sou · GLB3139 · 1998-01-01 00:00:00 — Mer än sju av tio kvinnor i patriarkala familjer tycker att hushållsarbetet blir bättre utfört om de själva gör det, mot bara en fjärdedel av kvinnorna i jämställda familjer. Hushållsarbetets symboliska innebörd tycks alltså variera mellan kvinnor i olika familjetyper (se tabell 6). Det gör också känslan av förpliktelse. Nästan två tredjedelar av kvinnorna i patriarkala familjer, och fyra av tio i konventionella familjer, instämmer helt eller delvis i påståendet att de upplever hushållsarbetet som en plikt (se tabell 6). Motsvarande andelar för de båda jämställdhetsorienterade familjetyperna är ungefär en fjärdedel och en femtedel. Skillnaderna mellan kvinnor i olika familjetyper beror inte på skillnader i arbetstid, de kvarstår i stor utsträckning när vi endast inkluderar kvinnor som heltidsarbetar (i patriarkala familjer instämmer helt eller delvis, i konventionella , i semijämställda och i jämställda familjer ). Känslan av förpliktelse skiljer sig också markant mellan kvinnor i olika samhällsklasser och familjestadier. Bara var fjärde kvinna i de högre tjänstemannafamiljerna ser det som sin plikt att göra mest hushållsarbete. Motsvarande andel för kvinnor i arbetarfamiljer är nära hälften. Bland unga kvinnor som inte har barn är det vanligt att helt eller delvis ta avstånd från påståendet att hushållsarbetet är en plikt. Det gör drygt hälften av dessa kvinnor mot bara var fjärde kvinna vars yngsta hemmavarande barn är . Tabell 6 Föreställningar om hushållsarbetets fördelning i olika familjetyper. Anser att kvinnorna bör ta det Instämmer helt eller delvis i att hon av pliktkänsla gör mer Instämmer helt eller delvis i att hemmet betyder mer för henne Instämmer helt eller delvis i att det är bättre att göra saker själv för att de då blir bättre utförda Våra undersökningsresultat visar att variationerna i uppfattningar om könens roller är stora, men också att hushållsarbetet i hög grad tycks betyda olika saker för kvinnor i olika familjetyper. De med en konventionell eller patriarkal fördelning upplever i stor utsträckning att hemmet betyder mera för dem än för deras män. Bara en liten andel av kvinnorna i jämställda familjer har samma upplevelse. Traditionella idéer lever vidare som ideologin om jäm- ställdhet har vunnit gehör hos många (jfr också Ellingsaeter, 1997). Störst utbredning har de traditionella uppfattningarna i den konven- och patriakala familjetypen. finns det stora skillnader mellan kvinnors och män uppfattningar i dessa familjety- Det är i mycket större utsträckning männen som står för en traditionell syn på kvinnors roll i hushållet. Detta tyder i sin tur på att männen i många av dessa familjer utövar normativ makt; att de genom att åberopa traditionella föreställningar om vad kvinnor bör göra får sin vilja igenom när det gäller fördelningen av hushållsarbe- tet. Vilken roll spelar då inkomstrelationerna mellan kvinnan och mannen för hur de ser på hushållsarbete och försörjning? Här finns variationer. I familjer där kvinnan tjänar lika mycket som sin man anser av kvinnorna att kvinnan bör ta huvudansvar för hushållsarbetet. För kvinnor som lever med män som tjänar betydligt mer än de själva är motsvarande andelar . Männen uppvisar överlag mer traditionella värderingar. I familjer med lika inkomst anser av männen att kvinnan bör ta huvudansvar för hushållsarbetet och att mannen ska ta ansvaret för försörjningen. Tjänar mannen mycket mer är motsvaran- de siffror 26 respektive 28 procent.7 Också de kvalitativa intervjuerna visar att föreställningar om könens olika roller och förpliktelser lever kvar och har en betydelse för hur arbetet fördelas. berättar om invändningar från vänner och arbetskamrater när de fick höra att hennes man var föräldraledig med barnen. Då får man lite kommentarer av typen Klarar din man av det?, och det är ju så dumt så det är inte sant. Varför skulle han inte göra det? Sedan också: Min man kan inte vara hemma för han har ett så viktigt jobb. // Att han kan minsann inte vara hem- ma för han har ett så viktigt jobb. Och det är så dumt så det är inte sant, för det spelar [egentligen] ingen roll vad mannen har för jobb det anses [under alla omständigheter] vara så himla viktigt. Inte ens i jämställdhetsorienterade familjer värderas kvinnornas och männens insatser i hemmet på samma sätt. Småbarnsmammorna i sådana förhållanden upplever till exempel utan undantag att de är lyckligt lottade. De framhåller starkt att deras män är jätteduktiga och ovanligt goda makar. Inte någon man uttrycker något liknande om sin hustru eller sambo. En förklaring kan vara att kvinnorna och männen har olika referensgrupper. Kvinnorna uppfattar sig som 7Att kvinnan och mannen tjänar lika mycket innebär att de befinner sig i samma löneintervall. Att mannen tjänar mer innebär att hans lön befinner sig i ett eller två löneintervall högre än kvinnans. Tjänar han mycket mer ligger lönen mer än två intervall över hans hustrus eller sambos lön. Löneintervallen är (kronor ): –4999, 5000–6699, 7000–8999, 9000–10999, 11000–12999, 13000–14999, 15000–16999, 17000–19999, 20000–22999, 23000–26999, 27000–31900, 32000– . privilegierade när de jämför sin situation med vad de uppfattar som andra kvinnors situation. När männen jämför sig med andra män blir det istället snarare de senare som framstår som gynnade. och illustrerar denna könsmässiga perspektivskillnad. understryker att hon har tur som är gift med en man som tar sin del av ansvaret för hem och familj. Från makens horisont ser situationen aningen annorlunda ut. Jag ska inte säga att jag skulle vilja ha det på något annat sätt. Det är klart att ibland kan man ju drömma om att ha en hemmafru som skötte allt hemma, dammsög och skötte barnen och man kunde ägna sig helt och fullt åt sitt jobb, men jag tror inte det är roligt i längden heller. Men man kan ju bli avundsjuk på sin svär- far i vissa stunder. Varken eller någon annan jämställd man som vi har intervjuat ser det som ett privilegium att ha en hustru som gör hälften av arbetet hemma. I den meningen kan man kanske säga att synen på hushållsarbetet som främst ett kvinnligt ansvarsområde delvis fortlever också i jämställda familjer. Eller uttryckt annorlunda: kön fungerar också i jämställdhetsorienterade förhållanden som en tolkningsram för makarnas handlingar (jfr Haavind, 1984, Magnus- son, 1997). Det finns en utbredd föreställning om att könsarbetsdelningen i familjen har sin grund i att kvinnor och män förhåller sig till arbetslivet på olika sätt. Kvinnor antas orientera sig mot familjen medan män förmodas prioritera sina yrkesliv. Vi ska här inte diskutera de teoretiska och empiriska tveksamheterna med den idén, utan vill bara understryka att yrkesarbetet genomgående spelade en stor och positiv roll för de intervjuade småbarnsmammornas självuppfattning eller identitet. Detta trots att bara tre av dessa kvinnor förvärvsarbetade på heltid vid intervjutillfället. Man får ju en identitet genom sitt arbete, man får en betydelse, en status och man får kamrater. Man är någon helt enkelt när man jobbar. Jobbet är jätte-viktigt, väldigt viktigt. [Jobbet] är viktigt. Jag skulle aldrig klara av att bara vara hemma. 8För en diskussion om detta: se Roman, 1994. 9Ett möjligt undantag är som väl kan tänka sig att utöva sina fritidsintressen på heltid. Däremot vill hon inte vara mamma på heltid. har man inte [arbetet] så är man ju utestängd och då försvinner ju en bit av mig själv. Att förvärvsarbetet generellt spelar en positiv roll i kvinnors liv framgår också av vår surveyundersökning (jfr även , 1997). Det är till och med något större andelar kvinnor än män som uppger att de skulle förvärvsarbeta även om det inte var ekonomiskt nödvändigt; att kontakten med arbetskamraterna betyder mycket för dem och att deras jobb också är deras stora intresse (se tabell 7). Tabell 7 Andel kvinnor och män som instämmer helt eller delvis i påståenden om förvärvsarbetets betydelse. Även om det inte var en ekonomisk nödvändighet Kontakten med mina arbetskamrater betyder mycket Mitt jobb är också mitt stora intresse Det är alltså inte uteslutande ekonomiska skäl som får kvinnor att lönearbeta. Arbetet är också viktigt för den egna identiteten och för de sociala kontakterna. Därmed är inte sagt att yrkeslivet är det värde som kvinnor i allmänhet prioriterar allra högst. Så mycket som två tredjedelar av kvinnorna som svarade på vårt frågeformulär uppger att de skulle vilja tillbringa mera tid med familjen. Och endast var fjärde kvinna skulle arbeta heltid om hon kunde välja fritt. Ungefär var tredje skulle välja lång deltid () och lika många skulle föredra att arbeta kort deltid (). 10 Dock skulle bara var tionde () kvinna helt och hållet välja bort förvärvsarbetet. Kanske är det ingen slump att två av de tre heltidsarbetande små- barnsmödrarna i vår kvalitativa undersökning skulle föredra att gå ner Det är deras respektive arbetsgivare som sätter hinder i vägen. Det är klart att jag skulle vilja jobba mindre. jobbar jag hund- ra procent, men jag skulle kunna tänka mig att jobba , men då får jag inte det för då får jag inte behålla mitt jobb utan då måste jag gå ner och göra andra sysslor. Det är synd [att chefen inte tillåter deltidsarbete]. Det är jättesynd för det skulle underlätta enormt för oss här hemma. 10Heltid definierades som minst /vecka, lång deltid som 30–34 tim- mar/vecka och kort deltid som 20–/vecka. För både och är det svårigheter med att förena yrkesarbe- tet med familjen som gör att de skulle vilja förkorta sin arbetstid. Samma sak gäller troligtvis även åtskilliga andra kvinnor som önskar deltidsarbete. Det är ju framförallt kvinnornas insatser i hushållet som ökar när de får barn. En vägledande moralisk princip för par som delar någorlunda lika på hushållsarbetet är rättvisa. En rättvis fördelning uppfattas som en fördelning där båda parter arbetar lika mycket och har lika mycket ledig tid till sitt förfogande. Eller som en tvåbarnsmamma uttryckte saken: det är inte rätt att den ena ska göra allt när båda är lika trötta när de kommer hem på jobbet. Per ger uttryck för en liknande tankegång när ha säger att [vi] jobbar ju precis lika mycket båda två och då finns det ingen anledning att den ena ska jobba mer hemma än vad den andra gör. Men det är inte bara jämställda par som uppfattar rättvisa på detta sätt. Också hos par där kvinnan gör betydligt mera hushållsarbete återfinns liknande resonemang. Förvärvsarbetar mannen fler timmar än kvinnan uppfattar båda parter det som rimligt och rättvist att hon tar större ansvar för arbetet hemma. som är deltidsarbetslös anser att det är självklart att man delar på hushållsarbetet om båda förvärvsarbetar lika mycket. Men så länge hon jobbar mindre än sin man tycker hon inte att det vore rätt att hennes sambo skulle jobba fyrtio eller och sedan komma hem och städa för att det ska vara så. Jag har sagt att jag tar det här så länge jag inte jobbar lika mycket som han. Jag tycker att jag kan städa på de timmarna som han jobbar. Men det har jag sagt åt honom bara så du vet att får jag jobb, då blir det lika mycket. Är det lika rättvist om rollerna är omvända, det vill säga om mannen är arbetslös? Vi hänvisade tidigare till en undersökning av hushålls- arbetets fördelning hos par där en eller båda är arbetslösa (, 1997). Studien visar att de arbetslösa männens insatser i hushållet är som störst när deras partner heltidsarbetar. Men den visar också att det alls inte är fråga om att de arbetslösa männen såsom i citatet ovan gör merparten av hemarbetet. Istället fördelas hushållsarbetet i dessa fall ganska lika. Arbetar kvinnan deltid gör hon till och med mer hushållsarbete än sin arbetslöse man. Är däremot kvinnan arbetslös och mannen heltidsarbetar gör hon betydligt mycket mer hushållsarbete än han. Vi frågade dem som deltog i vår surveyundersökning om de upp- lever att fördelningen av hushållsarbetet i deras familj är rättvis. majoritet av både kvinnorna och männen uppgav att de anser att den är det helt eller delvis (se tabell 31 och 34). Men å andra sidan tyckte nästan en tredjedel av kvinnorna (och en femtedel av männen) att fördelningen i deras familj inte är rättvis. Skillnaderna är stora beroende på vilken familjetyp kvinnorna tillhör. Ju större andel av hushållsarbetet som faller på kvinnornas lott, desto färre kvinnor upplever fördelningen som rättvis. (Se mer om detta i kapitel 5.) Av kvinnorna i den jämställda familjetypen instämde nästan nio av tio helt eller delvis i påståendet att fördelningen av hushållsarbetet är rättvis. Motsvarande andel för den patriarkala familjetypen är knappt hälften. Skillnaderna i kvinnornas och männens svarsmönster är stora. I den jämställda familjetypen upplever visserligen också flertalet av männen att fördelningen är rättvis (), men de patriarkala männens uppfattningar avviker starkt från kvinnornas. Av dessa män instämmer cirka sju av tio helt eller delvis i påståendet att hushållsar- betets fördelning är rättvis. Med utgångspunkt från den kvalitativa undersökningens resultat är det en rimlig tolkning att makarnas respektive sammanlagda arbetstid (det betalda plus det obetalda arbetet) har betydelse för bedömningen av rättvisa i arbetsfördelningen. Denna tolkning stärks av det faktum att nästan en tredjedel () av kvinnorna anser att deras man har mera fritid än de själva. 11 En betydande andel av kvinnorna i de patriarkala och konventionella familjetyperna anser även att deras män ägnar mer tid än de själva till fritidsintressen (se tabell 8). Att männen i patriarkala familjer i mycket större utsträckning än kvinnorna anser att fördelningen av hushållsarbete är rättvis kräver en särskild förklaring. Tabell 8 Vem av makarna eller samborna som ägnar mest tid åt fritidsintressen i olika familjetyper. Relativa resurser och makt 11Nästan en femtedel () av alla kvinnor bedömer att de själva har mer fritid än sina män, resten att båda har lika mycket fritid. Bland männen är andelarna som uppfattar att kvinnan respektive mannen har mest fritid lika stora (). Eftersom kvinnor av familjeskäl ofta arbetar deltid och inte i samma utsträckning som männen kan satsa helhjärtat på sina yrkesliv, tjänar de i regel betydligt mindre pengar än sina män. Knappast förvånande betraktas därför könsarbetsdelningen i familjen ofta som en nyckelfaktor för mansdominansens reproduktion (jfr Chafetz, 1991). Andra forskare utgår dock från att det är makarnas respektive inkomster som i sig avgör arbetets fördelning i familjen. De betraktar då könsarbetsdelningen främst som en effekt av olika stora inkomster och antar att mannens insatser i hushållsarbetet ökar med kvinnans inkomster (jfr Blumberg och , 1989; , 1987). Vårt empiriska material tycks vid en första anblick stödja hypote- sen att arbetsfördelningen i familjen är en effekt av makarnas ekonomiska resurser. Män som lever tillsammans med relativt högavlönade kvinnor utför mer hushållsarbete än män som lever med kvinnor vars inkomster är små (se tabell 9). I var tredje familj där kvinnan tjänar gör kvinnan nästan allt tungt hushållsarbete. Motsvarande andel för familjer där kvinnan tjänar mer än är en dryg femtedel. Slår vi samman patriarkala och konventionella familjer blir skillnaderna ännu tydligare. Nästan tre fjärdedelar av kvinnorna i den lägsta lönegruppen har en konventionell eller patriarkal fördelning av hushållsarbetet, mot lite drygt hälften i den högsta lönegruppen. I kontrast därtill tillhör nästan hälften av de kvinnliga höginkomstta- garna någon av de mer jämställda familjetyperna, mot drygt var fjärde bland kvinnorna med lägst löner. Tabell 9 Kvinnors lön och familjetyp. Lön (kr/mån) 9–12 999 13–16 999 När familjerna kategoriseras efter makarnas eller sambornas relativa löner framträder ett liknande mönster. Den största andelen patriarkala fördelningar finns i familjer där mannen tjänar mycket mera än sin hustru eller sambo. Nästan en tredjedel av kvinnorna (och en fjärdedel av männen) i den kategorin uppger att det är kvinnan som gör nästan allt tungt hushållsarbete. I likalönefamiljer är andelen knappt en femtedel (och en tiondel för männen). Den största andelen jämställda familjer finns däremot bland likalönefamiljer (16 procent enligt kvinnornas och enligt männens svar). Tabell 10 visar hur fördelningen ser ut när kvinnornas och männens svar slås samman. Tabell 10 Makars/sambors relativa lön* och familjetyp. *Att kvinnan och mannen tjänar lika mycket betyder att de befinner sig i samma löneintervall. Att mannen tjänar mer innebär att hans lön befinner sig i ett eller två löneintervall högre än kvinnans. Tjänar han mycket mer ligger lönen mer än två intervall över hans hustrus eller sambos lön. Löneintervallen är (kronor ): –4999, 5000–6699, 7000–8999, 9000–10999, 11000–12999, 13000–14999, 15000–16999, 17000–19999, 20000–22999, 23000–26999, 27000–31900, 32000–. Även om så många som åtta av tio kvinnor gör mest hemma oberoen- de av om de tjänar lika mycket eller mer än sin man, tycks siffrorna i tabell 9 och 10 stödja hypotesen att männens deltagande i hushållsar- betet ökar när deras hustrurs eller sambors absoluta eller relativa lön blir större. Frågan är dock om det verkligen är lönen som förklarar dessa skillnader. En annan hypotes som ligger nära tillhands är att det istället är olikheter i förvärvsarbetstid som förklarar skillnaderna. Kvinnor som arbetar heltid tjänar ju i allmänhet mer än de som deltidsarbetar. Vi ska därför undersöka vilket utslag skillnader mellan makarnas löner ger när vi endast undersöker par där kvinnan arbetar heltid. Som väntat blir då skillnaderna betydligt mindre (se tabell 11). I familjer där makarnas löner är ungefär lika stora har en konventionell eller patriarkal fördelning. andel i familjer där mannen tjänar mycket mer än sin hustru är dryga 50 procent.12 Tabell 11 Relativ lön och familjetyp när kvinnan heltidsarbetar. 12En regressionsanalys av betydelsen av kvinnans arbetstid respektive makarnas relativa löner för hushållsarbetets fördelning visar att båda faktorerna samverkar med arbetsfördelningen oberoende av varandra och i samma riktning i ungefär lika stor utsträckning (koefficientens värde är –0,20 respektive –0,18). Också när kvinnans arbetstid konstanthålles kvarstår sambandet mellan arbetsfördelningen och makarnas relativa löner men styrka på sambandet minskar något (koefficientens värde blir –0,13). Sambanden mellan arbetsfördelning och kvinnans arbetstid respektive makarnas relativa löner är inte starka. Kvinnan lika mycket eller mer *Dessa skillnader är inte statistiskt säkerställda Andra studier av svenska mäns deltagande i hushållsarbetet ger liknande resultat. Till exempel visar en analys av levnadsnivådata att varken makarnas inkomst eller klassposition i någon större utsträck- ning inverkar på fördelningen av hushållsuppgifter (Nermo, 1994). 13 Också en annan studie av hushållsuppgifternas fördelning i svenska familjer pekar på att könsrelationerna delvis är oberoende av klass (, 1997). Hushållsarbetets fördelning låter sig med andra ord inte reduceras till ett resultat av vare sig klass eller inkomst. Dock betyder det faktum att hushållsarbetets fördelning inte är en enkel funktion av makarnas respektive inkomster för den skull inte att inkomstfördelningen mellan kvinnor och män skulle sakna betydelse för arbetsfördelningens gestaltning, särskilt på lång sikt. Jämställdhet – ett kvinnokrav I ett citat tidigare sade halvt på skoj och halvt på allvar att det händer att han drömmer om att ha en hemmafru som skötte allt. I verkligheten fördelar han och hans hustru hemarbetet mest jämlikt bland de intervjuade småbarnsföräldrarna. När vi frågade makarna varför de hade valt att fördela arbetet på detta sätt svarade att det för henne är självklart att man ska dela på sysslorna hemma. däremot tillstod att det från början inte var lika givet för honom att han skulle göra hälften hemma. Han svarade med ett skratt att han har inget val när det gäller fördelningen av hemarbetet, och tillade att han tycker att det är rimligt att man delar på arbetet. Alternativet skulle ju vara att städade och lagade mat, och [att] jag inte gjorde det. Det hade inte hon gått med på, och jag tycker inte det skulle vara så heller. Så det är ingen debatt vi haft, utan det har blivit så, och vi tycker nog båda att det är rätt natur- ligt egentligen. Jag tror inte hade gått med på att sköta hemmet och dessutom jobba, eller att sköta hemmet och inte job- ba. 13Enligt analys (1994:168) förklarar mannens ålder, kvinnans arbetstid, mannens inkomst, kvinnans inkomst och kvinnans klassposition tillsammans av variationen i mäns deltagande i hushållsarbetet. En tolkning av citatet från är att det är som har lyckats genomdriva sina krav på en jämställd fördelning. Också i andra småbarnsfamiljer som är (relativt) jämställda är det kvinnan som så att säga har dragit mannen in i hemmets sfär. Både och arbetade inom marknadsförings- branschen. var hemarbetande på heltid. Delvis på grund av ekonomiska faktorer var det nödvändigt för att börja förvärvsarbeta. När hon så fick ett heltidsarbete tyckte hon inte att det längre var möjligt för henne att själv sköta båda hem och tre barn. Då krävde hon av sin man att han skulle ta hälften av ansvaret. Föränd- ringarna som följde kom i det närmaste som en chock för både henne och hennes man. Det var ungefär som att vända upp och ner på ett hus och skaka om. Allting föll ur plats och ingenting funkade och skjortorna var inte strukna och strumporna till kostymen var helt plötsligt smut- siga. Det var jättejobbigt, det var väldigt om- välvande. När berättar om de diskussioner som hon och hennes make haft om hushållsarbetets fördelning understryker hon att det har varit nödvändigt för henne att föra riktigt tuffa förhandlingar. jag har varit ganska hård och det är klart att det har blivit en hel del diskussioner. För enda sättet för mig att klara det här, det är att jobba på lika villkor, helt klart. Så de här två åren har i och för sig varit ganska hårda för för han har ju fått gå från noll till hundra. Jag var hemma på heltid och skötte allt. Jag job- bar heltid och kräver hälften av allting, så att säga. Utmärkande för både paren Ek och är att fördelningen av hushållsarbetet är resultatet av öppna diskussioner där mannen inte har kunna förhandla bort hushållsarbetet. Samma sak gäller andra småbarnsfamiljer där mannens insatser är relativt stora. Att det tycks komma an på kvinnan att få till stånd en jämställd fördelning bekräftas också i intervjun med en man som gör minimalt hemma. Han tycker själv att han kanske borde göra mer, särskilt de dagar han är ledig. Så länge hans sambo inte klagar över fördelningen anser han dock att han har rätten på sin sida. för säger hon inte någonting då får hon skylla sig själv. Så är det bara. Så är det i hela världen. Säger man inte ifrån så händer inget. Det är bara så. I den jämställda familjen tjänar båda makarna lika mycket pengar. I den patriarkala familjen är det istället mannen ensam som står för försörjningen. Dessa familjer tycks därmed tala för att makars relativa resurser i form av löner är en mekanism (bland flera) som påverkar fördelningen av hushållsarbetet (jfr kapitel 1). Preferenser, kunskaper och vanor Några ytterligare förhållanden som kan göra fördelningen av hushållsarbetet begriplig är att kvinnor och män ofta föredrar att göra olika saker i hushållet och att var och en utför de uppgifter hon eller han är bäst på. Skillnaderna i preferenser och kunskaper är en del av förklaringen till den tydliga könsmärkning av vissa uppgifter, som oberoende av hur fördelningen av hushållsarbetet ser ut i stort finns i snart sagt alla familjer. Också i familjer där makarna eller samborna i det stora hela delar ganska lika på hushållsarbetet finns det alltid någon form av uppdelning av uppgifter. Och både våra och andras undersökningar visar att vissa uppgifter är mer könsuppdelade än andra (se t.ex. och , 1997; , 1997; Rydenstam, 1992; , 1987).