sou · GLB3157d1 · 1998-01-01 00:00:00 — Pojkar väljer ofta att ta för sig genom att störa ordningen på olika sätt, medan flickorna väljer att liera sig med den vuxne och inta en roll av fostrande hjälpfröken. Förskolan är på många sätt styrd av de normer och värdesystem som traditionellt betraktas som kvinnliga, som hjälpsamhet, empati och omhändertagande, vilket gör att flickorna värdesätts utifrån sitt kvinnliga agerande, medan det för pojkarna blir viktigt att sätta 144Socialstyrelsen (1987: 3): 0EDAGOGISKT PROGRAM F¶R F¶RSKOLAN !LLM¤NNA 2¥D 145Odelfors, B. (1997): !TT G¶RA SIG H¶RD OCH SEDD /M VILLKOREN F¶R FLICKORS OCH POJKARS KOMMUNIKATION P¥ DAGHEM Avhandling vid Pedago- giska institutionen, . gränser mot detta genom att bryta den kvinnliga ordningen. vuxenledda aktiviteter framträder möjligen förskolans grundvärde- system tydligare och därför finns det viss risk att stereotypa rollbe- teenden förstärks. Varken barnen eller de vuxna kan förändras utan att skapa nya diskurser, inom vilka de kan läsa varandras hand- lingar på ett nytt sätt, skapa utrymme att pröva andra handlingar, och uppleva sig själv som pojke respektive flicka på flera sätt. 147 Förskolans tradition är att sätta barnet i centrum. Genom att betrakta varje barn förutsättningslöst läggs grunden för att främja jämställd- het på många skiftande sätt i barnets liv. Personalens medvetenhet utifrån könsperspektiv förstärker ytterligare barnens möjligheter att inte begränsas utifrån stereotypa könsrollsmönster. Förskolan skall bidra till att barnen kan känna stolthet över att vara flicka respektive pojke, blivande kvinna eller man. Personalen bör vara medveten om vikten av att barnen får utveckla en trygg könsidentitet. Ett traditionellt sätt att beskriva könsidentitet är att sammanfoga en serie stereotypa rollmönster. Om individen anpassar sig till denna statiska könsbild, talar vi ibland om en stabil könsidentitet, men utgår då ifrån en typifierad uppfattning. Identitet kan ses som en individs upplevelse av sig själv. Den är inte en kärna som utvecklar sig opåverkad av den yttre omgivning- en. Utveckling sker genom samhandling med andra – föräldrar, pedagoger eller barn.149 Detta är giltigt också när det gäller de aspekter av identitet som har med barnets upplevelse av att vara pojke eller flicka att göra. Den sker alltid i samklang med utveck- ling av känslor, språk, fantasi och tänkande. Med förskolans hel- hetssyn och pedagogiska tradition, där fokus ligger på jagutveck- ling, social kompetens, begreppsutveckling och kommunikation, ges barn rika tillfällen att utveckla sin kompetens och identitet. Det är i samspelet med andra som en individs identitet utvecklas. 146 , S & , B (1992): +¶N UTBILDNINGSMILJ¶ER OCH PROSOCIAL UTVECKLING. Instituionen för pedagogik, . Rapport nr 1992:02. 147Walkerdine, V (1990) 3CHOOLGIRL FICTIONS. 148Socialstyrelsen (1987:3): 0EDAGOGISKT PROGRAM F¶R F¶RSKOLAN. 149Bae, B. (1996): $ET INTRESSANTE I DET ALMINNELIGE EN ARTIKKELSAMLING. uppfattning om sig själv som subjekt i olika situationer står i cent- rum. Könsrollssocialisationen är avhängig vilka möjligheter barnet får att uppfatta sig själv som ett subjekt, det vill säga vilken diskursiv praxis de inträder i som subjekt. 150 Sett ur det perspektivet kan vi diskutera hur flickor och pojkar kan stärkas i sin självtillit, självbild och självansvar. Hur förskolan som miljö kan bekräfta och hjälpa barnet att komma vidare i sin utveckling genom att få vidga sina möjliga handlingssätt – att pröva olika positioner – blir en central fråga. En positiv upplevelse och utveckling av barnets iden- titet förutsätter att varje enskilt barn ges möjlighet till identifikation och bekräftelse, oavsett biologiskt kön. Jämställdhet som en pedagogisk uppgift har utvecklingsarbeten kring jämställdhet varit ett område som prioriterats både lokalt och nationellt. På regeringens uppdrag har under 1996-1998 fortsatt arbetet med jämställdhet i förskolan. Inriktningen i detta arbete är att lyfta fram jämställdhet som en pedagogisk utmaning och initiera till ett lång- siktigt lärande om vad det egentligen innebär att arbeta jämställt med förskolebarn. Fokus inriktas på att öka medvetenheten om de vuxnas egen betydelse som förebild. För att komma bortom kön som organiserande princip är det nödvändigt att analysera verksamheten, inte bara ur ett socialt eller åldersperspektiv, utan också ur ett könsperspektiv. En vilja och förmåga hos de vuxna att reflektera över hur man själv som kulturbärare påverkar barnens könssociali- sation krävs. Genom ett enkelt och direkt applicerbart observa- tionsmaterial kan problematisering kring genusfrågan sättas igång, exempelvis kring den vuxnes eget kontaktmönster, hur mycket taltid varje barn ges, hur mycket uppmärksamhet och vilken kvalitet den har.151 Sådana konkreta observationer kan ligger till grund för en analys av hur den dagliga verksamheten lever upp till jämställdhets- politiska mål och kan också inspirera till nytänkande och utprovan- de av nya former i val av aktiviteter, utformande av miljö, planering och förhållningssätt som bättre gagnar flickors och pojkars utveck- ling. Genom sådana arbetssätt öppnas möjligheter för att utforska 150 , A. (1994): &LICKOR BLIR FLICKOR I ETT SOCIALT SPEL AV BETYDELSER OCH S¤TT ATT VARA Kvinnovetenskaplig tidskrift. 151 , B. (1997): %N J¤MST¤LLD START I LIVET, Ännu ej publicerat material från pågående utvecklingsarbete i kommun. och variera olika sätt att handla och vara på, pröva positioner i en mångfald som berikar och sätter individ före kön. 3AMMANFATTNINGSVIS menar kommittén att varje flicka och pojke har rätt att få förverkliga sin potential utan begränsningar utifrån stereotypa könsrollstraditioner. Förskolan har en viktig uppgift i att ge barn av bägge könen förutsättningar till att utveckla och uttrycka sina inneboende resurser och behov. Hur vuxna i förskolan bedömer och bemöter barn har stor betydelse för barnens upplevelse av vad det innebär att vara pojke eller flicka. Personalens medvetenhet om hur eget agerande och samspel mellan kvinnor och män påverkar barngruppen är avgörande för att aktivt jämställdhetsarbete skall kunna förverkligas i förskolan. Under har den påverkan på natur och miljö som vårt levnadssätt medför alltmer synliggjorts för oss. Männi- skans sätt att hantera jordens resurser hotar hennes egen existens och vår gemensamma framtid. Situationen är så allvarlig att genomgripande förändringar måste göras och ett ekologiskt helhet- sperspektiv anammas i både nationell och global samhällsplanering. Våra kunskaper om de betingelser som gjorde liv möjligt och hur skiftande omgivande faktorer påverkar grunden för livets fortbe- stånd skall tas tillvara i arbetet för en hållbar ekologisk utveckling. Miljöfrågan är dock så komplex och sammanvävd med en mängd andra faktorer att en enkel gemensam lösning inte finns. Gemensamma problem – olika förutsättningar. Ojämlika ekonomiska villkor och orättvis uppdelning av jordens naturtillgångar, gör att förändringsarbetet måste ske på en mängd olika nivåer och med stor hänsyn till olika länders förutsättningar. Tjugo procent av världens befolkning bor i industriländer och förbrukar av jordens tillgångar. Industriländer- nas höga materiella standard, överkonsumtion och stora energiför- brukning ger oss ett annat ansvar för den framtida samhällsutveck- lingen, än de fattiga utvecklingsländerna. De lösningar och förslag till miljöarbete som presenteras måste granskas utifrån ett etiskt och socialt utvecklingsperspektiv. Männi- skors möjligheter till inflytande, försörjning och acceptabla livsvill- kor är avgörande för att förändringar skall kunna förankras och få genomslag. Den orättvisa resursfördelningen mellan världens länder och folkgrupper omöjliggör i längden en hållbar utvecklingsföränd- ring.152 Under FN:s världskonferans om utveckling och miljö, som anord- nades i , utarbetades olika dokument för fortsatt utveck- lingsarbete.153 har antagit handlingsprogrammet , vars målsättning är att skapa en hållbar utveckling, utrota fattigdom och undanröja hoten mot miljön. är inte juridiskt bin- dande men anses vara moraliskt och politiskt förpliktigande. Miljö- vårdsdelegationen har som en del i sitt arbete sökt påverka landets kommuner att utarbeta egna Agendor där det lokala utvecklings- och miljöarbetet lyfts fram. 154 Regeringens och krav på lokalt ansvar och uppföljning av ger en förstärkt status för dokumentet i kommunernas beslutsprocess. I be- skrivs olika grupper och samhällsinstutioner som anses ha nyckel- positioner inför en kommande positiv utveckling. En av de vikti- gaste positionerna i dokumentet har utbildningssektorn. Förskolans nyckelroll – hitta det positivt påverkbara I förskolans verksamhet har kunskap om natur och miljö, klimat, naturfenomen, människors och djurs livslopp och samspel, alltid varit en viktig del.155 Arbetet med natur och miljö i förskolan inne- bär till stor del att starta en kunskapsprocess kring det ekologiska samspelet, att få barn att förundras över och ställa frågor kring detta. Ekologin är till viss del osynlig för barn och förblir så, om inte 1526¥R GEMENSAMMA FRAMTID (1988): Rapport från världskommissionen för miljö och utveckling. , Prisma/Tiden. 153Världskonferansen om miljö och utveckling kallas populärt Rio- konferansen och resulterade i fem olika dokument för fortsatt miljöutveck- lingsarbete. För del är det i första hand dokumentet som fått genomslag i konkret förändringsarbete. 154 SOU 1992:104: 6¥R UPPGIFT EFTER 2IO 3VENSK HANDLINGSPLAN INF¶R 155 (1987:3): 0EDAGOGISKT PROGRAM F¶R F¶RSKOLAN !LLM¤NNA R¥D Sid 26-29 och (1990:4): ,¤RA I F¶RSKOLAN. R¥D Sid 55-66. vuxna förmår att visa och vägleda barn i upptäckter kring ekologins sinnrika funktion och betydelse för allt levande. I takt med att förståelsen för sambanden mellan människa, samhälle och natur, både i lokalt och globalt perspektiv ökar, växer också behovet av att omsätta de ökade kunskaperna i förskolans verksamhet fram. Ingen vuxen människa kan undandra sig sin del av ansvaret för vad som händer med miljön. Det betyder inte att alla människor har lika stort an- svar. Ansvaret står i proportion till vilka möjligheter man har att utöva makt och inflytande. Ett miljötänkande måste genomsyra all verksamhet i förskolan, en medveten miljöpedagogik ger barn exempel på hur vux- na gör något åt miljö- och resursproblemen inom ramen för sina möjlig- heter.157 Det ökade informationsflödet i samhället gör att upplysningar och rapporter om miljöfrågor når fram till barn på ett kraftfullt sätt. viktigaste byggstenen i förskolans miljöarbete är därför att förmedla att saker och ting är POSITIVT P¥VERKBARA Fördelningsproblem och miljöhot måste erkännas av vuxna, som barn ser att vuxna ST¤NDIGT S¶KER OCH TROR P¥ L¶SNINGAR En viktig del i förskolans miljöarbetet är att hitta och förankra det positivt påverkbara i barns vardag och närmiljö. Vanor och ovanor – valmöjligheter och brist på valmöjligheter Mat, kläder, rekreation och gemenskap med andra, är grundläggan- de behov hos människan. Olika sociala och ekonomiska villkor har betydelse för hur dessa behov bemöts och formas i olika delar av världen. Miljöarbetet måste innebära att etiska, sociala och ekono- miska aspekter vägs in i en helhetssyn på människan och hennes roll i det ekologiska kretsloppet. Människan i förhållande till sina sam- lade livsvillkor är grunden i ett utvecklat miljötänkande. Det måste vara rimligt att få mänskliga basbehov tillgodosedda, och kunna värna och dela jordens gemensamma resurser. Konsum- tionsmönster och fritidsvanor är olika uttryck för möjligheterna att tillfredsställa mänskliga basbehov, som de är betydelse- fulla faktorer i all miljöpåverkan. Ökade kunskaper kring vilka 156 Se bl.a , B (1993): "¶RJA BLAND BARN EN MILJ¶FOSTRANDE PEDAGOGIK Nya vägar inom barnomsorgen. vanor som formats i olika delar av världen och vilka konsekvenser det får att bryta eller hålla fast vid dem, är en del av utgångspunk- terna för att belysa vilka valmöjligheter som finns för ett gemensamt miljöansvar. I förskolan är det personalens attityder och kunskaper som är grunden för miljöarbetet. Inköp av material och hanteringen av den gemensamma miljön är viktiga delar av miljötänkandet. Barns inlevelseförmåga i orättvisor och förståelse för andras utsatt- het är en viktig aspekt att ta hänsyn till. Det är viktigt att dessa diskussioner förs på ett sådant sätt att barn inte upplever skuld och konflikter i förhållande till sina möjligheter att påverka. Början i det nära Barns möjlighet att få vistas i naturen, att börja i det näraliggande och enkla, i den egna omgivningen, är en viktig del för att gradvis bli medveten om hur stort och litet är beroende av varandra. Att få börja sin upptäckt av naturen i det lilla utforskandet, i leken, i utevistelse vid olika väderlekar, i funderingar kring mat, kropp och olika sinnesintryck är grundläggande i förståelsen av större samband och förlopp. Miljöarbete måste utgå från att alla barn ges möjlighet till egna upptäckter och utforskande av naturen utifrån sina förut- sättningar och att barn tillsammans med vuxna får utveckla kunska- per om naturens och människans ömsesidiga beroende. Förskolans uppgift är att omsätta kunskaperna i praktik på ett för barn begrip- ligt sätt. Att i vardagen hitta lösningar och förankra gemensamma vanor som överensstämmer med en ekologisk helhetssyn är aktivt miljöarbete. Miljöarbete är till stora delar en fråga om ändrade vanor. Kunskaper om hur vårt levnadssätt inverkar på miljö och det ekologiska krets- loppet finns väl dokumenterade. Viljan och möjligheten att ändra levnadsvanor är beroende av en mängd faktorer. Förskolans centrala roll i närsamhället öppnar för en rad påverkansmöjligheter som stärker och utvecklar miljöarbete i ett vidare perspektiv. Att inspire- ra till ett ökat miljötänkande och konkretisera genom tillämpad ekologisk helhetssyn i verksamheten, gör förskolans miljöarbete till en resurs som når långt utanför den egna dagliga verksamheten. Kontakten mellan förskolan och föräldrar, kontakter med andra verksamheter i närsamhället, utbyte av information och kunskap på olika nivåer i den närmaste omgivningen, ökar förutsättningen för ett integrerat miljötänkande och en ekologiskt hållbar utveckling. Barns möjlighet att uppleva hur ett aktivt miljötänkande omfattar alla delar av deras vardag stärker tilltron till att vuxna VILL KAN OCH TROR på en positiv miljöutveckling för framtiden. 3AMMANFATTNINGSVIS menar kommittén att med våra ökade kunska- per om hur sambanden mellan människan, samhället och naturen påverkar det ekologiska kretsloppet, både lokalt och globalt, växer behovet fram av ett väl genomtänkt miljöarbete i förskolan. Det ökade informationsflödet i samhället gör att barn tidigt nås av olika budskap om miljöförstöring och ekologisk obalans. Barn behöver se och uppleva hur vuxna i deras omgivning på olika sätt uttrycker en vilja till förändring, och tillsammans med vuxna få känna att saker och ting är positivt påverkbara. Genom att i förskolans vardag låta ett miljötänkande genomsyra all verksamhet och börja göra barn medvetna om ekologins häpnadsväckande finurligheter tar förskolan sitt miljöansvar. Förskolans roll i närsamhället är också en resurs för miljöarbete i ett vidare perspektiv, och öppnar för möjligheter till påverkan även utanför den egna verksamheten. 3.4Förskolan i det mångkulturella samhället – likhet – olikhet – möjlighet är ett mångkulturellt samhälle. Invandringen är ett av de tydligaste uttrycken för kulturell mångfald. Var femte invånare i har invandrarbakgrund. Likheter och olikheter öppnar nya möjligheter, men detta sker inte alltid med given automatik. Det finns inte en utstakad och enkel väg till ett samhälle där allas lika värde och rätt till olikhet är självklar. Förmåga till lyhördhet för varandras argument och uttryck, ömsesidig respekt, empati och inlevelseförmåga i varandras situation, är grundläggande för att kunna möta och se glädjen i kulturell mångfald. Traditionella roller och värderingar möter nya, omformas och omvärderas i en ständigt pågående process. Förskolan är en mötesplats för både barn och vuxna, den spelar därför en central roll för hur tolerans och solida- ritet utvecklas mellan människor och är en viktig del i en levande demokrati. Demokrati är rätten till olikhet, att låta barn få vara olika och få känna sig respekterade i sin olikhet vare sig den är kulturell eller individuell. Vår identitet formar vi inte endast av likheter med andra, utan också av de olikheter som gör oss synliga. Detta är ett arbete på lång sikt, som aldrig blir riktigt färdigt utan som vi ständigt måste träna oss i. Över hela landet finns det bostadsområden eller delar av bostadsom- råden där en majoritet av invånarna är arbetslösa, bidragsberoende och lever under socialt tunga villkor. I dessa bostadsområden är andelen invandrare ofta markant. Eftersom närmare hälften av landets invandrare sökt sig till storstadsområdena i , och är den etniska segregationen tydligast i dessa områden. 159 Att söka sig till den grupp man känner sig mest hemma hos, i kultur, i religion, i språk, och i historia, är förståeligt. Det skapar en trygghet och gemenskap i en oftast utsatt situation, sam- tidigt som det kan skapa grogrund för isolering och utanförskap. Risken finns att bristen på möten och kontakt mellan olika grupper leder till misstänksamhet och myter, rädsla och oförståelse för varandra. Stereotypa uppfattningar om hur en viss grupp lever eller vilka värderingar som styr gruppen, kan bara brytas genom aktiva insatser. En av förskolans viktigaste uppgifter är att använda sin möjlighet som socialt forum för att bekämpa alla sorters fördomar och diskriminering. Med målinriktat arbete medverkar förskolan till samhällets övergripande insatser mot trakasserier, våld och främ- lingsfientlighet Att börja förskolan innebär något nytt för alla barn, men för många barn med invandrarbakgrund kan förskolan också bli det första djupare mötet med svensk kultur. Även för föräldrar med invand- rarbakgrund kan förskolan bli ett första möte med det svenska språket och den svenska kulturen. Likaledes kan förskolestarten innebära det första mötet med barn från en annan kulturell bakgrund för svenska barn och deras föräldrar. Personalens medvetenhet om sin roll utifrån sin egen etniska bakgrund, och som kulturöverbryg- gare, samt hur ett mångkulturellt samhälle återspeglas i förskolans verksamhet och miljö, är alla delar i ett mångkulturellt arbetssätt. Språket har en främmande melodi som inte inger samma känsla av trygghet som ens modersmål, maten smakar annorlunda, sättet att äta 158Wahlund, C ur , A. (1995): -¥NGFALD OCH MEDK¤NSLA I F¶RSKOLAN , Rädda Barnens Förlag. 159SOU 1997:61: !TT V¤XA BLAND BETONG OCH KOJOR Storstadskommittén, kan vara ett helt annat. Det är mycket som kan vara främmande och svårt. Om personalen med hjälp av kroppskontakt, närhet, värme och omsorg lyckas få kontakt med invandrarbarn blir även svenskarna i för- skolan positiva förebilder vid sidan av föräldrarna. Etniskt och kulturellt blandade barngrupper har bidragit till att insikten ökat om hur barns individuella erfarenheter och sociala relationer inverkar på deras utveckling. En grupp barn som kräver stor inlevelseförmåga och lyhördhet hos personalen är flyktingbarnen. Kunskaper om flyktingbarnets speciella trauma och utsatthet är en förutsättning för att kunna bedriva en meningsfull verksamhet. Barns sociala samspel med andra, kamrater och vuxna, i större och mindre grupper, har stor betydelse för alla barn i förskolan. Hos barn i förskoleåldern finns en naturlig fördomsfrihet och nyfikenhet på varandra. Det är viktigt att ta tillvara och utveckla detta i verk- samheten. Socialt samspel bygger på möjligheter till olika sorters kommunikation. En viktig del i kommunikationsarbete är barnets möjlighet till att använda språket. För att kunna förklara känslor, berätta om sig själv och dela gemensamma upplevelser är språket av avgörande betydelse, språket är en stor del av ett barns identitet och utveckling. Förskolan har stor betydelse för alla barn, men inte minst för barn i be- hov av särskilt stöd för sin språkutveckling. Det gäller både barn med svenska som modersmål och barn med annat modersmål. En god språkutveckling grundläggs . Självklart underlättas den senare skolgången om barnen redan i förskolan får möjlighet att utveckla sina kunskaper både i svenska och i sitt modersmål. Barn med ett annat modersmål än svenska, som tidigt ges möjlighet att utveckla båda sina språk, har goda förutsättningar att nå en kvalificerad tvåspråkighet längre fram i livet. Förskolebarnets vilja till lärande i olika former ger många möjligheter till att använda och utveckla språket. Personalens roll som kulturöverbryggare mellan barnets bak- grund och hemmiljö, och det svenska samhället, är grunden för ett förtroendefullt och öppet förhållningssätt i mötet mellan olika 160 , K m.fl (1988):+ULTURM¶TEN OCH SPR¥KM¶TEN I F¶RSKOLAN OM TV¥SPR¥KIGA ARBETSS¤TT I F¶RSKOLAN. Arbeta i barnomsorgen. 161 SOU 1997:121: 3KOLFR¥GOR /M SKOLA I EN NY TID , . För många föräldrar med invandrarbakgrund kan förskolan vara den enda kontakten med det svenska samhället och denna kontakt sker . Speciella kunskaper om olika nationaliteters historia och nutidsförhållanden är viktiga kunskaper hos personalen. Insikter om kulturella, religiösa och sociala särdrag kan underlätta förståelsen för barns och föräldrars samlade livsvillkor och vidga verksamheten på ett positivt sätt. Att vidga verksamheten är att låta både det svenska och det mångkulturella i förskolan återspeglas i miljö och verksamhetsinnehåll. Det skall märkas redan när man kommer innanför dörren när det är en förskola där det finns barn från olika kulturer. Barnens ursprung skall vara synliga inslag i form av väggdekorationer, anslag på olika språk och olika kulturella attribut. Barnen skall redan i miljön känna att de hör hemma i både sin egen och den svenska kulturen. Men ett mångkulturellt arbetssätt har också många andra innebör- der. Att se och lyfta fram andra olikheter än etnicitéet mellan män- niskor ingår också i ett mångkulturellt arbetssätt. Allas olikhet – allas tillgång I grupper med barn med många olika etniska bakgrunder fokuseras ofta på likheter och olikheter utifrån etnicitéet. 163 Det är lika viktigt att se båda delarna. Problem uppstår när likhet eller olikhet ensidigt betonas. Vanliga exempel på detta är när barnens och föräldrarnas kulturella bakgrund lyfts fram vid speciella tillfällen, oftast i sam- band med vissa högtider, kulturevenemang och temadagar. Detta speglar en vilja att positivt stödja de kulturella särdragen och pre- sentera olika kulturella bakgrunder för varandra. Trots den positiva grundtanken i detta finns det en risk för en exoticiering där kultu- rella särdrag betonas vid utvalda tillfällen. 164 För att sedan åter spela en underordnad roll i verksamheten. Den motsatta situationen finns också. Barnens och föräldrarnas kulturella särdrag tonas ner, eller osynliggörs och istället fokuseras K m fl. (1990): &LYKTINGBARN. !RBETA I BARNOMSORGEN. 163 SOU 1996:143: +ROCK ELLER M¶TE OM DEN M¥NGKULTURELLA SKOLAN 164 Derman-Sparks, L m fl (1989): !NTI "IAS #URRICULUM 4OOLS FOR EMPOWERING 9OUNG #of på att hitta gemensamma drag och likheter. Detta speglar en oro hos personalen. Rädslan för att olikheter leder till svårigheter och en oförmåga att skapa förståelse för varandras vanor och kultur gör att man väljer att släta över det som skiljer åt. Risken för att barn och föräldrar upplever en brist på identifikation och avspegling i verk- samheten är stor om olikhet alltför mycket upplevs som ett hot som måste begränsas. Nya kunskaper och personalens ökade erfarenheter av arbete i mångkulturella barngrupper förändrar och stärker personalkompe- För att skapa förståelse och tolerans är det viktigt att också lyfta fram ANDRA OLIKHETER mellan människor. Längd, vikt, hårfärg,