sou · GLB346 · 1998-01-01 00:00:00 — På slutskattesedeln anges församlingsskatten enbart med den totala procentsats för församlingsskatt som gäller för alla som bor i för- samlingen, exempelvis 1.75. Denna procentsats kan bestå av flera delar: exempelvis 0.15 till själva församlingen, 1.50 till det pastorat/den kyrkliga samfällighet som församlingen ingår i och 0.10 till det stift där församlingen ingår. När de kyrkliga kommunerna lämnar uppgift om vilken skattesats som skall gälla lämnar dock varje enhet (församlingen, samfälligheten, stiftet) uppgift om sin skattesats. registrerar dessa och för samman dem till de totala skattesatser för församlingsskatt som skall gälla för boende i respektive församling. När skattemedlen betalas ut görs detta till respektive utdebiterande enhet: församling/ samfällighet/stift. måste alltså känna till dels den aktuella församlingsindelningen, dels den aktuella indelningen i pastorat/ samfälligheter och vilka församlingar som ingår dessa. lämnar också uppgift t ill alla borgerliga och kyrkliga kommuner om preliminärt och slutligt taxeringsutfall. Uppgifterna används bl.a. i kommunernas budgetarbete. De kyrkliga kommunerna skall, enligt kyrkolagen, ha föreslagit och beslutat skattesatsen . När skattemyndigheterna samlar in och registrerar skatte- satserna är de helt beroende av att ha absolut korrekta uppgifter om den kyrkliga indelningen och de förändringar i denna som kommer att ske per . Dels måste givetvis skattesatserna registreras med hänsyn till eventuella förändringar i indelningen, dels skall skattemedlen som betalas ut beräknas med hänsyn till den nya indelningen. Skattemyndigheterna skall bl.a. bedöma hur slutavräkning av skattemedel skall fördelas med tanke på indelningsändringen. Bestämmelser om detta finns i lagen (1979:417) om utdebitering av skatt vid ändring i rikets indelning i kommuner, landsting och församlingar. får uppgifter om indelning och indelnings- ändringar främst via SCB och SCB:s publikationer. Antalet ändringar i själva församlingsindelningen är begränsat. Ändringarna kan avse sammanslagning av församlingar, delning av församlingar eller ändrade församlingsgränser i övrigt. Ändringarna i den kyrkliga indelningen i pastorat och samfälligheter är betydligt fler och betydligt mer komplicerade vad gäller beräkningen av skattemedel vid ändringen. SOU 1997:46 Den kyrkliga indelningen hos skatteförvaltningen och SCB I lokala folkbokföringsregister finns uppgift om i vilken församling en person är folkbokförd. Uppgiften ingår i det begrepp som används för att beskriva på vilken fastighet en person skrivs, nämligen län, kommun, församling och fastighetsbeteckning. Genom fastighetsdatareformen har fastighetsbeteckningarna emellertid gjorts unika inom varje kommun. Vidare har beslutat om folkbokföring på lägenhet med början i försöksform . Folkbokföring sker i vissa fall på en församling då en person inte kan knytas till en fastighet. I dessa fall registreras personen som "på församlingen skriven" eller "utan känt hemvist". Församlingsindelningen används också vid postnummerförändringar för att särskilja postadresser när det finns flera gator eller vägar med samma namn inom en kommun. Genom den nya lägenhetsregistreringen knyts dock varje lägenhet till en adress. Inom folkbokföringen förs också uppgift om medlemsskap i icke- territoriell församling enligt lagen (1992:288) om medlemsskap i icke- territoriella församlingar. Frågor om medlemsskap prövas och registreras av det lokala skattekontor inom vars område personen är folkbokförd. Alla mottagare av folkbokföringsuppgifter får också uppgift om medlemsskap i icke-territoriell församling. De mottagare som använder uppgiften torde vara skattemyndigheterna och respektiveicke-territoriell församling. Folkbokföringen tillhandahåller också person uppgifter för att t illgodose samhällets behov av bas uppgifter. Uppgifter från folkbokföringsregistret förs via länsregister kontinuerligt över till följande centrala myndigheter: –, med register för de allmänna försäkringskassorna – , med bil-, körkorts- och felparkeringsregister –Statens person- och adressregisternämnd (SPAR) Inom varje län förs desutom uppgifterna över t ill kommuner och landsting. De flesta mottagare använder uppgiften om var en person är folkbokförd men begränsad till län, kommun och församling. Ett fåtal använder uppgift om fastighet. 68 Den kyrkliga indelningen hos skatteförvaltningen och SCB SOU 1997:46 Det pågår ett inomkyrkligt utredningsarbete som bland annat behandlar frågan hur kyrkliga val skall genomföras i kyrkans regi . Det förutsätts alltså att statliga och kommunala m yndigheter inte kommer att ha något ansvar för att genomföra de kyrkliga valen. används församlingsbegreppet, i kodform, för att identifiera en fastighet. I fastighetstaxeringssystemet finns för varje fastighet uppgift om i vilket valdistrikt fastigheten är belägen. För att föra de röstberättigade till rätt valdistrikt (rätt röstlängd) görs en sambearbetning av fastighets- och folkbokföringsuppgifter. Med hjälp av församlingsbegreppet kan man föra personer till rätt valkrets i den mån en kommun är indelad i valkretsar. En valkrets består av en eller flera församlingar. I fastighetstaxeringsregistret används församlingskoden som identi- tetsbegrepp tillsammans med kommunkod och beteckning. Som "arbets- identitet" används dock taxeringsenhetsnummer. Varje taxeringsenhet har ett sjuställigt nummer som är unikt inom respektive lokalt skattekontors databas. I och med att beteckningen numera är unik inom varje kommun saknar församlingskoden betydelse som identifikationsbegrepp för fastighets- taxeringen. 6.2SCB:s användning av den kyrkliga indelningen SCB har en central roll när det gäller registrering av den kyrkliga indelningen och förändringar i den. SCB har på RSV:s begäran beskrivit sin användning av den kyrkliga indelningen. Här följer ett kort sammandrag av innehållet i beskrivningen. SCB ansvarar för att de allmänt använda koderna för län, kommuner och församlingar hålls aktuella. Gentemot har SCB även åtagit sig att föra ett aktuellt och kodsatt register över pastoraten med kopplingar till de ingående församlingarna. Även flerpastoratssamfälligheter kodsätts med kopplingar till ingående församlingar. SOU 1997:46 Den kyrkliga indelningen hos skatteförvaltningen och SCB I register för statistikändamål som har sitt ursprung i register utanför SCB, används ofta församlingsindelningen för att ange geografiskt läge. Indelningen förekommer även i en mängd register i samhället i övrigt. SCB förser dessa register med uppgifter om ändringar i indelningen. Myndigheter, organisationer och företag har ofta sina verksamhetsområden eller distrikt uppbyggda med församling eller kommun som minsta byggsten. Inom befolkningsstatistiken finns långa tidsserier på församlingsnivå tillgängliga för all form av forskning. Församlingsstatistiken efterfrågas av en mängd användare. Uppgifter om skatteunderlag på församlingsnivå aggregeras med hjälp av befintliga koder till pastorats- och samfällighetsnivå och används dels för statistisk redovisning, dels för beräkningar i systemet för ekonomisk utjämning inom . För att kunna använda uppgifter om skattesatser för dels statistisk redovisning, dels utjämningsberäkningar behöver SCB känna till kopplingen mellan borgerlig och kyrklig indelning. SCB får även uppgifter om skatteintäkter för varje kyrklig enhet. SCB utför på uppdrag årliga undersökningar av den kyrkokommunala ekonomin. Tack var den enhetliga kodsättningen kan uppgifterna kom- pletteras med uppgifter om skatteintäkter, uppgifter från utjämningen och annan bakgrundsinformation. SCB utför också undersökningar av den kyrkokommunala personalen för kyrkokommunal personalstatistik. Stöd till näringslivet kan utgå i form av lokaliseringsbidrag. För stödet finns två stödområden . Till stödområdena har i regel hela kommuner förts men i vissa fall omfattas enbart en eller flera församlingar inom en kommun. Fördelning av medel från sker till olika målområden som, på samma sätt som stödområdena, är uppbyggda av både hela kommuner och delar av kommuner bestående av en eller flera församlingar. I redovisningen av statistik för tätorter och glesbygd är församlingsnivån en viktig komponent. I RSV:s utredningsuppdrag ingår att uppmärksamma att den kyrkliga indelningen efter relationsändringen blir en inomkyrklig fråga och hur detta påverkar uppbördshjälpen. 70 Den kyrkliga indelningen hos skatteförvaltningen och SCB SOU 1997:46 6.4.1Folkbokföring, val och fastighetstaxering Den kyrkliga indelningen i församlingar används som nämnts inom områdena folkbokföring, val, fastighetstaxering och beskattning. Inom en del av beskattningsområdet används också indelningen i pastorat/ samfälligheter. Behovet av att använda den kyrkliga indelningen även är inte absolut. har beslutat om folkbokföring på lägenhet med början i försöksform . Folkbokföring på lägenhet gör att försam- lingsbegreppet inom folkbokföringen skulle kunna ersättas. De personer som inte kan knytas till en fastighet skulle kunna registreras på en borgerlig kommun i stället för på församlingen. Eftersom folkbokföringen levererar uppgifter till ett stort antal myndigheter och används på många håll i samhället utanför skatteförvaltningen måste dock allas behov inventeras innan man kan säga vad som krävs för att församlingsindelningen skall kunna ersättas av annan indelning. Inom valverksamheten används församlingsbegreppet för att föra en person till rätt valkrets i den mån kommunen är indelad i flera valkretsar. Det finns dock inga hinder mot att använda en annan indelningsgrund än församlingen. Vad gäller de kyrkliga valen kommer dessa att genomföras i kyrkans regi . Församlingsindelningen be hövs alltså inte i valverksamheten på grund av kyrkovalen. Fastighetsbeteckningarna är unika inom varje kommun. Inom fastighetstaxeringen saknar därför församlingen betydelse som identifika- tionsbegrepp. 6.4.2Den kyrkliga indelningen iavgiftsuppbörden Inom beskattningsverksamheten skulle såväl församlingsindelningen som indelningen i pastorat/samfälligheter kunna avvaras. En förutsättning för detta är dock att RSV får uppgift från om vilken avgiftssats som skall gälla för varje individ vid debiteringen av kyrkoavgift och att utbetalningen av avgiftsmedel görs till med ett totalbelopp för intern fördelning. I direktiven till utredningen sägs att RSV skall uppmärksamma att den kyrkliga indelningen i princip blir en inomkyrklig fråga och hur detta påverkar uppbördshjälpen. När indelningen blir en inomkyrklig fråga som skatteförvaltningen och det borgerliga samhället i princip inte kan påverka är, som RSV ser det, en konsekvens av detta att skattesystemet i fortsätt SOU 1997:46 Den kyrkliga indelningen hos skatteförvaltningen och SCB ningen så långt som möjligt bör göras oberoende av denna indelning. Skälen för denna uppfattning är av både praktisk och principiell art. Indelningen i församlingar är relativt stabil med få förändringar. Det finns dock inga garantier för att det kommer att vara så även i fortsätt- ningen. skulle alltså i sina register behöva hantera en indelning som inte det borgerliga samhället utan enbart kan påverka. Indelningsändringarna vad gäller pastorat och samfälligheter är betydligt fler och betydligt mer komplicerade för skatteförvaltningen att hantera, både när det gäller att inför en förändring ha kännedom om vad denna innebär för att kunna bygga upp ett register över skattesatser och när det gäller att beräkna skattemedlen, främst slutavräkningar , på ett korrekt bygger skatteförvaltningen sina register på uppgifter från SCB, som ju ansvarar för kodsättningen av de kyrkliga enheterna, och samarbetar med SCB även i övrigt när det gäller den kyrkliga indelningen. Detta samarbete är angeläget eftersom det dessvärre inte är helt ovanligt att de kyrkliga enheter som berörs av indelningsändringarna rapporterar om beslutade skattesatser på ett sätt som inte motsvarar den nya indelningen. En felaktig uppgift om skattesats vid slutlig debitering av skatt leder till att beslut om omräkning av skatten måste fattas för alla fysiska personer inom de församlingar som berörs och att skattsedlar på höjd skatt utfärdas. I en större samfällighet kan detta gälla många tusen personer. Dessutom skulle program behöva skapas för att söka ut personerna i registren och skicka ut information om felet vilket för med sig ytterligare kostnader. Felet kan också leda till att ett antal personer gjort för låga fyllnadsinbetalningar med kvarskatteavgift (senare kostnadsränta) som följd, vilket i sin tur kan leda till klagomål på kvarskatteavgiften/kostnadsräntan och eventuellt också till skadeståndskrav. Ett "litet" fel vid rapporteringen av skattesats kan alltså få mycket stora konsekvenser i form av ekonomiska och andra olägenheter för enskilda samt kostnader och ökade arbetsinsatser inom skatteförvaltningen. De svårigheter som finns accentueras när indelningen blir eninomkyrklig fråga. Vidare är det RSV:s uppfattning – och detta vilar också på vad som sagts i principproposition och utredningsdirektiv – att skatteförvaltningen bör behandla alla trossamfund lika om inte särskilda skäl talar emot detta. är inte beredd att hålla reda på den lokala indelningen hos alla trossamfund som kan få uppbördshjälp. Detsamma bör då gälla för och kyrkoavgiftsuppbörden om det inte finns skäl till särbehandling. Sådana skäl får anses finnas i ett avseende, nämligen vad gäller registreringen av församlingsindelningen, vilket framgår av nästa avsnitt om begravningsverksamhetens finansiering. 72 Den kyrkliga indelningen hos skatteförvaltningen och SCB SOU 1997:46 Samhället har ett grundläggande ansvar för begravningsverksamheten. huvudmannaskap för begravningsverksamheten skall dock bestå efter relationsändringen. Principbeslutet om ändrade relationer mellan staten och förutsätter att begravningsverksamheten för dem som tillhör skall finansieras via kyrkoavgiften. Utredningen om begravningsverksamheten föreslår i sitt betänkande att den för övriga personer skall finansieras via en separat "begravningsavgift" som tas ut via skattsedeln. Detsamma skulle gälla för alla som bor i kommun som är huvudman för verksamheten och för dem som tillhör en icke-territoriell församling. "Begravningsavgiften" skall, enligt förslaget, kunna variera lokalt. Den separata "begravningsavgiften" för icke-tillhöriga och dennas andel av kyrkoavgiften för de tillhöriga skall vara lika stor för dem som bor i samma församling. Hanteringen av den separata "begravningsavgiften" vid skatteuppbörden skall likna den som gäller för kyrkoavgift: avgiftssatserna skall kunna variera lokalt, avgiftsmedlen skall betalas ut med ett förskott under inkomståret för att senareslutregleras. Att den separata "begravningsavgiften" för de icke-tillhöriga skall kunna variera mellan församlingarna framgår av utredningsdirektiven som talar om ett lokalt baserat system. Detta ställer krav på skattesystemet att känna till församlingsboendet för dem som inte tillhör för att kunna debitera dem rätt avgift. Folkbokföringen på församling skulle därmed behöva fortsätta på grund av utformningen av begravningsverk- samhetens finansiering. I och med att den kyrkliga indelningen blir en inomkyrklig fråga bör skattesystemet så långt som möjligt göras oberoende av denna indelning och förändringar i den. Genom utformningen av begravningsverksamhetens finansiering behöver dock församlingsindelningen finnas kvar i skattesystemet. Folkbokföringen på församling kommer därför att fortsätta även . För att kunna hantera församlingsindelningen i skattesystemet behöver skatteförvaltningen inför uppgifter om aktuell församlingsindelning. För respektive församling bör, på samma sätt som , finnas en kod. Uppgifter om förändrad församlingsindelning bör lämnas av centralt som också garanterar uppgifternas riktighet. Den kyrkliga indelningen i pastorat och samfälligheter och förändringar i denna indelning bör däremot, enligt RSV:s uppfattning, inte hanteras i skattesystemet. Det kan inte anses följa av principproposition eller utred- SOU 1997:46 Den kyrkliga indelningen hos skatteförvaltningen och SCB ningsdirektiv att uppbördshjälpen skall utformas på ett sådant sätt att detta skulle vara nödvändigt. De praktiska och principiella skälen för RSV:s ställningstagande har beskrivits i avsnitt 6.4.2 om den kyrkliga indelningen och avgiftsuppbörden. Som nämnts tidigare används pastorats- och samfällighetsindelningen i samband med att uppgift om skattesatser registreras och vid utbetalningen av skattemedel. RSV:s förslag till hur uppgiftslämnande och utbetalning skall ske beskrivs i de följande avsnitten. Användandet av församlingsbegreppet är utbrett även inom det borgerliga samhället utanför skatteförvaltningen. Det kan därför diskuteras vilket behov det borgerliga samhället har av inflytande över främst församlingsindelningen och beslut om förändringar i denna. Det har på flera håll hävdats att det borgerliga samhället även i fortsättningen bör fatta besluten om förändringar i församlingsindelningen medan kyrkan internt skulle fatta besluten om pastorats- och samfällighetsindelningen. Det kan också diskuteras i vilken utsträckning den kyrkliga indelningen i ett längre perspektiv kommer att användas i det borgerliga samhället. Inom flera områden ersätts församlingen som indelningsgrund av andra begrepp. Fokbokföringen på lägenhet är ett av flera exempel på detta. Att använda den kyrkliga indelningen kan tyckas naturligt men kommer sannolikt inte att te sig lika naturligt i ett längre perspektiv. 74 Den kyrkliga indelningen hos skatteförvaltningen och SCB SOU 1997:46 7Uppgiftslämnandet till och från skatteförvaltningen De uppgifter som behövs för debitering av kyrkoavgift/avgift till trossamfund lämnas till RSV av respektive samfund på central nivå. Uppgifterna lämnas på datamedium. Uppgifterna för lämnas per församling eftersom endast församlingsnivån (och inte pastorats- och samfällighetsindelningen) skall behöva användas i skattesystemet. skall, enligt 3 kap. 9 § kyrkolagen, föra register över alla som tillhör . Enligt 13 § samma lag skall Centralstyrelsen lämna de uppgifter t ill skatteförvaltningen som behövs för debitering och uppbörd av församlingsskatt. Uppgift om förändringar i tillhörigheten lämnas normalt . Tillhörigheten året före inkomståret bestämmer skattskyldigheten för hela inkomståret. Uppgift om skattesatser för församlingsskatt Hur uppgift om skattesats skall lämnas t ill skatteförvaltningen regleras i 3 b § lagen om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m., "lag". I andra kommuner än Stoc kholm skall kommunstyrelsen underrätta skattemyndigheten om beslut av församlingar och kyrkliga sam- fälligheter inom kommunen om skattesatsen för . Stifts- samfälligheterna samt de territoriella församlingarna och samfälligheterna i lämnar uppgift om skattesats direkt till skattemyndigheten. I praktiken går insamlingen till så att SCB förser RSV med blanketter för insamlingen. Av blanketterna framgår bl.a den aktuella kyrkliga indel- Uppgiftslämnandet till och från skatteförvaltningen ningen för , så som SCB har kännedom om den. RSV skickar ut blanketterna tillsammans med ett följebrev före inkomståret till de borgerliga kommunerna, stiftssamfällig- heterna och församlingar. Uppgiftslämnarna sänder in svars- blanketterna direkt till skattemyndigheten i respektive län som registrerar dem. Underlag för det register där skattesatserna förs in är uppgifter från SCB om den kyrkliga indelningen . De borgerliga kommunerna, utom , samlar alltså in uppgifter från alla församlingar/samfä lligheter inom kommunen. Skatte- myndigheterna har därmed i detta skede kontakt med ca 300 uppgifts- lämnare (288 borgerliga kommuner samt stiften och Stoc kholms försam- lingar) för att få in de kyrkliga skattesatserna. Antalet utdebiterande enheter inom är ca 1 700. Beräknat och slutligt taxeringsutfall Med början skickar skatteförvaltningen ut uppgifter om beräknat taxeringsutfall vid årets taxering. Bestämmelser om detta finns i "lag". Uppgifterna tas fram på församlingsnivå. Så snart det slutliga taxeringsutfallet är känt, , skickas även detta ut. Med ledning av taxeringsutfallet (uppgift om kommunalt beskattningsbar förvärvsinkomst) kan församlingar och samfälligheter beräkna dels förskottet på församlingsskattemedlen för det kommande inkomståret, dels slutavräkningen för det inkomstår som taxeringen avser. Uppgift om taxeringsutfall skickas även till bland andra SCB och Kyrkofonden. Skattemyndigheterna skall, enligt 3 § "lag" redovisa den skatt för det föregående året som tillkommer församlingen eller den kyrkliga samfälligheten. Hur redovisningen skall ske regleras i 59 a § uppbördsförordningen, UBF. En re dovisningsräkning över medel som tillkommer församlingar, pastorat eller andra kyrkliga samfälligheter skall upprättas för kalenderår. Den skall utvisa församlingens/samfä llig- hetens fordran . I praktiken sänds redovisningsräkningen ut . Där redovisas och specificeras förskott på skattemedel för inkomståret och slutavräkning för ett tidigare inkomstår. Även den ekonomiska regleringen mellan staten och kyrkan tas upp i redovisningen. Uppgiftslämnandet till och från skatteförvaltningen Vid utbetalningstillfället görs för pastoraten och samfälligheterna en avräkning för bidrag och avgifter i den kyrkliga utjämningssystemet. Besluten om dessa bidrag och avgifter har fattats av . Frågan om uppgiftslämnande berörs inte särskilt i proposition eller direktiv. Uppgiftslämnandet påverkas dock i viss mån av att den kyrkliga indelningen efter relationsändringen blir en inomkyrklig fråga, något som utredningen enligt direktiven skall uppmärksamma. 7.3.1Uppgifter för debitering av kyrkoavgift/avgift till trossamfund Uppgift om tillhörighet/medlemsskap Uppgift om tillhörighet till bör enligt RSV:s uppfattning lämnas och garanteras av centralt på samma sätt som . Uppgifterna lämnas på datamedium till RSV. Även för andra trossamfund bör uppgift om vilka personer som skall debiteras avgift lämnas på datamedium av samfundet på central nivå. För alla samfund gäller att uppgifterna skall lämnas per och att uppgifterna gäller för hela det följande inkomståret. För debiteringen av kyrkoavgift skall uppgiften avse alla som t illhör per året före inkomståret. För debitering av avgift till andra trossamfund skall uppgifterna avse de medlemmar/ motsvarande som lämnat sitt medgivande till avgifts uppbörden. Medlemmar i andra trossamfund skall dock kunna betala avgiften på annat sätt än via skatteuppbörden om de så önskar. De tas då inte med i uppgifterna till RSV. Behovet av medgivande från enskilda för avgifts uppbörden behandlas i avsnitt 9. Uppgiftslämnandet till och från skatteförvaltningen Uppgift om procentsatser för kyrkoavgift/avgift till trossamfund Procentsatserna för kyrkoavgift kommer att kunna variera lokalt och regionalt. Antalet utdebiterande enheter inom är ca 1 700, varav ca 1 000 är pastorat, samfä lligheter eller stiftssamfälligheter. De borgerliga kommunernas skyldighet att samla in uppgift om lokala kyrkliga procentsatser och vidarebefordra dem till skattemyndigheterna torde upphöra . Uppgifterna från de lokala och regionala enheterna om skattesats skulle antingen kunna rapporteras till centralt som vidare- befordrar dem till RSV eller rapporteras av respektive lokal och regional kyrklig enhet till skattemyndigheterna. RSV:s uppfattning är att uppgifterna skall lämnas på datamedium till RSV av centralt och att uppgifterna skall lämnas på det sätt de skall användas vid debiteringen, nämligen med total procentsats per församling. Förteckningen skall alltså innehålla koden för respektive församling och den totala avgiftssats (summan av avgiftssatserna för församlingen, pastoratet/samfälligheten och stiftet) som skall gälla vid debiteringen av de enskilda i respektive församling.