sou · GLB3186 · 1998-01-01 00:00:00 — garen skall med befriande verkan kunna hänvisa till att uppgiften är lämnad och att den finns att tillgå hos mottagaren. SCB meddelar att man i den kvartalsvisa Omsättningsstatistiken skall pröva möjlig- heten att använda de månadsvisa uppgif- terna från . menar att upp- gifter i största möjliga utsträckning bör kunna lämnas elektroniskt. För vissa upp- gifter, t.ex. deklarationer, krävs emellertid att företagaren kompletterar med namn- underskrift. För att utöka möjligheten till elektroniskt uppgiftslämnande bör lagstifta- ren komma med en lösning för hur dokumenten skall kunna signeras elektro- niskt för att vara juridiskt bindande. SCB meddelar i sitt svar att företagen i ökande omfattning väljer att lämna uppgif- ter via fax. Arbete med att implementera tonvalstekniken Entry vid uppgiftsinsamling från företag fortsätter. Tekniken används för upp- giftsinsamling till Producentprisindex och till Omsättningsstatistiken. anser att all period- och årsstatistik till SCB endast bör omfatta företag med fler än 200 anställda, eftersom mindre företag enligt FR:s mening saknar resurser att uppfylla SCB:s krav. LO instämmer inte. upprättandet av det totala lägenhetsregistret. Det kräver ett gigantiskt uppgiftslämnande från fastighetsägarna. Förbundet har ställt sig kritiskt till detta framför allt för att lägenhetsregistret inte motiverats på annat sätt än att förbättra SCB:s hushållsstatistik. Varken SCB eller andra har visat på beho- vet av sådan statistik. Inte heller har man närmare utrett enklare möjligheter att uppnå motsvarande statistikförbättringar, t.ex. ge- nom stickprovsundersökningar i relevanta frågor. LO instämmer inte. SCB arbetar för att öka utnyttjandet av sta- tistiska metoder för att reducera urvalen. Frågeformulären kommer i högre grad att anpassas till företagens kontoplaner och re- dovisningssystem. Frågeformulären anpas- sas också till företagens uppgiftslämnar- kapacitet. Så har t.ex. uppgiftslämnandet till Byggproduktionsstatistiken begränsats. Fö- retag med mindre än 5 anställda får numer en starkt förenklad blankett. Metall ställer sig positivt till detta. Sydsvenska Handelskammaren framhåller ett medlemskap i som ett viktigt bidrag till att förenkla handeln med andra länder. Medlemskapet minskar osäkerheten. LO anser att bör avvakta med medlemskap. Inför ett lånegarantisystem för riskvilligt kapital SAF föreslår en statlig insats för att under- lätta för småföretagen att få lån i bankerna. Småföretagen har ofta för låg soliditet vil- ket försvårar bankernas kreditgivning. SAF vill att det startas ett kreditförsäkringsbolag som underlättar för småföretag i bankerna genom att bolaget ställer garanti för lånet. För att snabbt få igång ett fungerande sys- tem bör staten initialt tillskjuta erforderligt kapital till försäkringsbolaget. Statlig borgen till småföretagare Sydsvenska Handelskammaren förordar en statlig borgen för lån till nystartade småfö- retag. pekar på att tullprocedu- rerna tenderat bli alltmer omfattande vilket har lett till att företag i ökad utsträckning måste anlita speditörer eller konsulter. Lag- stiftningen är otillgänglig med tre instanser, EU-direktiv, nationella lagar och anvisningar. Det är en brist på redovisning av förenklade förfaranden, möjligheten att göra periodiska tulldeklarationer och tull- räkningar saknas. Krav ställs på säkerheter. Skatteministern meddelar i sitt svar att som bl.a. skall se över rutinerna vid tullförfarandet också skall un- dersöka förutsättningar för förenklingar av regelsystemet (dir 1996:103). Datalagstiftningen bör ges en mindre byråkratisk utformning SAF menar att många av de dataregister som borde anmälas till Datainspektionen inte är anmälda. Det innebär att en stor grupp små- företagare sannolikt bryter mot lagen. Den enda effekten av en anmälan är att företaga- ren placeras i Datainspektionens register och därmed erhåller en årlig faktura på s.k. li- censavgift. I praktiken förekommer bara minimalt tillsynsarbete gentemot de företag som anmält register. Det bör tilläggas att det knappast är realistiskt att erhålla bättre regel- efterföljd; man har försökt detta på olika sätt , men utan fram- gång. I ett sådant läge borde man dra kon- sekvenserna av sitt misslyckande och anpassa reglerna till verkligheten. I dagslä- get är det bara ärliga företag som drabbas av licenstvånget, medan de som smiter undan inte löper någon praktisk risk för upptäckt. Lagstiftningen bör ges en mer tidsenlig och mindre byråkratisk utformning, eventuellt genom en reglering som bygger på en miss- bruksmodell. SAF menar att offentliga myndighets- uppgifter måste skiljas ut från offentlig tjänsteproduktion och att den senare skall anbudsupphandlas. SAF önskar att en lag- stiftning införs som påbjuder obligatorisk anbudsupphandling i konkurrens. SAF me- nar att bättre fungerande spelregler måste utvecklas för övergången mellan sedvanlig egen-regi-produktion till konkurrensutsatt produktion. SAF misstänker att egen-regi-alternativet ofta ges gynnade villkor och förordar att man redan inledningsvis klargjorde att man hade för avsikt att avveckla produktion i egen regi. Liknande synpunkter framförs från Före- tagarnas . anser att villkoren för konkurrensutsättning av verksamhet som bedrivs vid myndigheter bör preciseras för att ge småföretagen större möjligheter att utföra dessa tjänster. En fungerande konkur- rens vid anbudstävlan om statlig verksam- het kan i många fall förutsätta att förfråg- nings- eller anbudsunderlag anpassas till småföretagens förutsättningar. Det är vidare viktigt att ange under vilka förutsättningar statliga myndigheter skall få bedriva verk- samheter på en konkurrensmarknad. LO anser att i de fall offentlig verksam- het konkurrerar med privat så skall det ske på lika villkor. Det innebär bl.a. att om le- dig kapacitet uppstår måste marginal- prissättning tillåtas på samma sätt som sker inom privat sektor. LO delar inte kraven på att all tjänsteproduktion skall anbudsupp- handlas. menar att det inom sjukvård finns skilda betingelser beroende på om det är offentlig eller privat drift. En förutsättning för att komma till rätta med problem på detta område är en tydligare separation av rollerna som finansiär och producent. har landstingen problem med att hålla isär dessa roller. Konsekvensanalys vid samordnad upphand- ling menar att alla offentliga myndigheter borde åläggas att göra en ana- lys av småföretagens konkurrensförutsätt- ningar före ett beslut om samordning av inköp. En ökad konkurrens vid offentlig upphandling kan i många fall förutsätta att små och medelstora företag ges bättre möj- ligheter att konkurrera om inköpen. kan t.ex. krävas att förfrågnings- eller an- budsunderlag utformas så att små och med- elstora företag ges bättre möjlighet att kon- kurrera om inköpen. kan t.ex. krä- vas att förfrågnings- eller anbudsunderlag utformas så att en beställning kan delas upp i mindre delar för att öka antalet anbudsgi- Uppdelningen får dock inte genom- föras så att för upphandling över vissa inköpsvärden, de s.k. tröskel- värdena, kringgås. Här måste också småfö- retagen i större utsträckning uppmärksamma möjligheten att samarbeta om anbuden för att vara ett alternativ till de stora företagen. Det finns exempel på att båda dessa lös- ningar medfört ökad konkurrens och pres- sade priser vid givna kvalitetskrav. Företa- gens samarbete får dock inte bli så omfat- tande att konkurrensen begränsas i strid med konkurrenslagen. En ökad anbudsgivning kan också förut- sätta att myndigheten planerar sina inköp i förväg och tillämpar längre anbudstider än nuvarande regler. Det torde särskilt gynna småföretag som kan ha svårt att snabbt fri- göra resurser för anbudsberäkning och den planering som följer av anbudet. De anbuds- givare som inte fick beställningen måste också få klarare information av myndighe- ten om hur anbudet har bedömts. Det kan medföra bättre anbud vid nästa upphand- ling och att konflikterna mellan myndighe- ter och leverantörer minskar. arbetar en statlig utred- ning (dir. 1997:72) med att undersöka möj- ligheterna till effektivare samordning av de statliga myndigheternas inköp. Sannolikt finns i många fall fördelar med en sådan sam- ordning. En alltför stor samordning kan dock som nämnts begränsa konkurrensen. Småföretag har ofta svårt att hävda sig när en upphandling syftar till att träffa s.k. avrops- eller ramavtal som omfattar inköp från ett flertal offentliga myndigheter. Ofta är det enbart de större företagen som har kapacitet att klara beställningarna. Avrops- avtal kan också missgynna småföretag på grund av att beställarna normalt inte kan precisera den totala inköpsvolymen i förväg. Effekten blir en ökad affärsrisk för leveran- tören som denne måste väga in vid beräk- ningen av anbudspriset. Detta innebär en konkurrensnackdel för småföretag som jäm- fört med stora företag kan ha svårt med ka- pitalförsörjningen. Inköp enligt avropsavtal är heller inte all- tid en lyckad lösning från affärsmässig syn- punkt. Ett exempel är köp av datorutrust- ning. Denna marknad utmärks av en snabb teknisk utveckling och ett produktutbud som ändras med korta intervall. Därför kan ett från början förmånligt avropsavtal vara ogynnsamt för köparen. pågår en utveck- ling mot att datorisera den offentliga upp- handlingen. Arbetet leds av Toppledarforum som har representanter för staten, kommu- nerna och landstingen. En målsättning är att 2 000 skall alla offentliga inköp (beställningar från leverantörer, faktura- rutiner m.m.) göras med datorstöd. Stora besparingar kan göras i offentlig sektor med att införa elektronisk handel. Denna torde oftast bidra till att effektivisera leverantörer- nas upphandlings- och försäljningsrutiner. Inom ramen för Toppledarforums projekt har tagits initiativ till att på detta område särskilt informera små och medelstora företag. anser att en samord- ning av de offentliga myndigheternas inköp i princip alltid bör föregås av en analys av konkurrensförhållandena och småföretagens möjligheter att vinna anbudstävlingen. Så- dana analyser kan ligga till grund för beslut om upphandlingens inriktning och omfatt- ning samt styra utformningen av anbuds- underlag. Statsmakterna bör verka för att sådana analyser görs, förutom inom stats- förvaltningen, i den kommunala sektorn. anser det vara angelä- get att satsningen på information till de små och medelstora företagen om elektronisk handel ges fortsatt hög prioritet. Vid beställ- ning av datasystem, programvaror etc. på detta område måste beaktas att dessa inte begränsar konkurrensen genom att (indi- rekt) styra inköpen till vissa leverantörer. Den risken finns alltid vid utarbetande av standards etc. på olika varu- och tjänste- områden som utesluter alternativa lösningar. I detta fall får förutsättas en samordning inom EU. Höj gränsen för direktupphandling Landshövdingen i O län vill höja gränsen för direktupphandling till . Förtydliga miljökrav vid upphandling menar att reglerna för miljökrav vid upphandling måste förtydli- gas så långt möjligt för att öka konkurren- sen och förstärka småföretagens leverans- möjligheter. En fråga som är viktig från bl.a. konkurrenssynpunkt är offentliga myndig- heters miljökrav vid inköp. I rapporten fentlig upphandling med miljöhänsyn (1995) – som gjorts av Kemikalieinspek- tionen, och – re- dovisas bl.a. de miljökrav som kan ställas vid offentlig upphandling med hänsyn till och . Av rapporten framgår att det i många fall kan vara svårt att tolka reg- lerna på upphandlingsområdet med hänsyn till vilka miljökrav som får ställas. Till detta bidrar att det enligt NOU inte finns något rättsfall på området för offentlig upphand- ling och miljökrav. Myndigheterna kan där- för i många fall ha svårt att utforma kor- rekta förfrågnings- eller anbudsunderlag enligt gällande regler. Krav vid upphand- lingen som går utöver gällande lagar och regelverk på miljöområdet har småföretag svårare att klara än stora företag. Effekten kan bli ett minskat antal anbudsgivare och torde innebära vid varuinköp att miljökrav kan kopplas till varans egen- skaper och, i förekommande fall, till euro- peisk standard. Däremot får det anses inte vara tillåtet att i anbuds- eller förfrågnings- underlaget medta miljökrav knutna till var- ans produktionsprocess. Reglerna får ses mot bakgrund av att krav på tillverkningspro- cessen försvårar samhandeln inom EU och hindrar ett förverkligande av EG:s grund- läggande mål att fullborda den inre mark- naden. Det bör dock sägas att rättsläget på området är oklart. Nuvarande utveckling utmärks av att det ställs allt högre miljökrav i anslutning till t.ex. offentliga inköp. Dessa krav synes dock inte alltid vara i enlighet med . Exem- pelvis inträffar att inköpare ställer krav på korta transporter eller att ett visst transport- medel används vid varuleveranser. I den ovannämnda rapporten om upphandling och miljökrav uttalas att man bör vara yt- terst försiktig med att ställa krav på miljövän- liga transporter och med att ange vissa trans- portmedel. Uttalandet bör ses utifrån vad som ovan nämnts om samhandeln inom EU m.m. har erfarit att det även ställs miljökrav vid upphandling som gyn- nar småföretag men som inte får anses vara i enlighet med gällande regler. Det gäller främst kommuners krav på att varor skall vara lokalt producerade. I detta fall uttalas i berörd rapport att sådant krav är helt klart diskriminerande, utomstående entreprenör- er har inte en chans att vinna anbudstävling- en, dvs. kravet är inte förenligt med . har även erfarit att kommunala inköpare ställt krav på att vid upphandlingen skall beaktas varans krets- lopp från miljösynpunkt. Det kan innebära att t.ex. transportsträckans längd och var- ans produktionsprocess kan komma att vä- gas in vid valet av leverantör. Det är också ofta svårt att beakta hela kretsloppet för va- ran med hänsyn till miljöaspekter. Exempel- vis kan varan ha sammanställts med delar som producerats i ett flertal länder. Risken finns att val av anbudsgivare sker på osäkra grunder och att kraven enligt inte uppfylls. I detta fall bör även beaktas att det är svårt att utforma ett förfrågningsunderlag som svarar mot krav på rimlig precision av varukvalitet vilket är en viktig förutsättning för att leverantörer inte skall diskrimineras. anser därför att stats- makterna bör förtydliga de miljökrav som kan ställas vid offentlig upphandling med hänsyn till upphandlingsreglerna och verka för att reglerna följs. Detta kan med hänsyn till utvecklingen inom området för upp- handling och miljö behöva göras relativt re- gelbundet, t.ex. en gång . Därvid bör beaktas förutsättningarna för en fungerande anbudskonkurrens och småföretagens möj- ligheter att bli leverantörer åt stat och kom- mun. Verkets förslag utesluter inte att är pådrivande på miljöområdet inom EG. RRV bör få anslag för granskning av myndigheternas konsekvensutredningar önskar att RRV ges ökade resurser för och prioriterar gransk- ningen av andra myndigheters konsekvens- utredningar. Förbundet refererar till goda erfarenheter från , och . skriver i sitt remissvar att det inom verkets område inte finns några regler som riktar sig specifikt till småföretag. Tillväxttrösklar försvaras av Livsmedelsver- ket menar att de regler som till- kommit för att säkerställa att de livsmedel som saluförs inte är hälsofarliga inte kan utformas på ett förenklat och mindre kost- samt sätt för den företagare som driver verk- samhet i mindre omfattning. Däremot gäl- ler att tillstånd m.m. utformas utifrån de krav, som det finns anledning att ställa på den verksamhet som är avsedd att bedrivas. Detta kan för den enskilde företagaren i vissa situationer upplevas såsom ett hinder för utvidgning. De krav som uppfyllts för ett gällande tillstånd och den inom tillståndets ram bedrivna verksamheten omfattar inte självklart även en utvidgad eller förändrad verksamhet, menar . menar att ut- gångspunkten för arbetsrätten bör vara att arbetsgivaren och arbetstagaren har störst möjlighet att träffa avtal om de själva får reglera villkoren för det. Arbetsrätten bör därför till stora delar vara dispositiv, den bör gälla bara om parterna inte har valt att reg- lera frågan på något annat sätt. LO instämmer inte. SAF anser att det tillkommit lagar som ska- pat oöverskådliga regler, trots att de har ge- mensamma anslag. Det tiotal olika lagar som reglerar rätten till ledighet är inte koordine- rade. Samma sak gäller de lagar som hand- lar om diskriminering och särbehandling i arbetslivet. LO instämmer inte. har en omfattande diskussion förts om reformering av anställningsskydds- lagstiftningen. Här refereras därför endast förslagen mycket kortfattat. SAF anser när det gäller anställnings- formerna att en generell möjlighet för ar- betsgivare och arbetssökande att avtala om tidsbegränsad anställning bör införas. SAF anser vidare när det gäller turord- ningsreglerna att de bör utformas så att fö- retagen ges möjlighet att utan lokalt avtal kunna behålla personal som besitter den bästa kompetensen, exempelvis genom ett återinförande av den möjlighet för arbetsgi- varen att undanta två personer från turord- ningslistan som tidigare fanns i lagen. SAF anser att reglerna om företrädesrätt till återanställning bör avskaffas. SAF anser att kravet på saklig grund skall bestämmas med hänsyn taget till företagets storlek. Dessa förslag återkommer i flera av re- missvaren men åsikterna delas inte av LO. Förenkla regelverket för företag med endast en anställd ställer frågan om det är möjligt ur arbetsrättslig synvinkel att införa förenklade regler för de företag som endast har en enda anställd. LO instämmer inte. Småföretag skall inte ha särregler. Uteblivelse från arbetet – skäl för skade- stånd och uppsägning anser att den arbetstagare som uteblir från arbetet utan att meddela arbetsgivaren bör kunna bli ska- deståndsskyldig. kan löne- avdrag göras, men det täcker ofta inte ar- betsgivarens kostnader. FR anser också att den anställd som uteblir från arbetet vid mer än fem tillfällen bör kunna bli föremål för uppsägning på saklig grund. LO instämmer inte. Rätt att kvitta fel lön mot innestående lön anser att ar- betsgivaren bör ha rätt att kvitta felaktigt utbetald lön mot innestående lön. LO instämmer inte. Den primära förhandlingsskyldigheten bör begränsas (MBL) SAF anser att förhandlingsskyldigheten bör begränsas till frågor som i verklig mening är I övriga frågor bör det räcka med att arbetsgivaren informerar den fackliga organisationen eller de berörda anställda. Medbestämmandelagens regler om pri- mär förhandlingsskyldighet har i rättspraxis givits den innebörden att förhandlingsskyl- dighet föreligger så snart arbetsgivaren ob- jektivt bedömer att den/de fackliga organi- sationen/rna typiskt sett vill förhandla. Detta innebär att det endast är rena rutinbeslut som är undantagna från förhandlings- skyldigheten. Området för förhandlings- skyldigheten är för vidsträckt, vilket med- för ett onödigt tidsödande och dyrbart för- handlande på såväl lokal som central nivå. LO instämmer inte. Vetoreglerna bör slopas (MBL) SAF anser att vetoreglerna bör slopas. Den fackliga vetorätten medför negativa effekter för entreprenadföretag och konsulter. Den entreprenör som utpekas som oseriös av den fackliga organisationen har inte rätt att be- möta anklagelserna. Det är principiellt fel att fackliga organisationer givits rätt att stoppa entreprenadverksamhet och bevaka att en annan arbetsgivare följer olika lagar och bestämmelser. Vetoreglerna motverkar en sund konkurrens. LO instämmer inte. Undantagen från fredsplikten bör inskrän- kas SAF anser att sympatiåtgärder samt strids- åtgärder riktade mot enmans- och familje- företag bör förbjudas. Stridsåtgärder som inte står i rimlig proportion till syftet och skadeverkningarna bör förbjudas. Medbestämmandelagens regler om freds- plikt tillåter att sympatiåtgärder vidtas un- der vissa förutsättningar och att strids- åtgärder kan riktas mot familjeföretag, en- mansföretag och företag utan anställda. praktiska effekten av sympatiåtgärder är att de drabbar också, eller kanske främst, tredje man som inte berörs av den ursprungliga konflikten. Stridsåtgärder riktade mot en- mans- eller familjeföretag kan knappast sä- gas ha ett försvarbart fackligt syfte, anser SAF. En facklig organisation kan, genom att ta ut nyckelpersoner i en stridsåtgärd åstad- komma störningar för tredje man som inte står i rimlig proportion till åtgärdens syfte. Småföretag som är underleverantörer är känsliga för störningar i dessa avseenden och har inga möjligheter att påverka den ur- sprungliga konflikten. menar att rätten att tvinga en arbetsgivare att teckna kollektivavtal bör vara begränsad till fall där anställningsvillkoren på ett företag väsent- ligt avviker från vad som är vanligt i bran- schen. Det bör aldrig vara möjligt att block- era företag som saknar anställda eller som bara sysselsätter familjemedlemmar. En ar- betsgivare bör vara skyldig att förhandla om fackföreningen begär det, han skall inte vara tvungen att på eget initiativ kalla till för- handling. LO instämmer inte i ovanstående. Slopa reglerna om tolkningsföreträde för den fackliga organisationen (Lagen om facklig förtroendemans ställning) SAF anför att lagen ger den fackliga organi- sationen tolkningsföreträde i tvistefrågor och att organisationen åläggs ett mycket begrän- sat skadeståndsansvar. Detta medför i prak- tiken att arbetsgivaren inte har någon an- nan möjlighet än att acceptera framställda krav på ledighet och betalning för facklig verksamhet. Det innebär en oacceptabel snedvridning av rättigheter och skyldighe- ter. LO och Metall instämmer inte. Begränsa skyldigheten för arbetsgivaren att medge ledigt och att utge ersättning för fackligt arbete (Lagen om facklig förtro- endemans ställning) SAF menar att lagen ålägger arbetsgivaren, oavsett storlek eller ekonomisk bärkraft, en skyldighet att ge ledigt för fackligt arbete samt en långtgående betalningsskyldighet för sådan verksamhet. Det är rimligt att den fackliga organisationen i betydligt större ut- sträckning än vad gällande lag föreskriver bekostar den fackliga verksamheten. Det lilla företagets sårbarhet för frånvaro bör beak- tas i större utsträckning. LO instämmer inte. företagen, eftersom avvikelser endast är tillåtna om kollektivavtal har slutits eller om ett avtal har godkänts av central facklig or- ganisation. Detta innebär i praktiken att då många småföretag saknar kollektivavtal kan de inte lagligt tillämpa arbetstider som inne- bär avvikelser från lagen, även om dessa av- vikelser genom ett kollektivavtal som slutits eller godkänts av en facklig organisation skulle vara fullt tillåtna vid ett konkurrent- företag. LO anser att den bästa lösningen på detta problem är att alla företag tecknar kollek- tivavtal. Slopa lagarna om diskriminering i arbetsli- vet SAF anser att de olika lagar som behandlar diskriminering i arbetslivet bör slopas. In- divider som av någon anledning uppfattar sig vara diskriminerade har andra lagfästa möjligheter att få sin sak prövad i domstol. Någon form av diskrimineringslagstift- ning skall naturligtvis finnas i ett modernt samhälle. Däremot skall inte arbetsgivare åläggas en skyldighet att på arbetsplatsen rätta till vad samhället inte kunnat före- bygga. Arbetsgivare skall inte ha någon skyl- dighet att upprätta årliga planer för vare sig jämställdhet eller minoritetsgrupper av nå- got slag. och andra diskrimineringsombudsmän skall inte ha någon rätt att utöva tillsyn över arbetsgivares förebyggande arbete mot diskriminering. LO och Metall instämmer inte. SAF menar att arbetstidslagen måste möj- liggöra överenskommelser mellan arbetsgi- vare och arbetstagare inom dess ram. SAF anför att ett särskilt problem gäller de mindre Avgränsa arbetsmiljölagen till arbetsmiljöns kärnområde SAF vill förändra Arbetsmiljölagen så att dess tillämpningsområde begränsas till arbets- miljöns kärnområde, dvs. skyddet mot o- hälsa och olycksfall.