minoritetspråken och deras kultur och historia som ett kunskapskrav i läroplanerna för och gymnasieskolan sam t som en del i kursplanerna i ämnena, svenska, historia och samhällskun- skap. finns i läroplanerna angivet att ett av målen med utbildningen i och gymnasieskolan är att eleverna görs förtrogna med , respektive har god insikt i, centrala delar av det svenska, nordiska, inklusive det samiska, samt västerländska kulturarvet. Denna formulering bör enligt förslaget i sektion 1 vidgas så att det framgår att undervisninge n om det svenska kulturarvet skall innefatta undervisning om det samiska, finska, tornedalska och det romska kulturarvet och de historiska landsdels- eller minoritetsspråken i . Förslag till åtgärder ... Vi anser att kunskapskravet i läroplanerna bör avse samtliga nationella minoriteters historia, kultur, språk och religion i . Sålunda bö r kunskap om samers, tornedalingars, sverigefinnars, romers och judars historia, kultur, språk och religion i som en del av svensk historia, kultur och samhällsliv ingå som ett kunskapskrav i läroplaner- na för och gymnasieskolan. De bör också vara en del a v kursplanerna i ämnena svenska, historia, religion och samhällskunskap. Som en följd av dessa förslag föreslår vi i likhet med sektion 1 at t lärarutbildningen ändras så att blivande lärare får en utbildning som gör det möjligt att förmedla dessa kunskaper till eleverna. Denna utbildning skall, för att vårt förslag skall kunna genomföras, innehålla utbildning i samliga nationella minoriteters historia, kultur, språk och religion. Detsamma bör gälla den fortbildning som skall anordnas för lärare. Skälet till våra förslag i dessa delar är att vi anser det vara mycket viktigt att alla barn i , antingen de tillhör en minoritet eller majoriteten, redan i skolan får kunskap om våra nationella minoriteters historia i och deras kultur, språk och religion samt kunskap om deras del i samhället . På detta sätt anser vi att förståelsen för dessa gruppe r och därmed viljan för att ge dem stöd för att bevara sin kultur och sit t språk m.m. kommer att växa. Förutsättningarna för en dialog mella n minoriteterna och majoriteten, både i skolan och senare i livet, stöd s också enligt vår uppfattning bäst på detta sätt. Vi föreslår liksom sektion 1 att Stat ens skolverk regelbundet skall följa upp hur gällande regler om modersmålsundervisning och tvåspråki g undervisning för de nationella minoriteterna tillämpas samt at t skall avge periodiska rapporter angående resultaten. Enligt vad som framkommit i undersökningar tillämpas inte alltid reglerna på ett tillfredställande sätt. Med tanke på hur viktiga dessa språk är för dem som använder dem och att språken är en viktig del av de nationell a minoriteternas kultur, anser vi att undervisningen i språken regelbundet skall följas upp och utvärderas av lverk. Genom införande av dessa åtgärder uppfylls också ramkonventionens artikel 14 på ett bättr e sätt. Universitet och högskolor samt folkhögskolor I likhet med sektion 1 föreslår vi att åtgärder vidtas för att säkerställa att utbildning och forskning äger rum i landsdels- eller minoritetsspråken vid åtminstone ett universitet eller en högskola i landet för vardera språke t och att åtgärder vidtas för att säkerställa långsiktigt statligt stöd til l åtminstone en folkhögskola för vart och ett av landsdels- el ler minoritets- språken. Förslag till åtgärder ... Vi anser dock att åtgärder också skall vidtas för att tillse att forsknin g och undervisning i var och en av de nationella minoriteternas kultur, historia, språk, religion, traditioner och samhällsliv äger rum vi d åtminstone ett universitet eller en högskola för vardera minoriteten. Sådan forskning och undervisning är nämligen enligt vår uppfattning nödvändi g för att ökad kunskap skall vinnas om de nationella minoriteterna oc h deras del i historia och samhällsliv av . Den kan också bidra till ett ökat utbyte mellan minoriteter och majoriteten också på högskole- och universitets nivå samt till forskning som blir gränsöverskridande s å att både minoritetsperspektiv och majoritetsperspektiv tas med och jämförelser görs mellan dessa perspektiv inom olika områden. Det är viktigt att man från statens sida försäkrar sig om att forskning oc h undervisning kring frågor som berör skyddet för de nationella minoriteter - na äger rum. får varje högskola och universitet i princip fritt välj a vilken forskning och undervisning som skall bedrivas där. Det kan i den situationen vara svårt att väcka intresse hos någon hö gskola för att forska kring och undervisa om frågor som rör minoriteter. Det är därför viktigt att staten tillser att denna forskning och undervisning verkligen äger rum exempelvis genom anvisningar i regleringsbrev till högskolor oc h universitet. I sektion 1 finns förslag om statligt stöd för minst en folkhögskola för vart och ett av landsdels- eller minoritetsspråken. Vi anser att förslage t bör vidgas så att statligt s töd långsiktigt ges åt minst en folkhögskola för vardera av de svenska nationella minoriteterna där utbildning i den nationella minoritetens historia, kultur, språk, religion, traditioner och samhällsliv äger rum. Liksom sektion 1 anser vi att sådana folkhögskolor kan bli viktig a kulturella centra för samisk, tornedalsk, sverigefinsk, romsk och judis k kultur och historia i . På detta sätt kan folkhögskolorna bidra b åde till att stärka identiteten hos personer som tillhör de nationella minorite- terna och till att sprida kunskap om dessa grupper till majoritetsbefolk- ningen. Den närmare utformningen av det statliga stödet samt villkore n för det får övervägas i annan ordning. Vi anser dock att det är angeläget att redan nu understryka vikten av att sådana folkhögskolor är öppn a också för personer som tillhör majoritetsbefolkningen eller andr a minoritetsgrupper och att alla oavsett vilken grupp de tillhör, uppmuntras att delta i studier vid folkhögskolorna. På det sättet kan, enligt vå r uppfattning, dialogen mellan olika grupper bäst främjas. Förslag till åtgärder ... Vårt förslag: Vi anser att det bör övervägas om de framt ida villkoren för sändningsrätt för programföretagen i allmänhetens tjänst skal l omfatta villkor om att samtliga nationella minoriteters behov särskilt skall beaktas i programverksamheten. I de villkor som finns för sändningsrätt för programföretagen i allmänhetens tjänst finns krav om att språkliga och etniska minoriteter s behov särskilt skall beaktas. Vidare anges att samiska, finska och tornedalsfinska skall inta en särställning i programverksamheten fö r språkliga och etniska minoriteter. Sektion 1 föreslår att staten för kommande perioder som villkor fö r sändningsrätt för radio- och TV-programföretagen i allmänhetens tjänst föreskriver att programföretagen i sin programverksamhet skall ge chib tillsammans med övriga landsdels- eller minoritetsspråk i S verige en särställning i programverksamheten. Vi anser att det finns anledning att överväga om de framtida villkoren för sändningsrätt skall omfatta villkor om att samtliga nationell a minoriteters behov särskilt skall beaktas i programverksamheten. Vilka dessa behov är kan växla både mellan de olika nat ionella minoritetsgrup- perna och mellan olika sakområden som språk, kultur, religion m.m. Enligt vår uppfattning kan det vara nödvändigt att det i villkoren fö r sändningsrätt klart framgår att de nationella minoritete rnas behov särskilt skall beaktas. Annars riskerar dessa gruppers behov att försvinna i mängden av språkliga och etniska minoriteter i eftersom de flesta nationella minoriteterna i består av betydligt färre personer än va d många invandrargrupper gör. De nationella minoriteterna har också unde r tillbaka visat en stark vilja att bevara sin kultur och identitet. Detta talar också för att denna skall ges ett särskilt utrymme i de radio - och TV-sändningar som programföretagen i allmänhetens tjänst tillhanda - håller. Förslag till åtgärder ... Våra förslag: Vi föreslår att det statliga stöd som utgår till olika ty per av kulturyttringar skall fördelas så att samisk, tornedalsk, sverigefinsk , romsk och judisk kultur av olika slag får en tillräcklig andel av detta. skall inom ramen för den uppgift kulturråde t har att främja kulturarvet och kulturell mångfald tillse att d e nationella minoriteternas kultur får ett tillräckligt utrymme i kulturlivet så att denna kultur kan nå ut till majoriteten. Våra förslag omfatta r såväl rikstäckande som regionala kultursatsningar. Vi understryker betydelsen av att samisk och tornedalsk kultur får ett tillräckligt stöd och utrymme i regionala kultursatsningar i de geografiska områden där dessa kulturer funnits under århundraden tillbaka och fortfarande finns . Kulturområdet är enligt ramkonventionen ett mycket viktigt område där dialog mellan minoriteter och majoriteten kan skapas. Genom att majoriteten närmare får lära känna samisk, tornedalsk, sverigefinsk , romsk och judisk kultur kan respekten för dessa kulturer växa likso m insikten om vad de tillfört och tillför vårt kulturarv. För att de nationella minoriteternas kultur skall kunna nå ut till majoriteten krävs att denna kultur får en tillräcklig andel av det statlig a stöd som utgår till olika slag av kultur. Det krävs också att man från statens håll ser till att denna kultur får ett tillräckligt utrymme inom rame n för den statliga kulturpolitiken. Sektion 1 har lämnat förslag i båda dessa avseenden med inriktning på de svenska landsdels- eller minoritetsspråken och den kultur de är en del av. I den del förslagen avser att stödja kulturyttringar på landsdels- eller minoritetsspråken, exempelvis litteratur på dessa språk, tjänar förslagen främst att stärka språken och kulturen bland dem som använder språken. Vi stöder dessa förslag eftersom det är viktigt att kulturen och språke n stärks inom de nationella minoritetsgrupperna; också för att i ett andra led kunna sprida kulturen utanför den egna gruppen. Fö r att samisk, tornedalsk, sverigefinsk och romsk kultur skall kunna spridas också utanför den egna gruppen föreslår sektion 1 att åtgärde r vidtas för att det statliga stöd som i olika former utgår till kultur av olika slag utformas så att kulturyttringar på samiska, finska och chi b och den kultur som hänger samman med språken får en tillräcklig andel av de statliga stödåtgärder som utgår inom olika områden. Sektion 1 föresl år också att i egenskap av den myndighet so m har en övergripande och samordnande roll i kulturpolitiken ges i uppdrag Förslag till åtgärder ... att se till att samisk, finsk, tornedalsk och romsk kultur får ett tillräckligt utrymme i svensk kulturpolitik. Vi föreslår att det statliga stödet och Statens kulturråds uppdrag skal l omfatta samtliga de nationella minoriteternas kultur. Således bör åtgärder vidtas för att samisk, tornedalsk, sverigefinsk, romsk och judisk kultur av olika slag skall få en tillräcklig andel av det statliga stöd som utgår til l olika typer av kulturyttringar. skall också ino m ramen för den uppgift har att främja kulturarvet och kulturell mångfald tillse att de nationella minoriteternas kultur får ett tillräckli gt utrymme i kulturlivet så att denna kultur kan nå ut till majoriteten. Det är också viktigt att platser och former för ett kulturutbyte mellan d e nationella minoriteternas kultur och majoritetskultur skapas. Detta är enligt vår uppfattning av stor betydelse för att det utbyte mellan minori- tetskultur och majoritetetskultur som ramkonventionens arikel 6 och 12 understryker vikten av, skall kunna uppnås. Våra förslag omfattar såväl rikstäckande som regionala kultursatsningar . Vi vill liksom sektion 1 understryka betydelsen av att samisk och tornedalsk kultur får ett tillräckligt stöd och utrymme i regional a kultursatsningar i de geografiska områden där dessa kulturer funnits under århundraden tillbaka och fortfarande finns . 6.5Inflytande för de nationella minoriteterna Våra förslag: Vi föreslår att åtgärder skall v idtas för att de nationella minoriteterna skall få ök at inflytande över frågor som berör dem. För att utreda hur detta skall ske föreslår vi att en utredning tillsätts me d uppdrag att undersöka olika former för inflytande så som ett öka t organisationsstöd, deltagande i samrådsgrupper med företrädare fö r myndigheter, nationella minoriteter m.fl. Liksom sektion 1 föreslår vi att en regional samrådsgrupp i rbot- tens län skall inrättas för att utvärdera vidtagna åtgärder för samernas och tornedalingarnas språk och kultur och för att föreslå nya åtgärder i syfte att stödja minoritetskultur och minoritetsspråk. Vidare föreslår vi att samverkansgruppen ges i uppgift att föreslå åtgärder för at t främja en interkulturell dialog mellan de olika minoriteterna och minoriteterna och majoriteten emellan i , framförall t inom områdena utbildning och kultur. Förslag till åtgärder ... 6.5.1Skäl för ett ökat inflytande för de nationella minoriteterna I artikel 15 i ramkonventionen finns en bestämmelse om att nödvändiga förutsättningar skall skapas för att personer som tillhör nationell a minoriteter effektivt skall kunna delta i det kulturella, sociala och ekonomiska livet samt i offentliga angelägenheter, särskilt de som berör dem. I konventionskommentaren anges att syftet med bestämmelsen är att främja reell jämlikhet mellan personer som tillhör nationella minoriteter och dem som tillhör majoriteten. Därefter ges förslag på åtgärder för att skapa nödvändiga förutsättningar för sådant delta gande för personer som tillhör nationella minoriteter. Dessa åtgärder är, lämpliga former för samråd med personer som tillhör nationell a minoriteter, genom deras representativa institutioner, då lagstiftning eller administrativa åtgärder som troligen kommer att direkt beröra de m övervägs, deltagande av personer som tillhör nationella minoriteter i arbetet med att förbereda, genomföra och utvärdera nationella och regionala utveck- lingsplaner och program som kan komma att direkt påverka de nationella minoritetsgrupperna, studier i samarbete med dessa personer för att utvärdera möjlig a konsekvenser för dem av planerade åtgärder, effektivt deltagande av personer som tillhör nationella minoriteter i beslutsfattandeprocessen och i valda församlingar både på nationell och regional nivå samt decentraliserade eller lokala former av styrelsesätt. Så som vi tidigare angett anser vi att det är av största vikt att d e nationella minoriteterna kan påverka utformningen av en framtida svensk minoritetspolitik med direkt inriktning på skydd av dessa grupper. För att detta skall vara möjligt krävs, i enlighet med vad ramkonventionen anger , att det finns former för påverkan för de nationella minoriteterna när beslu t som rör dem övervägs, genomförs och utvärderas. 6.5.2Olika åtgärder för att öka de nationella minoriteternas möjlighet till inflytande Av vår redogörelse i föregående kapitel av gällande regler framgår at t samerna intar en särställning när det gäller möjlighet att påverka beslu t som berör dem. Genom inrättandet av finns både e n representativ institution som företräder s amerna och former för påverkan av beslut som berör dem i . Förslag till åtgärder ... Övrig a nationella minoriteter har inga motsvarande institutioner som kan representera dem och deras intressen gentemot stat, kommuner eller myndigheter. För var och en av de nationella minoriteterna finns doc k fristående organisationer som representerar i vart fall en del av de personer som tillhör respektive nationell minoritet. Det kan dock var a svårt att avgöra om dessa organisationer i olika frågor är representativa fö r grupperna som helhet. När det gäller former för påverkan av beslut som berör personer so m tillhör de nationella minoriteterna har vi i föregående kapitel nämn t kommittéväsendet och remissförfarandet innan regeringsförslag utformas , som exempel på att det finns möjlighet att påverka kommand e förslag och beslut.