sou · GLB391d2 · 1998-01-01 00:00:00 — vid öar av mindre längd än 100 m; andra öar omges alltid helt av enskilt Om en sådan liten ö ligger så långt ut i havet eller i någon av frivattensjöarna, att den helt eller delvis gränsar till allmänt vatten, anses frivattengränsen följa strandlinjen. Lagen om gräns mot allmänt vattenom- råde avser ej att reglera äganderätten till själva ön. Indirekt framgår, att friliggande småöar kan vara föremål för enskild äganderätt även om de är Å andra sidan kan småöar vara så små att de anses följa vattenområdet och alltså, om de är belägna inom allmänt vattenom- råde, inte ingå i fastighet (och , Fiskelag och vattengräns s. 61). I lagstiftningsarbetet anförde lagberedningen följande om rättsläget när det gäller äganderätten till nämnda småöar (prop. 1950:59 s. 30 ff.). "...Någon storleksgräns för dessa och skär kan dock ej angivas i lag, utan avgörandet torde få bero på prövningen i varje särskilt fall, varvid får beaktas icke blott storleken utan även värdet av holmarna och skären och i vad mån de praktiskt utnyttjas. I enlighet med det anförda lärer rättsläget efter genomförande av den föreslagna lagstiftningen bliva följande. Sådan ö eller holme, som är belägen inom enskilt vatten enligt nu gällande rätt men inom allmänt vatten enligt den nya lagstiftningen, tillhör fortfarande den som kan visa att han hade äganderätt därtill vid lagens ikraftträdande..." I 8 § lagen om gräns mot allmänt vattenområde anges efter vilket vatten- stånd strandlinjer och vattendjup skall bestämmas. skall den som vill ha tillstånd att inneha jakt- vapen eller vill ha tillstånd att inneha jaktvapen av annan typ än han eller hon redan innehar avlägga ett teoretiskt och praktiskt prov. kallat jägarexamen, får givetvis avläggas även av annan. 11 kap. 2 § vapenlagen (1996:67) och 2 kap. 4 § vapenförordningen (1996:70) har utfärdat en kungörelse (SNFS 1985:2, Jakt p å allmänt vatten 141 NV:21) med föreskrifter om jägarexamen. Syftet med provet skall vara att skapa en grundläggande kunskap hos varje jägare eller innehavare av jaktvapen så att jakten blir mer ekologiskt anpassad och att större hänsyn visas viltet. En sådan kunskap bör också leda till att jakten bättre anpassas till samhällets krav och att större förutsättningar och motivation skapas för vidareutbildning (prop. 1977/78:141 s. 5). En fullständig jägarexamen består av tre praktiska prov och två teoretiska prov. De teoretiska proven är grundprov och högviltprov samt de praktiska proven hagelvapenprov, grundprov/kulvapen och högviltprov/kulvapen. I grundprovets teoretiska del får provtagaren visa färdigheter i ämnen såsom artkännedom, jaktlagstiftning, jaktetik, ekologi, naturens och djurens ut- veckling, viltvård och jaktmetoder. Jägare som genomgått dessa prov är berättigad att ansöka om att få inneha jaktvapen. Det finns, förutom den restriktion som gäller på allmänt vatten i 47 §, inga ytterligare krav på kunskaper eller erfarenheter för att jaga vare sig på land eller på vatten. 4.4Kort om jaktformer för sjöfåglar (ur boken av ) Till gruppen simänder räknas gräsand, snatterand, stjärtand, bläsand, kricka, årta och skedand. Gräsanden är den vanligaste simanden och jagas på olika sätt. Den jaktform som är vanligast och mest effektiv är sträckjakten. Sträcken sker till matplatserna och åter mot övernattningsställena, oftast i en vege- tationsrik sjö eller havsvik. Sträcket är livligast . Man bör i princip inte skjuta vid en iordningställd foderflotte. Där bör man låta änderna fälla för att sedan skrämma upp dem. De lyfter då mot vinden. Man placerar förhållsskyttar, som då får goda håll. Vid de iordningställda foderplatserna kan man med fördel använda vettar, dvs. naturtroget tillverkade attrapper föreställande den eller de arter jakten avser, som 142 Jakt p å allmänt vatten placeras med näbben riktad mot land och med rätt stora avstånd, så att flockarna kan fälla mellan dem. Mellan sex och åtta vettar är lagom vid gräsandsjakt. Som regel bör man inte jaga vid foderplatser, men vid andjakt är det effektivt om man inte jagar för ofta. Vettjakten kan med fördel kombineras med lockpipa. Klappjakt, dvs. att fågeln skräms att flyga mot utställda förhållsskyttar, är sällsynt. Nuvarande jakttider infaller när änderna ofta har försvunnit från häckningsplatserna. De flesta änderna skjuts med all säkerhet av den smygande, ensamme jägaren runt våra stränder, s.k. smygjakt. Särskilt under säsongens början, då ungänderna inte är så lätta på vingen, är detta en effektiv jakt. De dykänder som jagas mest i vårt land är ejder, svärta, knipa och alfågel, men även bergand, brunand, sjöorre och vigg m.fl. räknas hit. Jakten bedrivs i skärgårdarna med hjälp av utlagda vettar, som placeras på läsidan av en skjutkobbe, detta därför att fåglarna vill fälla mot vinden. Jakten sker oftast från en s.k. skjutskår, dvs. ett skydd byggt av sten, drivved eller annat material på platsen. Skåren skall byggas så lågt som möjligt så att man inte avtecknar en för tydlig siluett mot himlen över kobbens yta. Skyddet skall inte ha tak. Det krävs stor rörelsefrihet i skåren, när man skjuter. Man kryper ner till dess det är dags för skott och inväntar inflygningen absolut stilla. Vettarna bör vara många och av olika arter. Alfågelvettar läggs vid någon grynna, skrakvettar nära land på grunt vatten och ejdervettar på något djupare vatten. Alla vettar skall läggas på normalt skotthåll, . Man bör från skåren undvika att skjuta på fågel som simmar eftersom de simmar lågt och visar liten träffyta. De bästa skotten får man när fågeln bromsar upp för att fälla. Man kan även jaga från båt på olika sätt med eller utan vettar. Har man vettar placerar man dessa där man vet att fåglarna brukar dra förbi. Båten kamouflerar man. Vid kuster utan kobbar och skär där sjöfågeln sträcker Jakt p å allmänt vatten 143 kan man, speciellt i , ofta se ett flertal båtar som ligger på linje. Som framgår ovan förekommer det allmänt vatten utmed landets kuster och i sjöarna i . Utredningen har undersökt hur länsstyrelserna har tillämpat tillståndsreglerna och i vilken omfattning jakt förekommer på allmänt vatten där jakt är tillstånds- pliktig. Undersökningen redovisas nedan. Den befolkning som närmast berörs av jakten är den bofasta skärgårdsbefolkningen. I anslutning till undersökningsresultatet redovisar utredningen därför antalet bofasta i aktuella skärgårdsområden. Av landets 24 län är det endast två län, och , som inte har allmänt vatten inom länet. Övriga 22 län har till utredningen redo- visat de föreskrifter och de beslut som meddelats med stöd av 12 § jaktlagen och 47 § jaktförordningen. Öbefolkningen i i bor främst på Norderö. Ön som ligger inom kommun hade /94 en befolkning på knappt 140 invånare. i har inte meddelat något generellt eller enskilt tillstånd till jakt på allmänt vatten i . När det gäller finns det befolkning på i län och på Valen i . bodde det knappt 140 personer på och ett tjugotal på Valen. Ett par personer finns bosatta på öar belägna i . i har meddelat ett enskilt tillstånd till jakt på allmänt vatten. Länsstyrelserna i och har inte meddelat något tillstånd. Generella tillstånd förekommer inte i länen. I de delar av som ligger i finns endast bofast Där bor knappt 800 personer. 144 Jakt p å allmänt vatten bokföringsuppgifter fanns det fyra personer bosatta på öar i län respektive en person bosatt på öar i . Länsstyrelserna i , , och har inte meddelat något generellt eller enskilt tillstånd till jakt på allmänt vatten i . stora vattenvidder och skärgårdar med skogklädda öar och kalsopade kobbar och skär utgör en intressant naturmiljö som ger intryck av kust och hav. Totalt finns omkring 22 000 öar, och skär, täm- ligen jämt fördelade mellan och . Öbefolkningen i som bor på öar i uppgick till 590 personer. Huvuddelen av öborna bor på . Öbefolkningen i är liten till antalet och finns bland annat inom Lurö skärgård. Länets folkbokförda öbefolkning uppgick /94 till 35 personer. Länsstyrelserna i och har inte meddelat något generellt eller enskilt tillstånd till jakt på allmänt vatten i Båda länsstyrelserna har dock uppgivit att de vardera avslagit två tillståndsansökningar om sådan jakt. i har meddelat ett enskilt tillstånd. Tillståndet gav sökanden rätt till jakt på skarv under ordinarie jakttid. Tillståndet torde i praktiken inte vara gällande eftersom allmän jakt på skarv numera inte är tillåten. Något generellt tillstånd har inte meddelats. Den fågelvägen sträcker sig från gränsen mot i söder upp till vid finska gränsen. Skärgården omfattar cirka 1 500 öar med en sammanlagd strandlängd av . är känd för sina låga skogklädda öar. Av öarnas totala areal på 30 000 ha räknas 28 000 ha som skogsmark. Det finns fast bebyggelse med åretruntboende på , Junkön, Långön och Sandön. Öarna har sammanlagt cirka 60 boende. Norrbottenkustens vikar och halvöar rymmer strand. Enligt uppgift från i upplåts jakt på två kronoholmar i kommun, 14 kronoholmar i kommun, 10 kronoholmar i kommun samt fyra kronoholmar i kommun. Jakt p å allmänt vatten 145 Något generellt tillstånd till jakt har inte meddelats. 77 enskilda tillstånd som berättigar till jakt på olika kronoholmar. Tillstånden berättigar till småviltjakt på en eller flera kronoholmar. Två personer har rätt att jaga på samtliga och i samtliga kommuner. övrigt ger tillstånden rätt till jakt på som mest fem kronoholmar. omfattar södra delen av , hela och norra delen av . Åretruntboende finns på fyra öar utan fast landförbindelse. Vid utgången av var 130 personer folk- bokförda på länets öar. i har inte meddelat några generella före- skrifter beträffande jakt på allmänt vatten. Däremot har enskilda tillstånd meddelats . finns tolv giltiga tillstånd till jakt på fågel. De flesta avser hela länets kust medan någon har tillstånd för en begränsad del av kuststräckan. har haft en mycket liberal tillståndsgivning . Tillståndsgivningen har varit mycket generös och utan koppling till sökandens lokala anknytning. har utvärderats av läns- styrelsen och redovisas nedan. eller är högsta kust. Det storkuperade landskapet går här ut i havet med kust- berg. Kuststräckan är tämligen öfattig. I finns två öar med ett större antal invånare, och . Totalt uppgick öbefolkningen i länet /94 till 230 personer. i har inte meddelat några föreskrifter som ger generellt tillstånd till jakt på allmänt vatten i länet. Däremot har enskilda tillstånd meddelats. finns 14 giltiga tillstånd. Tillstånden är begränsade till viss del av kuststräckan i länet. Tillstånden avser jakt på sjöfågel och annat småvilt. Söder om i blir terrängen kullig och mot söder allt flackare och bredare. Längs den i övrigt mycket oregelbundna kusten i finns en rad smärre skärgårdsområden, dominerade av 146 Jakt p å allmänt vatten en mängd och skär. Endast ett tjugotal personer är bofasta på länets i har i kungörelse utfärdad meddelat följande tillstånd. "Jakt efter sjöfågel vid kusten i på allmänt vatten annorstädes än där jakträtten tillkommer strandens ägare, ävensom på , klippor och skär som inte hör till visst hemman får fr.o.m. t.o.m. bedrivas av den bofasta kustbe- folkningen. Till den bofasta kustbefolkningen räknas, förutom fiskarbefolkningen och personalen vid lots- och fyrplatserna samt personal, sådana kust- och skärgårdsbor, som vid sidan av annan näring hämtar ett väsentligt tillskott till sin försörjning från havet." Därutöver finns ett enskilt tillstånd till jakt. Tillståndet avser jakt efter sjöfågel och mink på tre öar i länet. I län bildar den uppländska flacka, horisontella berggrunden Öbefolkningen vid havskusten i län uppgick /94 till 870 personer. i län utfärdar endast personliga tillstånd. närvarande finns i länet två gällande tillstånd till jakt efter sjöfågel på Tillstånden berättigar till jakt på viss del av kuststräckan. är den geografiskt mest omfattande skärgården brukar anses begränsas av i norr och Landsort i söder, en sträcka . cirka 30 000 öar, kobbar och skär. Antalet fast boende i skär- gård beräknas vara drygt 10 000 personer. i har meddelat föreskrifter om tillstånd till jakt på allmänt vatten m.m. . Jakt p å allmänt vatten 147 Inom får var och en som är folkbokförd på ö, som saknar fast bro- eller tunnelförbindelse med fastlandet, utan särskilt tillstånd bedriva jakt efter sjöfågel på allmänt vatten samt på , klippor och skär som inte hör till något hemman. Tillståndet gäller dock inte den som är folkbokförd på öarna eller Skarpö i . Därutöver finns 22 enskilda tillstånd. praxis synes vara att endast bevilja personligt tillstånd i hemkommunen. Enskilda personer har dock meddelats tillstånd till jakt på allmänt vatten inom två eller tre kommuner. Skärgården längs havskusten i omfattar några tusen öar, kobbar och skär. Endast ett trettiotal invånare i länet bor på öar i . i har inte meddelat något generellt tillstånd till jakt på allmänt vatten. har dock i det enskilda fallet meddelat 21 personer tillstånd till sjöfågeljakt på allmänt vatten. uppger att den har varit restriktiv vid meddelandet av aktuella tillstånd och haft kravet att vederbörande är bosatt i skärgården eller vid kusten och har yrkesmässig anknytning till skärgården. Kusten i domineras av långsmala vikar och sund. Den vidaste skärgården finns i och i , som präglas av stor rikedom på , kobbar och skär. Kuststräckan är och skärgården är på sitt bredaste ställe i . Totalt är drygt 300 personer åretruntboende på öar utan broförbindelse. 145 personer bor i församling och knappt 100 i . i har inte meddelat något generellt tillstånd till jakt på allmänt vatten m.m. har dock beviljat 159 enskilda personer tillstånd till sådan jakt. Ett tillstånd berättigar som regel till jakt inom en eller två kommuner och avser i samtliga fall, utom ett, jakt efter sjöfågel. 148 Jakt p å allmänt vatten har åtskilliga egenskaper gemensamt med många andra öar, som t.ex. en liten och isolerad arbetsmarknad. På bor drygt 58 000 invånare. i har inte meddelat något generellt tillstånd till jakt på allmänt vatten. Däremot har meddelat tillstånd till enskilda personer. finns fem gällande tillstånd till jakt på allmänt vatten. Tillstånden avser inte enbart sjöfågel. har ingen ansökan om tillstånd till jakt på allmänt vatten avslagits. Landskapet norr om utlopp i län är s.k. urbergsskärgård där urberget som regel går . De ofta höga och branta kobbarna har i regel torftig vegetation eller är helt kala. Söder härom finns s.k. moränskär- gård med flack och låglänt berggrund. Här finns en riklig vegetation. Drygt 300 åretruntboende bor på öar utan fast landförbindelse. i län har föreskrivit att var och en som är folkbokförd på i beslutet uppräknade församlingar får bedriva jakt efter sjöfågel. De församlingar som omfattas av beslutet är kustförsamlingar, dvs. församlingar med gräns mot eller . Beslut i det enskilda fallet medges personer som är folkbokförda i län och bofasta högst från kusten. Tillstånden avser jakt utmed läns kust och för av högst . meddelade omkring 200 personliga tillstånd då generellt tillstånd infördes för vissa grupper av bofasta. Skärgården i är sydligaste större skärgård och är av flack och grund urbergskaraktär. Totalt bor det cirka 750 personer på öar utan fast landförbindelse. Merparten av befolkningen, 535 personer, finns på Aspö utanför . i har genom föreskrifter beslutat att alla som är folkbokförda inom länet äger rätt att inom länet bedriva jakt på allmänt vatten samt på , klippor och skär som inte hör till något hemman. Föreskrifterna har, med förlängning , gällt . Före- skrifterna är inte begränsade till sjöfågel. Jakt p å allmänt vatten 149 län hade ingen öbefolkning /94. i län har inte meddelat något generellt tillstånd till jakt på allmänt vatten. Däremot finns elva enskilda tillstånd att idka jakt efter sjöfågel på allmänt vatten. Tillstånden gäller hela länet. "Skärgården" i omfattar en ö, nämligen . Dess största längd är och bredden . På bor drygt 360 personer. i har inte meddelat några föreskrifter med stöd av 12 § jaktlagen och 47 § jaktförordningen. Av nämnda förordning fram- går att företräde bör ges åt vissa personer. Sådant företräde har dock inte varit aktuellt i då endast ett fåtal ansökningar kommit in. Tillstånd har meddelats alla sökande som ej av personliga skäl bedömts som olämpliga. finns tio gällande tillstånd till jakt efter sjö- fågel. I finns skärgård endast norr om . Den halländska kusten präglas från och ned mot av flacka strandängar och morän- och sandstränder. Därefter vidtar mot söder sandstränder i allt större bågar mellan urbergsåsarnas klippuddar. Stadigvarande bofast befolkning finns endast inom Nidingens naturreservat med två vuxna personer. Något generellt tillstånd till jakt på allmänt vatten m.m. har inte meddelats av i . Däremot har meddelat en- skilda tillstånd. fanns 43 gällande tillstånd till jakt på all- mänt vatten. Tillstånden gäller jakt inom hela länet och är inte begränsade till sjöfågel. och läns kust har längs hela sin längd en frans av starkt exponerad ytterskärgård från i söder till norska gränsen i norr. Skärgården, som omfattar cirka 7 500 öar och skär, blir i den centrala delen bredare genom fjordarna som omsluter och samt genom Gullmarn och vilka skjuter långt in i landet. läns femton kommuner är tolv kustkommuner. 150 Jakt p å allmänt vatten befolkning på 66 öar. Länet har den överlägset största öbefolkningen i landet med 19 500 helårsboende /94 varav enbart kommun har 11 500 invånare – bortsett från unikt i landet vad gäller antalet boende utan fast landförbindelse. i har meddelat följande föreskrifter. "beslutar...att jakt i och län på allmänt vatten samt , klippor och skär som inte tillhör något hemman får bedrivas av envar mantalsskriven inom någon av nedan angivna för- samlingar eller delar av församlingar belägna väster om . beslutar vidare att personer bosatta inom , , och församlingar i som genom sitt yrke (t.ex. yrkesfiskare, lotsar, anställda vid tull och kustbevakning) har anknytning till havet skall omfattas av föreskrifter om tillstånd till jakt på allmänt vatten." Därutöver finns 14 enskilda tillstånd till jakt på allmänt vatten. gäller för jakt inom hela länet. Tillstånden omfattar inte jakt på klövvilt. 4.6Utvärderingar gjorda av länsstyrelser , omfattande , har tillståndsgivningen från sida varit mycket generös och utan koppling till sökandens har därefter vänt sig till de som haft jakttillstånd på allmänt vatten under för att få synpunkter och erfarenheter. Även jägarorganisationerna, polisen och ornitologiska föreningen har lämnats tillfälle att yttra sig. denna utvärdering gör följande bedömning. "finner att det mest varit positiva erfarenheter kring upplåtelserna. Den aktuella jaktformen är speciell och erbjuder andra svårigheter än övrig jakt. Efterfrågan på den aktuella jakttypen har varit relativt liten, sannolikt på grund härav. Det fåtal entusiaster som nyttjat sina tillstånd betonar dock värdet av möjligheten att få jaga på Jakt p å allmänt vatten 151 allmänna vatten och framför önskemål om fortsatt generös tillstånds- givning. Inte har jakten förorsakat konflikt med andra in- tressegrupper. Polisen har tagit emot någon anmälan om skottlossning som kunnat antas ha samband med jakten på allmänt vatten. har viss förståelse för den kritik som framförts be- träffande svårigheten att identifiera alla jaktbara områden. Att reglerna är svåra att tolka och att det jaktbara området är mycket begränsat samt huvudsakligen består av öppet hav är riktigt. Detta förhållande är dock väl känt av som regelmässigt lämnar information om förutsättningarna till dem som kontaktar innan tillstånd sökes. Den avgift som tas ut är inte en avgift för själva jakten utan en an- sökningsavgift som erlägges för att ansökan överhuvudtaget ska be- handlas. Avgiftens storlek har fastställts av regeringen och är . Med hänsyn till det fåtal personer som skulle ha nytta av ett fullstän- digt och tydligt kartmaterial över tillåtna jaktområden och till de kost- nader som framtagandet av ett sådant material kan antas medföra menar dock att det inte bör prioriteras. Mot bakgrund av ovanstående finner inte anledning att fortsättningsvis hantera ansökningar om tillstånd på allmänt vatten på annat sätt än som skett . En generös tillstånds- givning kan således fortsätta att gälla." i beslutade om föreskrift som är folkbokförda inom länet skulle äga rätt att inom länet bedriva jakt på allmänt vatten samt på , klippor och skär som inte hör till något Föreskriften tidsbegränsades till varefter de praktiska er- Ny föreskrift beslutades och var av samma innehåll som det tidigare beslutet. Inför beslutet inhämtades yttranden bl.a. från Läns- polismästaren, , ornitologiska förening och De yttranden som inkom var positiva till en förläng- motiverade sitt beslut i huvudsak på följande sätt. "finner, grundat på såväl den tidigare tillståndsgivningen som erfarenheter från försöket med tillståndsgivning med föreskrift, att jakten på allmänt vatten huvudsakligen utövas av personer, som är 152 Jakt p å allmänt vatten bosatta i skärgården eller vid kusten. Sjöfågeljaktens speciella natur ställer krav på goda kunskaper. Redan av jaktlagstiftningen framgår att jägaren skall ha tillräckliga kunskaper och kunna utföra jakten på ett ansvarsfullt sätt. Enligt uppfattning bör ett beslut om jakttillstånd genom föreskrift inte heller medföra olägenheter ur fauna- vårdssynpunkt." 4.6.3Länsstyrelsen i och län i och län gjorde en översyn av tillståndsgivningen inom länet. hade meddelats s.k. grupptillstånd till samtliga personer boende på vissa orter utmed kusten. beslöt att jakt på allmänt vatten fick bedrivas av envar boende i någon av länets församlingar med kustanknytning. att föreskriften eventuellt skulle förlängas inhämtades yttranden. kritik anfördes inte mot den ordning som varit på annat sätt än att vissa ortsbor ville att även deras ort skulle omfattas av grupptillståndet. relsen anförde i beslut bl.a. följande. "senaste beslut om rätt till jakt på allmänt vatten (s k grupptillstånd) gällde till och med . Några negativa konsekvenser till följd av beslut har inte framkommit. Enligt bedömning har den tillämpade principen vad gäller medgivande till jakt på allmänt vatten inte medfört några olägenheter. anser det lämpligt att på nytt medge jakt på allmänt vatten..." 4.7Naturvårdsverkets beslut som överlämnats till utredningen för beaktande fick i uppdrag av regeringen att överväga om det föreligger behov att ändra de aktuella bestämmelserna an- gående jakt på allmänt vatten enligt 47 och 48 §§ jaktförordningen. Av beslutet, under rubriken , framgår att verket tagit del av olika länsstyrelsers beslut, inhämtat synpunkter från olika länsstyrelser och mottagit skrivelser från såväl intresseorganisationer som enskilda personer. Jakt p å allmänt vatten 153 Flertalet länsstyrelser är, enligt verket, positiva till en förenkling, typ Blekingebeslutet, någon framhåller att det är extra lämpligt avseende , andra är mer tveksamma om det behövs någon förändring för anför i huvudsak följande till stöd för sitt änd- "anser mot bakgrund av vad som redovisats att 47 § jaktförordningen skall tillämpas generöst. Enligt verkets mening ger ut- talandena i propositionen 1986/87:58 Om jaktlag m.m. också stöd för denna uppfattning. En sådan tillämpning får också stöd av de jaktpolitiska principer som regeringen presenterade , vars huvudmål var att ge så många som möjligt tillfälle till meningsfull jakt. Här bör också fram- hållas att möjligheten att bedriva jakt över huvud taget är mycket be- gränsat på jämfört med övriga 23 län. På saknas ju de vilda hjortdjuren helt, utom i hägn. Jakten efter hjortdjur upptar sanno- likt av jaktutövningen i övriga . Även mårddjuren saknas på . anser därför att den enskilde jägarens möjlighet att bedriva jakt på allmänt vatten är mycket betydelsefull för jägare som bor på , även om det med gällande lagtext bara är 52 jägare av närmare 3 000 som ansökt om detta tillstånd.