sou · GLB3147 · 1998-01-01 00:00:00 — Holma skola, Malmö1 Slimminge by skola, "¤LDRE OCH ¥LDRANDE Vem är egentligen gammal? Vad gör äldre? Vad gör barn och gamla tillsammans? behöver mamma och pappa hjälp Riktigt gamla kan verka lite knepiga Hur umgås man på distans? Några känner andra äldre som inte är släkt Hur hade folk det förr? Så tänker barnen på sjukdomar Till livet hör döden Alla blir äldre - vad gör Du när Du blir gammal? Några ord om utredningen Teckningar finns endast i den tryckta versionen Vad tänker barn om äldre människor och vilka tankar har de om sin egen avlägsna ålderdom? Vilka är deras personliga erfarenheter av möten med äldre, erfarenheter som kommer att finnas med och påverka nya möten ? I detta häfte, en rapport från 5TREDNINGEN OM BEM¶TANDE AV ¤LDRE, förmedlas några inblickar i barns uppfattningar. Det är viktigt att lyssna till barnens röster om sig själva, om äldre och inte minst, om oss som tillhör en mellangeneration. I föräldraroller, utbildningssituationer, i massmedia osv. svarar vi för en stor del av de förutsättningar och den påverkan som utvecklar eller hämmar inlevelseförmåga hos barn och ungdom. Rapporten följer på sitt sätt en tanke i huvudtemat under det förra europeiska äldreåret: 3OLIDARITET MELLAN GENERATIONERNA I slutbetänkandet av äldreåret 1993, Gamla är unga som blivit äldre (SOU 1994:39), finns flera intervjuer med vuxna som beskriver minnen av barndomens kontakter med äldre. riktas frågorna direkt till barnen, i svaren finns erfarenheter som blir deras minnen ... Vid flera av de rådslag som jag genomfört och redovisat som del i mitt utredningsarbete har jag uppmanats att göra något för att barn och ungdom skall få större förståelse för äldre och lära sig visa inlevelse i bemötande i skilda sammanhang. har man vid sådana rådslag målat upp bilder av barn och ungdom som aldrig möter äldre och som för med sig föreställningar som ytterst kan leda till diskriminering och övergrepp. Man har talat om att följderna kan bli synliga när de som vuxna en gång kanske arbetar i uppgifter där äldre är beroende av deras insatser. Uppväxtvillkorens betydelse för sådana möten behöver utforskas och diskuteras mera, men vi vet redan alldeles tillräckligt för att säga att medkänsla grundläggs i barndomens upplevelser. Glädjande nog visar den här studien att många barn har god och nära kontakt med äldre släktingar. Intervjuer med knappt 50 barn i åldrarna 7–har genomförts och sammanställts av journalisten , , som också svarat för att samla in teckningar som barn gjort under samtalens gång. I en inledning berättar något ytterligare om barnen och intervjuerna. Med avsikt har vi i övrigt varit sparsamma med vuxen- kommentarer. Läsningen har givit mig några tankeställare. De handlar om tillgångar. Visst är det en tillgång att även i dessa korta glimtar se proven på barns klokskap? Det finns exempel som visar vad vi i mellangenerationen har anledning att fundera mera över: Varför strör vi så ofta odiskuterade schablonbilder omkring oss? Om barns brist på medkänsla och om åldrandet som av tristess och sjukdom när det finns så många nyanser ... Det är också en tankeställare att se verkligheten med dess stora likheter och olikheter i det lilla och det stora samhället. Och alla dessa förgreningar av släktband över landet och världen - inte alltid lätta och ljusa upplevelser men ändå erfarenheter att ta tillvara! Hur förvaltas de när barnen växer upp? Än en gång ges också perspektiv på att äldre är ett begrepp som kan förstås på många olika sätt. För vissa är mormors föräldrar de som är de äldre. Barnen ser också att äldre är olika - det finns både trevliga kompisar och andra ... Läs och fundera vidare på hur dessa tankar kan användas och utvecklas - det blir ett nytt FNs äldreår 1999! Tack till , alla medverkande barn och de kontakter på respektive skola som underlättat studiens genomförande! Eftersom det ibland funnits skäl att ändra namnen på de medverkande, så har det skett genomgående. Detta häfte finns också på punktskrift och kassett som kan erhållas från utredningens sekretariat. Detsamma gäller ett litet häfte med upplysningar om materialet på lättläst svenska. Utredningen om bemötande av äldre, , 103 33 (tel. , fax ). (särskild utredare) (UR TROR BARN ATT DET ¤R ATT BLI OCH VARA GAMMAL (UR V¤L K¤NNER DE ¤LDRE (UR SER DE P¥ SIN KOMMANDE ¥LDERDOM I EN AVL¤GSEN FRAMTID Schablonbilden säger att barn och gamla sällan möts, att det råder främlingskap mellan generationerna. Men är det så? Hur låter barns egna röster om äldre? Jag träffade 48 slumpvis utvalda barn på fyra skolor i , för att fråga dem om äldre. På varje skola intervjuades en pojke och en flicka i varje årskull, från sjuåringar till tolv- åringar. Skolorna var Fridhemsskolan på i , Holma skola i stadsdelen i , Stureskolan i i och Slimminge by skola i kommun i sydligaste . För dessa 48 barn är den viktigaste länken mellan gammal och ung släktskapet. De allra flesta har en god och nära kontakt med sina äldre släktingar. Inte bara med mor- och far- föräldrar, flera har kontakt med ännu äldre generationer. Få har en nära relation till andra äldre, även om det förekommer. Hedemorabarnen är de som har närmast till sina släktingar. De allra flesta har minst en äldre i staden och den personen känner de väl och träffar ofta. Mormor är nästan som en mamma för mig säger en av pojkarna. Hedemorabarnen visar att de mött flera sidor av åldrandet. De är de enda som använder ordet demenssjuk, flera av dem träffar demenssjuka äldre släktingar regelbundet. tillhör den sjuke ännu en generation bakåt, gammel- mormor och gammelmorfar. För Stockholmsbarnen innebär umgänget med äldre släktingar ett slags , stunder då minuterna inte räknas, då tillvaron är mindre stressig. De allra flesta har mormor på ganska nära håll, i någon förort i . Flera av Stockholmsbarnen känner också andra äldre. Några barn har aktivt sökt kontakt med äldre på t.ex. , för att mamma jobbar där, eller av nyfikenhet. Barnen i Slimminge är en brokig skara. Hälften är infödda bybor, resten är inflyttade, mest från andra delar av . Familjer väljer att bo på landet för att ge barnen högre livskvalitet. Själva pendlar föräldrarna till jobben. Hälften av barnen har sina äldre i kommunen och träffar dem ganska ofta. Bland barnen i Slimminge finns en ganska utbredd skepsis mot att bli gammal, eftersom de kopplar ihop ålderdom med ensamhet och död. I Holma i samlas barn från världens alla hörn. Ofta har de lämnat en äldre generation i hemlandet. Barnens berättelser präglas av både längtan och ett visst främlings- skap men somliga har en mycket nära relation trots avståndet. Några av Holmabarnen har ingen kontakt alls med en eller flera av sina äldre släktingar, vilket skiljer dem från de andra barnen. Jag har inte ens sett en bild av farmor och farfar, säger en pojke. Det är också i Holma som det sker mest skärmytslingar mellan barn och gamla. Äldre är ibland personer som står på balkonger och skäller på barn som genar över planteringar. Mitt huvudintryck av samtalen är att barn och gamla har nära kontakt. Flera barn har äldre som sina förtrogna, somliga ser dem som kunskapsbrunnar. Äldre ger dem en möjlighet att jämföra vår tid med hur det var . En flicka säger att hon tror att hennes generation kommer att få svårt att acceptera ålderdomen. Jag tror det blir svårt för oss som är unga , vi kommer inte att tycka om att bli gamla, vi lever i ett så högt tempo. Det finns också en stark medkänsla hos barnen och en vilja att hjälpa till. Men sjukdom och död skrämmer. Många barn är rädda för döden och för dem är ålderdom och död nära sammanlänkade. Flera har personliga erfarenheter av en nära anhörigs död eller av rädsla för att någon ska gå bort. Därför vill de helst inte tänka på att de själva ska bli gamla. Det är ganska vanligt att sätta ett likhetstecken mellan att vara gammal och att ha tråkigt. När man är gammal varken kan man eller vill man göra samma saker som när man är ung. För den som helst av allt spelar fotboll, verkar det trist att sitta still. Jag vill inte sitta och mögla i en fåtölj, säger en flicka. Andra, som kanske har det lite stökigare omkring sig, ser fram emot att bli gamla och få det lite lugnare. Ensamhet är ett ord som återkommer i barnens berättelser. De har sett ensamma gamla. Men ensamheten värderas olika. Somliga tycker att det verkar skönt, andra vill se till att ha en stor familj som ofta kommer på besök. När jag bli gammal kommer jag att känna mig lite ensam och lite rädd för att dö. kommer att vara lycklig över att ha barn och barnbarn. Jag ska fråga mina barn om jag kan hjälpa till med barnbarnen. Jag vill tacka barnen som i samtal och teckningar lärt mig mera om bemötande av äldre. Barn i olika miljöer 0¥ MIN G¥RD FINNS DET EN ITALIENSK TANT SOM ¤R J¤TTESN¤LL (ON BRUKAR PRATA MED MIG OCH BJUDER MIG P¥ KAKOR OCH SAFT (ON BOR SJ¤LV OCH GILLAR MIG MYCKET (4AGE (ON ¤R BRA P¥ ATT BER¤TTA (ON H¥LLER P¥ MED TULPANER I RABATTERNA P¥ G¥RDEN .¤R BARNEN TRAMPAR NER DEM SK¤LLER HON P¥ DEM &¶R ¥R SEDAN PR¤GLADES ANS BUSSLINJE AV ¤LDRE DAMER I HATTAR -¥NGA AV DEM STEG P¥ HEMMA P¥ +UNGSHOLMEN OCH TOG EN TUR UPP¥T (¶TORGET ELLER '¤RDET ,¥NGSAMT F¶R¤NDRADES BILDEN 0¥ H¥LLPLATSEN VID $ROTTNINGHOLMSV¤GEN FICK DAMERNA V¤NJA SIG VID ATT K¶A TILLSAMMANS MED UNGA MAMMOR MED BARNVAGNAR %N GENERATIONSV¤XLING HADE P¥B¶RJATS .U ¤R DET VARKEN OVERALLER I B¤VERNYLON ELLER GR¥A H¥R SOM DOMINERAR BLAND RESEN¤RERNA "USSARNA FYLLS MED STRIKTA KAVAJER V¤LSTRUKNA BLUSAR B¤RBARA #$ SPELARE OCH SNYGGA V¤SKOR FOLK MED N¥GOT J¤KTAT I BLICKEN AN FRAKTAR UNGA V¤LUTBILDADE M¤NNISKOR P¥ V¤G TILL JOBBEN I CITY %TT STENKAST FR¥N BUSSH¥LLPLATSEN LIGGER &RIDHEMSSKOLAN "$ROTTNINGHOLMS V¤GEN MEDAN STRESSADE BILF¶RARE K¶R IN OCH UT UR 3KOLAN LIGGER INKL¤MD MELLAN INFARTSLEDERNA V¤STERUT OCH 3 T '¶RANS SJUKHUS (¤R PASSERAR N¤RMARE BILAR VARJE DYGN /MR¥DET B¶RJADE BEBYGGAS P¥ ALLVAR P¥ TALET 3TADEN EXPANDERADE SNABBT 9TTRE INNERSTADEN FYLLDES MED MODERNA ETTOR OCH TV¥OR D¤R FOLKHEMMETS FAMILJER FLYTTADE IN .¤R BARNEN FL¶G UT BODDE F¶R¤LDRARNA KVAR ) MITTEN AV TALET VAR EN AV TRE F¶RSAMLINGSBOR ¶VER ¥R 3EDAN DESS HAR DET FYLLTS P¥ MED STORA L¤GENHETER F¶R BARNFAMILJERNA 3AMTIDIGT LOCKAR DE SM¥ L¤GENHETERNA UNGA SOM VILL FLYTTA HEM IFR¥N !NTALET ¤LDRE MINSKAR DRAMATISKT .U UTG¶R DE EN KNAPP FJ¤RDEDEL AV BEFOLKNINGEN INP¥ N¤STA SJ¤TTEDEL AV DE BOENDE 6AR FEMTE F¶RSAMLINGSBO ¤R AV UTL¤NDSKT URSPRUNG "ARNS LEK H¶RS P¥ SKOLG¥RDARNA -EN BARA SJU AV HUNDRA ¤R UNDER ¥R ND¥ VINNER BARNFAMILJERNA L¥NGSAMT TERR¤NG &¶R TIO ¥R SEDAN DROG FLYTTLASSEN TILL SM¥HUSEN I F¶RORTEN F¶R M¥NGA FAMILJER MED DAGISBARN 3¤MRE TIDER HAR GJORT ATT DET DR¶JER L¤NGRE INNAN MAN FLYTTAR 3TADSDELEN F¶RT¤TAS SAKTA BODDE H¤R PERSONER TIO ¥R SENARE V¤NTAS YTTERLIGARE PERSONER 4ILL &RIDHEMSSKOLAN S¶KER SIG BARN FR¥N ANDRA UPPTAGNINGSOMR¥DEN -OM BARN FR¥N ANDRA DELAR AV +UNGSHOLMEN $ET FINNS OCKS¥ ETT TRYCK FR¥N +ISTA OCH 2INKEBY DIT TUNNELBANANS BL¥ LINJE ¥KER P¥ EN KVART &¶R¤LDRAR MED INVANDRARBAKGRUND VILL PLACERA SINA BARN H¤R F¶R ATT DE SKA L¤RA SIG TALA BRA SVENSKA *UST NU G¥R ETT TJUGOTAL BARN FR¥N DE OMR¥DENA I SKOLAN På den asfalterade skolgården, några trappsteg upp från myllret vid , där folk skyndar mellan bussar och tunnelbana, leker barn i grupper. Inuti den gula trevånings- byggnaden i tegel klättrar klassrummen runt den stora ljushallen. Utanför rummen hänger barnens bilder samlade i teman och i ena hörnet finns ett allergiklassrum, långt från hundägarnas jackor. Det hänger en stor men osynlig klocka över huvudena på de barn jag träffar på Fridhemsskolan. På föräldrarnas vänsterarmar sitter ur, vars visare snurrar snabbt, snabbt. Klockorna påminner dem om allt de borde göra nu genast eller för en kvart sedan. Dygnets timmar är inrutade med olika aktiviteter. Den fria tiden, tiden att sitta ner och ta det lugnt, att prata bort , att lyssna till sina barn, tycks nästan obefintlig. Ändå vet barnen att denna möjlighet finns. De ser en klar skillnad mellan olika generationer. Föräldrar är sådana som saknar tid medan farmor och mormor, som hunnit pensioneras, kan slösa med sin. har de till och med tid i överflöd. En nioårig flicka känner att hon inte hinner prata så mycket med sina föräldrar. Först jobbar de och sedan är det middagsdags, läxdags, tevedags och senast Mina föräldrar åker och jobbar. De gamla har tid. Vardagsstressen påverkar barnen. De tycks hungra efter vuxenkontakt, efter att bli sedda och lyssnade till. De talar ingående och inkännande om sina äldre släktingar. Flera av dem har mor- och farföräldrar som gift om sig. Barnen har ibland fått en låtsasmormor eller en låtsasfarfar. Det är påtagligt hur få av barnen som nämner någon äldre manlig släkting. Många i den äldre generationen här är kvinnor som lever ensamma efter skilsmässa. Farmor bor i . Vi träffas ofta. När mamma och pappa jobbar får jag vara med farmor om hon är ledig. Hon är och har en tobaksaffär. Det är jätteroligt i affären. En gång fick jag lådan till kassa-apparaten i magen när jag skulle hjälpa till att ge tillbaka pengar. Jag åker till farmor och så hittar vi på något. Vi städar, handlar, tittar på tv, tittar i skyltfönster. Farmor och jag är kompisar. Vi brukar tala om saker som jag tycker är jobbiga, hon lyssnar mycket. Några pendeltågsstationer bort har många av barnen sina närmaste släktingar. Avståndet gör det svårt att besöka mormor spontant, åtminstone för de mindre barnen. Det är kanske en förklaring till att flera har kontakt med grannar och andra äldre på nära håll. Pojken i inledningen är kompis med en tant, som gärna berättar om och sin döde svenske man. Den sortens grannrelationer berättar några av Stockholmsbarnen om. Andra söker sig mera aktivt till gamla personer. Jag följer med mamma till jobbet, hon arbetar med pensionärer på ett . Det är roligt att hälsa på där. De brukar berätta saker och de tycker om att lyssna. Flera har rullator. På servicehuset är det lite tråkigt. Det går liksom inte att pigga upp dem som bor där. Jag känner en gammal. Pappa jobbade för henne. Hon hade det svårt. och brukade spela spel. Vi har bott i samma trappuppgång som några äldre och så träffar jag många i Det är jättekul att se dem, de är rätt så pigga och tävlar fortfarande. och jag brukar gå till ålderdomshemmet. Vi tycker det är roligt med de gamla. träffade på gården och han frågade om vi inte ville komma upp. Han går med kryckor och är klar i huvudet. Jag har känt honom . När Kungsholmsbarnen träffar sina äldre släktingar gör de ofta arrangerade saker tillsammans. De går med farmor på . Mormor tar med barnbarnen på bio. Några går och simmar tillsammans. HOLMA SKOLA, stadsdelen i -ORMOR OCH MORFAR BOR I -AKEDONIEN *AG TR¤FFAR DEM EN G¥NG OM ¥RET *AG BRUKAR SPELA KORT MED DEM -ORFAR OCH JAG TITTAR P¥ FOTBOLL P¥ TV $ET ¤R TRADIGT ATT H¤LSA P¥ DEM MAN HAR INGET ATT G¶RA *AG KOMMER FR¥N +OSOVO OCH TALAR ALBANSKA OCH F¶RST¥R INTE VAD DE S¤GER 0OJKE ¥R V¤XTE DET RAPS D¤R BOSTADSOMR¥DET (OLMA NU LIGGER 3EDAN KOM BULLDOZERS OCH BYGGKRANAR NNU ETT AV MILJONPROGRAMMETS OMR¥DEN SKULLE BYGGAS 4IO ¥R SENARE BODDE TRE OCH ETT HALVT TUSEN M¤NNISKOR I NYBYGGDA L¤GENHETER DE FLESTA TV¥OR OCH TREOR (OLMA BLEV ETT OMR¥DE MED L¥G STATUS D¤R EN TREDJEDEL AV L¤GENHETERNA BYTTE NAMNSKYLTAR VARJE ¥R .U BYTS ¥RLIGEN VAR FEMTE %FTERSOM H¤R ALLTID FINNS LEDIGA L¤GENHETER ¤R (OLMA INK¶RSPORTEN F¶R M¥NGA SOM KOMMER TILL 3VERIGE SOM INVANDRARE ELLER FLYKTINGAR %FTER N¥GOT ¥R FLYTTAR SOMLIGA VIDARE !NDRA STANNAR KVAR OCH BILDAR OMR¥DETS FASTA K¤RNA 'ENOM ¥REN HAR DET ST¥TT M¥NGA EL¤NDESBESKRIVNINGAR AV (OLMA I PRESSEN VANDALISERING ANONYMITET FR¤MLINGSSKAP SOCIALA PROBLEM OCH ST¤NGDA D¶RRAR 3ER MAN I STATISTIKEN KAN (OLMA KARAKT¤RISERAS SOM ETT UTSATT BOSTADSOMR¥DE D¤R ARBETSL¶SHETEN ¤R H¶G OCH UTBILD NINGSNIV¥N ¤R L¥G -ER ¤N H¤LFTEN AV DE BOENDE KOMMER FR¥N ANDRA L¤NDER &¶R N¥GRA ¥R SEDAN DROG DET KOMMUNALA BOSTADSF¶RETAGET -+" I G¥NG ETT SJ¤LV F¶RVALTNINGSPROJEKT TILLSAMMANS MED (YRESG¤STF¶RENINGEN $E HYRESG¤STER SOM VILL F¥R TA HAND OM SK¶TSEL I OMR¥DET 3OM MOTPRESTATION F¥R DE VISS ¥TERB¤RING P¥ HYRAN 0ROJEKTET SOM VARIT F¶REM¥L F¶R DEBATT P¥ RIKSPLANET HAR /MR¥DET ¤R MERA V¤LSK¶TT HYRESG¤STERNA K¤NNER VARANDRA B¤TTRE SKADEG¶RELSEN HAR MINSKAT (OLMA ¤R ETT UNGT OMR¥DE 6AR SJUNDE INV¥NARE ¤R PENSION¤R (¤R BOR M¥NGA BARN FAMILJER ) L¥G OCH MELLANSTADIESKOLAN G¥R BARN PROCENT AV DEM HAR MINST EN F¶R¤LDER FR¥N ETT ANNAT LAND 0¥ SKOLAN ARBETAR MAN AKTIVT F¶R ATT F¥ F¶R¤LDRAR ATT DELTA I SKOLANS AKTIVITETER SOM EN V¤G ATT INTEGRERAS I DET SVENSKA SAMH¤LLET $ET SER HOPPFULLT UT (OLMABORNA HAR L¤RT SIG VILKA DET ¤R SOM F¥R BETALA F¶R VANDALISERINGEN $E SJ¤LVA $EN SOCIALA KONTROLLEN SOM MAN G¤RNA KALLAR ¶MSESIDIGT H¤NSYNSTAGANDE HJ¤LPER TILL .U ¶KAR BEFOLKNINGEN N¥GOT EFTER EN L¤GSTA NIV¥ ¥R PERSONER R BODDE PERSONER I (OLMA Mellan höghusen i , ett stenkast från , ligger skolan som ett platt paket. På utsidan doftar den 1970-tal. Inom dörrarna finns . Här är nyrenoverat och fräscht och eleverna är påtagligt stolta över sin skola. I korridorerna går beslöjade flickor sida vid sida med lintottar. I byggnadens hjärta finns bibliotek och matsal. 15 av 100 elever har föräldrar, som båda är födda i . Resten av barnen är frukter av möten mellan kulturer eller människor som tvingats fly eller velat flytta till . Orsakerna till att man bor just i Holma är många. Flera av barnen i Holma har långt till sina släktingar. Fyra av dem som jag möter har sina närmaste i andra länder. Bara två har dem i Holma. Några av barnen uttrycker saknad efter sina äldre långt borta, andra verkar fjärmade från den äldre generationen. I bostadsområdet stöter de på äldre som ibland skäller på dem när de busar eller kliver i planteringar. En flicka bär på en stark längtan efter farmor. Hon är och uppvuxen i . Jag bodde med farfar och farmor i . Farmor är som en mamma för mig. Vi gick och handlade mat till huset, vi gick till kyrkan och jag tyckte om att hjälpa henne att laga mat. bodde hennes pappa i , flyttade mamman efter och för två år sedan kom flickan och hennes syskon. Mötet med var omtumlande. Hon hade inte trott på berättelserna om snön och att havet kunde frysa till is. Farfar dog innan hon lämnade hemlandet: Kvällen innan begravningen låg han nedbäddad i kistan och alla fick komma och ta farväl av honom. Sedan var det begravning i kyrkan och vi gick till kyrkogården och sände ner kistan. Sist hade vi fest med farmor och försökte pigga upp henne så att hon inte ska känna sig så ensam. Efter begravningen för flickan till . har hon inte träffat sin farmor. Jag längtar mycket efter henne. Just nu är farmor i och hälsar på ett av sina andra barn. Hon kanske ska komma hit innan hon åker hem. En pojke kom med sin mamma från . Han drömmer om en framtid i . Pappan, som är militär, bor kvar i . Pojken har aldrig träffat sina farföräldrar, inte ens sett dem på bild. undrar jag vilka de är. Men jag träffar inte pappa så mycket heller. Varje sommarlov åker han till mormor som bor i en by utanför . Där hjälper han henne med trädgården. Mormor är pensionär och får vänta på sina pengar. En tioårig flickas ungerska farmor dog , . hälsade de på henne två gånger. Men det var svårt att tala med henne. Flickan kunde bara några ord ungerska. Men mormor bor i , i alla fall . Så fort vårsolen tittar fram flyttar hon ut i sin kolonistuga bort. brukar vi gå till köpcentret, hon går en lång runda, vi spelar spel. En åttaåring träffar sin morfar ganska ofta, till och med i skolan. Hennes bror är busig och morfar kommer till skolan för att lugna busiga barn. Hon brukar åka och bada tillsammans med sina morföräldrar. Efteråt fikar de. Hon har ganska sporadisk kontakt med sin pappa. Därför träffar hon inte farmor så mycket heller och farfar bor i en annan stad med sin nya fru. Nioåringens farmor och farfar är latinamerikaner. Dem träffar flickan när hon är med sin pappa. Men hon tycker att det är lite jobbigt att vara där, att det ibland känns lite pinsamt. Hon vågar inte säga vad hon vill till dem, vågar inte be om saker, utan brukar få vänta tills de frågar. En ettagluttare är eftertänksam och blyg. Hon sitter tyst långa stunder. Jag försöker locka henne genom att ställa enkla frågor, också då har hon svårt att få ord över läpparna. Hon reagerar inte på orden mormor och farmor. Men när jag frågar om mammas pappa går det bättre. Jag träffar mammas pappa mest hemma hos oss. Han är snäll. Han kommer ihåg när jag fyller år. Han pratar mycket med mamma och pappa. Jag sitter i hans knä. Det är roligt när han kommer. När Holmabarnen talar om andra äldre i bostadsområdet handlar det ibland om att de får skäll, eller att de kort säger tant är snäll. Några ser gamla nästan som mystiska varelser som man smyger på. Men den sjuårige pojken känner ett äldre grannpar. De bor ett par trappor upp och brukar komma ner med nybakade kakor. Sedan bakar vi något och ger till dem. &ARMOR BOR GRANNE MED OSS JAG ¤R D¤R N¤STAN VARJE DAG 6I BRUKAR SPELA KORT *AG F¥R SAFT OCH IBLAND GODIS 6I PRATAR MYCKET (ON HAR ONT I BENET OCH HON HALTAR LITE (FARMOR F¥R MAN INTE STIMMA &LICKA ¥R 3OMMAREN SMATTRADE FLAGGORNA I VINDEN N¤R (EDEMORA FIRADE ¥RS JUBILEUM SOM STAD (ISTORIEN ¤R N¤RVARANDE I ¤LDRE BYGGNADER NAMN OCH M¤NNISKOR -¥NGA ¤R STADEN TROGNA $E ¤R L¤NKADE TILL VARANN GENOM SL¤KTRELATIONER OCH GEMENSAMMA TRADITIONER !LLA K¤NNER ALLA -¥NGA BARN V¤XER UPP NATURLIGT MED SINA ¤LDRE SL¤KTINGAR -ORMOR FINNS P¥ ANDRA SIDAN GATAN ELLER ETT SAMH¤LLE BORT (EDEMORA ¤R NAVET I KOMMUNEN 3TADEN OMGES AV BRUKSORTERNA ,¥NGSHYTTAN 6IKMANS HYTTAN OCH 'ARPENBERG D¤R DEN TRADITIONELLA SYSSELS¤TTNINGEN TYNAR -JORDBRUKSBYGDEN OCH SKOGEN MED SM¥ SAMH¤LLEN SOM LOCKAR TILL SIG GR¶NA V¥GARE OCH M¤NNISKOR SOM VILL KUNNA ERBJUDA SINA BARN ETT LUGNARE OCH TRYGGARE LIV ¤N I STORA ST¤DER 3OM MEST I SLUTET AV BODDE PERSONER I KOMMUNEN .U ¤R KOMMUNINV¥NARNA !RBETSL¶SHETEN DRIVER FR¤MST UNGDOMAR P¥ FLYKTEN $E SOM LYCKAS ETABLERA SIG STANNAR I TRAKTEN GIFTER SIG OCH F¥R BARN $EN ST¶RSTA FLYTTR¶RELSEN SKER INOM KOMMUNEN 5NDER DE GODA ¥REN V¤NDE M¥NGA FLYTTLASS HEM TILL (EDEMORA &YRA AV FEM SOM FLYTTADE IN HADE SINA R¶TTER I STADEN .U S¶KER SIG MEST PENSION¤RER HEM 5NGA SOM G¥R FINA UTBILDNINGAR HAR INTE STORT HOPP ATT F¥ JOBB $ET STORA PROBLEMET ¤R SV¥RIGHETEN ATT F¥ IG¥NG NYA SERVICE OCH TJ¤NSTEJOBB 6AR FEMTE (EDEMORABO ¤R PENSION¤R VAR SJUNDE ¤R F¶DD I ETT ANNAT LAND DE FLESTA AV DEM I &INLAND OCH ¶VRIGA .ORDEN .¥GOT HUNDRATAL ¤R FLYKTINGAR FR¥N FORNA *UGOSLAVIEN Mellan järnvägsstationen, tingshuset och ligger Stureskolan. Babyboomens barn har sprängt 1-6-skolans väggar. finns klasser också i intilliggande hus. Av barnen har tio minst en äldre släkting i . De andra två har sina närmaste på andra sidan Västmanlandsgränsen. Ett barn som flytt från Bosnien har morfar i . Ett annat har farfar i och farmor på . Några känner en äldre granne. När de själva ska filosofera över att bli äldre , präglas svaren tydligt av deras egna erfarenheter. De flesta barnen jag träffar i umgås mycket med sina mor- och farföräldrar. De känner till varandras förtjänster och brister och berättar om det. Närheten mellan gammal och ung är mycket påtaglig. Mormor är nästan som en mamma för mig. Jag är hos henne . Vi går på stan, äter och pysslar. Det är bra att prata med henne. Hon lär mig mycket. Morfar är mer den lite sura typen, men han kan vara rolig. Jag har mer respekt för honom. Jag träffar farmor och farfar . Farfar och jag spelar kort. Farmor lagar mat med Vi hjälper henne att diska när hon är trött. Hon hör inte så bra, så vi följer med henne till sjukhuset. Jag kan prata med dem om viktiga saker. Farmor är snäll och köper saker åt mig. En gång fick jag en jättefin klänning av henne. Jag träffar henne nästan jämt. Jag brukar sova över hos henne. Hon lagar god mat. mycket och hon har tid att lyssna. Hon behöver lite omväxling för hon är änka. Farmor lärde mig virka. Mormor och morfar bor i . När jag åker skidor följer de med, jag sover över där ibland, jag säljer bingolotter till dem. De har mer tid, kan lyssna och spela spel.