sou · GLB387 · 1998-01-01 00:00:00 — Sammanfattningsvis är kvinnor mer beroende av välfärdsstaten än män när beroendet uttrycks som andel av den totala inkomsten. Det beror på att kvinnor har lägre inkomster från marknaden än män, inte på att kvinnor får högre belopp i kronor räknat. Ser vi till hela befolkningen får män något högre belopp än kvinnor. För kvinnornas del har utvecklingen inneburit ökade löneinkoms- ter och ökade bidrag från välfärdsstaten, och därmed minskat beroende av män. Det är en betydande skillnad att vara beroende av välfärdsstaten som löntagare och mottagare av transfereringar än att vara beroende av en enskild man. För männen har den inneburit minskade löneinkomster och ökat beroende av välfärdsstaten. inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män? I budgetpropositionen för konstateras att spridningen av löneinkomster är den faktor som har störst fördelningspolitisk betydelse och att ett viktigt mål i regeringens politik är att minska inkomstklyftorna (Prop. 1996/97:1 s. 50). Vi vet att skillnaderna i löneinkomster är stora mellan kvinnor och män. Utjämnar välfärds- staten dessa skillnader eller förstärker den dem? Vi undersöker detta genom att jämföra kvinnors andel av mäns marknadsinkomster med kvinnors andel av mäns disponibla inkomster. Disponibel inkomst är marknadsinkomster plus transfere- ringar minus negativa transfereringar (skatter m.m.). Med disponibel inkomst menas kvinnors respektive mäns egna disponibla inkomst. Hur sammanboende kvinnor och män fördelar inkomsterna sig emellan och hur de används studeras inte här. Andra rapporter till kommer dock att undersöka detta. Kvinnor, män och inkomster Tabell 11 visar att kvinnornas inkomster från marknaden har ökat med i fasta priser , medan männens minskat med . Kvinnornas medelinkomst från marknaden uppgick år av männens och den disponibla inkomsten till . Välfärdsstaten utjämnade alltså inkomstskillnaderna mellan könen. hade kvinnor av männens marknadsinkomster men av deras disponibla inkomster, vilket innebär att välfärdsstaten också minskar inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män. Det betyder dock inte att kvinnor och män har lika höga inkomster. Män har ca mer i disponibel inkomst. Välfärdsstaten utjämnar inkomstskillnaderna mellan könen. Sker detta med hjälp av transfereringar eller skatter? betalade kvinnor mer i skatt än de fick i transfereringar. Trots kvinnors ökade lönearbete fick de mer i transfereringar än de betalade i skatt. Transfereringarna ökade alltså mer än skatten. Männen betalade båda åren mer i skatt än de fick i transfereringar, men skillnaden minskade från –till –bland annat beroende på mäns minskade lönearbete. Medelinkomsten, kr prisnivå, samt kvinnors inkomst som andel av mäns, %, 18–, 1975 och 1994 Källa: SCB, Inkomstfördelningsstudien. hade skatter och transfereringar ungefär lika stor utjämnande effekt mellan kvinnors och mäns inkomster. hade transfere- ringarna större betydelse än skatterna. Det beror dels på att kvinnor betalar mer skatt än tidigare och männen mindre, dels på skattereformen 1990/91. Den avsågs att vara fördelningsmässigt neutral mellan olika hushåll genom förändringar av både skatte- och bidragssystemen. Det är dock tveksamt om den var fördelningsmäs- sigt neutral ur ett könsperspektiv eftersom kvinnor har lägre löne- inkomster än män – skattesystemets utjämningspotential har nämligen minskat påtagligt. Det har dock motverkats av höjda barn- och bostadsbidrag, vilket innebär att bidragen fått en mer central roll för omfördelningen av inkomster (SOU 1995:104). Kvinnors trefjärdedelssamhälle , männens På samma sätt som vi tidigare i diagram 2 och 4 (s. 18 och s. 23) visade löne- och arbetsinkomsternas fördelning för kvinnor respektive män, visar vi nedan motsvarande diagram för disponibel inkomst. Jämför vi lönefördelningen i diagram 2 på s. 18 med fördelningen av disponibel inkomst, finner vi att den disponibla inkomsten är betydligt mer jämnt fördelad än löneinkomsten. Fördelning av individuell disponibel inkomst, kr prisnivå, 18–, 1975 och 1994 Kvinnor, män och inkomster Källa: SCB, Inkomstfördelningsundersökningen. Praktiskt taget alla kvinnor och män i åldersgruppen 18–har en egen disponibel inkomst. Det gällde också . Bara av kvinnorna saknade disponibel inkomst . Trots att kvinnor då lönearbetade i mindre utsträckning hade de en egen inkomst i form av t.ex. barnbidrag samt i viss mån också räntor m.m. En mycket stor andel, en fjärdedel, hade dock en disponibel inkomst . var det som hade så låga inkomster. För männen var det ungefär samma andel båda åren, nämligen strax . Bland män har inkomstspridningen ökat. Fördelningskurvan är flackare än . För kvinnor har det motsatta inträffat. Kurvan för med två inkomsttoppar har ersatts med en kurva som i stort liknar den som gällde 1975. var inkomstspridningen större bland kvinnor än bland män, är det tvärtom. Det hävdas ibland att trefjärdedelssamhället inte bara är på väg – det är redan här (1996). Att döma av de föränd- ringar som visas i diagram 7 inföll kvinnornas trefjärdedelssamhälle , medan fördelningen är betydligt jämnare . Det är dock möjligt att av relativ kvinnlig jämlikhet blir kort. Skillnaderna mellan män tycks trendmässigt ha ökat , medan inkomstspridningen för kvinnor sjönk påtagligt och var (1992). Vad som hänt känner vi inte till. Mot bakgrund av utvecklingen på arbetsmarknaden är sannolikheten stor för att inkomstskillnaderna även mellan olika kategorier av kvinnor har ökat . 13 Kvinnors och mäns inkomster Ett annat sätt att visa skillnaderna är att dela in befolkningen i tio lika stora decilgrupper, dvs. de tio procen- ten med de lägsta inkomsterna, de med de näst lägsta inkomsterna, osv. Därefter undersöker vi hur stor andel av samtliga kvinnor som återfinns i de olika decilgrupperna. En helt jämn fördelning skulle innebära att av kvinnorna hamnar i varje decilgrupp. I diagrammet representerar den första decilen de med de lägsta inkomsterna och den tionde de med de högsta inkomsterna. Kvinnor, män och inkomster Fördelning av respektive inkomst i deciler, kvinnor som andel av befolknin g- en, 18–, 1975 och 1994 Kvinnor, män och inkomster Diagrammet visar att inkomsterna från marknaden har utjämnats. fanns av kvinnorna i den lägsta decilen. var andelen kvinnor i den decilen , en nästan lika stor andel som män. Andelen kvinnor i den översta decilen ökade från år 1994. Trots de stora förändringarna vad gäller marknadsinkomster är helhetsintrycket vad gäller transfereringarna att fördelningen av dessa mellan kvinnor och män har förändrats mycket lite . I och med att marknadsinkomsterna har blivit jämnare fördelade mellan könen, så blir skatterna det också. fanns av kvinnorna i den första decilen mot . I den översta decilen fanns av kvinnorna och hade andelen stigit till . När nettotransfereringarna beräknas, dvs. transfereringar minus skatter, finner vi att kvinnor dominerar bland dem som hade högst netto . är nettotransfereringarna betydligt jämnare fördelade mellan kvinnor och män. Slutligen finner vi vad gäller disponibel inkomst att det har skett en stor förändring. 1975 fanns av kvinnorna bland de som hade lägst egen disponibel inkomst. hade detta förändrats till . Kvinnor är alltså inte överre- presenterade bland dem som har de allra lägsta inkomsterna. Sammanfattningsvis utjämnar både transfereringar och skatter inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män. hade transfereringar och skatter ungefär lika stor utjämnande effekt. har transfereringarna större betydelse än skatterna. Det betyder dock inte att kvinnor och män har lika hög egen disponibel inkomst. Kvinnors disponibla inkomst uppgår till 115.000 och mäns till . 14 Sammanboende kvinnors ekonomiska oberoende Så här långt har vi undersökt hur stora kvinnors och mäns inkomster är och varifrån de kommer. Vi har utgått från samtliga kvinnor och män, och kvinnornas inkomster har beräknats i procent av männens. övergår vi till att studera kvinnor och män i familjer och kvinnors ekonomiska oberoende av män. Det gör vi genom att beräkna kvinnans inkomst i procent av familjens, dvs. av båda parters sammanlagda inkomst. Denna kvot används sedan för att beräkna genomsnittsvärden av kvinnans andel till familjeinkomsten och i olika familjekategorier. Låt oss emellertid innan vi undersöker inkomsterna och utvecklingen av dessa, se på hur kvinnors och mäns lönearbete har utvecklat sig i familjer. Kvinnor, män och inkomster lönearbetar både kvinnan och mannen heltid i av hushållen. Andelen har ökat något jämfört med . Andelen där mannen arbetar heltid och kvinnan deltid är ungefär lika hög båda åren. Den största förändringen har skett vad gäller familjer där mannen arbetar heltid och kvinnan inte lönearbetar. Sådana familjer utgjorde nästan en tredjedel av de sammanboende men , trots den ökade arbetslösheten. Vi finner dock också att andelen familjer där mannen inte lönearbetar alls har ökat något. hade de hushåll där både kvinnan och mannen arbetade heltid också en disponibel inkomst som var betydligt högre än för samtliga sammanboende. Medianvärdet för den disponibla inkomsten i sådana familjer var då högre än medianvärdet för samtliga sammanboende. har medianvärdet minskat och ligger nu högre än för samtliga. Detta beror främst på att inkomstnivån totalt har höjts eftersom andelen familjer där hustrun inte lönearbetar har minskat drastiskt. Man kan också lägga märke till att i familjer där kvinnan arbetar heltid oavsett mannens arbetstid ligger den disponibla inkomsten över medianen , medan detta inte gäller i familjer där mannen arbetar heltid och kvinnan deltid eller inte lönearbetar alls. Gifta/sammanboende efter arbetstid och medianvärde av disponibel inkomst per konsumtionsenhet i procent av medianvärdet för samtliga gifta/sammanboende,18–, 1975 och 1993 Källa: Bearbetning av HINK. Kvinnor, män och inkomster Kvinnor med högre inkomst än mannen Därmed övergår vi till att undersöka inkomsterna i familjer och hur stor andel av kvinnorna som har högre förvärvsinkomster än mannen. Med förvärvsinkomster menas löne- och näringsinkomst, sjuk-, föräldra-, arbetslöshetsförsäkring och pension. Kapitalinkomsterna ingår inte och inte heller barnens inkomster, som i allmänhet är mycket små. Data gäller och är hämtade från en särskild (opublicerad) studie (1996). Studien har inte upprepats med data . Vår bedömning är att förändringarna är mycket små. I av familjerna hade kvinnan högre förvärvsinkomst . Denna andel ökade till . Det förstnämnda året hade kvinnan i av familjerna en förvärvsinkomst som var mindre än en fjärdedel av mannens. Motsvarande andel uppgick till . Andel kvinnor med högre förvärvsinkomst än män inom familjer, %, 1975 och 1993 Källa: SCB, Inkomstfördelningsundersökningen. Skillnaden är stor mellan olika ålderskategorier. Mönstret är dock detsamma för de båda . I av de yngsta familjerna har kvinnan högre inkomst än mannen. Man kan dock misstänka att deras inkomster är betydligt lägre än i familjer i ålderskategorin 45–, där av Kvinnor, män och inkomster kvinnorna har en högre inkomst än männen. I 35–minskar andelen kvinnor med högre inkomst än mannen, för att därefter åter öka något. I de äldsta hushållen var andelen familjer där kvinnan hade högre inkomster än mannen större än . Varken kvinnor eller män hade i någon utsträckning ATP. Eftersom folkpensionen är lika för alla, så var inkomstfördelningen inom pensionärshushållen jämnare då . Andelen kvinnor som har högre inkomster än mannen har ökat kraftigt. Kvinnor som är ekonomiskt oberoende av sina män har alltså ökat, liksom andelen män som är ekonomiskt beroende av sina hustrur, mellan och . Kvinnors andel av familjeinkomsten övergår vi till att undersöka kvinnornas andel av familjens inkomster i olika familjekategorier. Till att börja med kan vi konstatera att kvinnors andel av familjeinkomsten har ökat i samtliga kategorier. Men skillnaden mellan och i de yngsta och de äldsta hushållen är mycket liten. De yngsta kvinnorna stod för av familjeinkomsten. Kvinnors andel av familjens skattepliktiga inkomster, %, 1975 och 1993 Utan barn efter ålder Utan barn efter ålder Kvinnor, män och inkomster Källa: SCB, Inkomstfördelningsundersökningen. påverkade ålder, antal barn och barnets ålder i betydligt högre grad kvinnors andel av familjeinkomsten . har barnets ålder ingen betydelse, antal barn inverkar fortfarande något. Pensionsålder är det som ökar kvinnors ekonomiska beroende av män mest. I tabell 13 nedan undersöker vi hur fördelningen påverkas när vi stegvis lägger på olika inkomster med utgångspunkt från de inkomster som erhålls från marknaden. Till marknadsinkomsterna lägger vi först pensioner och sedan övriga skattepliktiga bidrag; sjuk- och föräldra- penning samt arbetsmarknadsstöd. I nästa steg drar vi ifrån skatterna och övriga negativa transfereringar. Det sista steget är att lägga till skattefria transfereringar som barn-, bostads- och socialbidrag m.m. Dessa bidrag till familjen delas lika mellan mannen och kvinnan. Vi har då fått fram familjens disponibla inkomst. För varje hopsumme- ring av inkomsterna beräknar vi kvinnans andel av den samlade inkomsten och redovisar den genomsnittliga andel som kvinnan bidrar med till familjens inkomst. Uppgår denna andel till så innebär det att kvinnan står för lika stor andel som mannen. Kvinnans inkomst i procent av familjeinkomsten, medelvärden, –, 1975 och 1993 + övriga skattepliktiga bidrag + skattefria individuella bidrag, familjestöd Källa: SCB, Inkomstfördelningsundersökningen svarade kvinnorna för en fjärdedel av familjens marknadsin- komster, men . När pensionerna läggs till steg kvinnornas andel av familjeinkomsten , men sjönk 1993. Pensionerna är ojämnare fördelade mellan kvinnor och män än marknadsinkomsterna. Övriga skattepliktiga bidrag, dvs. sjuk- , föräldrapenning och arbetsmarknadsstöd, innebär att kvinnornas andel åter ökar. Det gäller också skatterna. Skatterna hade en större utjämnande effekt än . Skattefria individu- ella bidrag och familjestöd, dvs. barn-, bostads- och socialbidrag, studiestöd och bidragsförskott ökar även de kvinnornas andel något. stod kvinnorna för av familjens disponibla Kvinnor, män och inkomster inkomst i medeltal och för 40–. Sammanboende kvinnor är således även mätt på detta sätt mer ekonomiskt oberoende än . uppgick kvinnornas marknadsinkomster till en fjärdedel av familjens marknadsinkomster och av familjens disponibla inkomster. Det innebär att stärkte välfärdsstaten – transfereringar och skatter sammantaget – kvinnors ekonomiska oberoende av män i sammanboende familjer. Detta är inte fallet . Kvinnors andel av familjens marknadsin- komster och deras andel av den disponibla inkomsten är nästan exakt lika höga. Situationen skiljer sig dock åt mellan olika familjekatego- rier. Familjer med och utan barn Ser man till samtliga kvinnor och män så minskar inte välfärdsstaten inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män. Transfereringar och skatter har dock olika betydelse under livet. I tabell 14 nedan gör vi samma sak som i tabell 13, men uppdelat efter ålder för familjer utan barn, familjer med barn efter antal barn och yngsta barnets ålder. Kvinnans inkomst i procent av familjeinkomsten, medelvärden, –, 1993 46,3 43,2 41,2 37,7 39,9 40,8 39,4 39,0 39,5 40,3 40,5 Källa: SCB, Inkomstfördelningsundersökningen. (Se även Bilaga, tabell 19–30.) Kvinnor, män och inkomster Kvinnor utan barn bidrar, föga förvånande, i högre grad till familjens samlade marknadsinkomster än kvinnor med barn. När pensioner läggs till finner vi att det har liten betydelse för andra kategorier utom för de som är , där kvinnornas andel av inkomsten minskar. När de skattepliktiga bidragen läggs till har det å andra sidan liten betydelse för andra kategorier än för kvinnor med små barn. Föräldraförsäkringen ökar där kvinnors andel av familjeinkomsten. Även skatterna har liten betydelse, utom för de som är . Männen betalar mer i skatt än kvinnorna i denna ålderskategori eftersom de har högre inkomster, vilket innebär att kvinnornas bidrag till familjeinkomsten relativt sett ökar. Slutligen lägger vi till familjestödet och får den disponibla inkomsten. Familjestödet har viss betydelse för kvinnor med barn och kvinnors bidrag till familje- inkomsten ökar i dessa familjer. I familjer utan barn 18–förändrar inte transfereringar och skatter förhållandet mellan kvinnors och mäns bidrag till familjein- komsten och inte heller om man ser till samtliga familjer, med och utan barn i olika ålderskategorier. Det sistnämnda beror dock på två olika effekter. Å ena sidan ökar välfärdsstatens transfereringar i pensionärshushåll männens inkomster i högre grad än kvinnors. Å andra sidan bidrar välfärdsstaten i barnfamiljer i högre grad till kvinnornas inkomster än mäns genom framför allt föräldraförsäkring- en och minskar därmed kvinnors ekonomiska beroende av män. Sammanboende kvinnors lönearbete har ökat kraftigt sedan 1970- talet, männens har minskat. Kvinnors andel av familjens disponibla inkomst har ökat från till . av den disponibla inkomsten kan förefalla relativt mycket. I kronor betyder det dock att kvinnor i medeltal har en egen disponibel inkomst på ca och män en på , dvs. en skillnad på nästan . 15 Kvinnors och mäns pensioner Av välfärdsstatens stöd till hushållen uppgick till pensioner, de lönerelaterade bidragen till , de behovsprö- vade till och de försörjningsrelaterade till . Av detta förstås att pensionerna väger tungt i välfärdsstatens transfereringssystem. Män har högre pension än kvinnor, och avståndet mellan kvinnliga och manliga pensionärer har ökat. var kvinnornas genom- snittliga pension av männens, men hade sjunkit till ! Medan fördelningen mellan kvinnor och män generellt sett blivit jämnare , så har situationen Kvinnor, män och inkomster blivit den omvända för pensionärerna. Utvecklingen kan förklaras av förändringar i det svenska pensionssystemet. Medelpension, kr prisnivå, samt kvinnors medelpension som andel av mäns, %, –, 1975 och 1994 Källa: HINK. Det svenska pensionssystemet består i huvudsak av fyra olika delsystem: –ATP – allmän tilläggspension –Privata pensionsavtal. Den allmänna pensionsåldern är , men pensionsåldern är rörlig, vilket innebär att man kan välja att ta pension . Alla som bott eller arbetat i har rätt till folkpension. Har man ingen eller låg ATP får man s.k. pensionstill- skott. Andel personer med enbart folkpension, –, 1982–1994 Källa: SCB, Totalräknad inkomststatistik. Kvinnor, män och inkomster Den allmänna tilläggspensionen ATP infördes . Full ATP får man förvärvsarbete, och pensionen beräknas på de 15 bästa inkomståren. De första fullvärdiga ATP-pensionärerna pensionerades därför först . Till de allmänna pensionssystemen kommer kollektiva avtalspen- sioner som vuxit fram genom uppgörelser mellan parterna på arbetsmarknaden samt – –talet – eget privat pensionsspa- rande. Andelen personer som bara har folkpension och pensionstillskott har minskat kontinuerligt. var det av männen och av kvinnorna som bara hade folkpension och pensionstillskott (se även Bilaga, tabell 31). Den allmänna folkpensionen är lika för kvinnor och män, men när ATP och andra avtalspensioner läggs till blir de utbetalade pensio- nerna olika. Genom ATP-systemets fortsatta utbyggnad har pensions- beloppen stigit kraftigt och inkomstskillnaderna mellan kvinnliga och manliga pensionärer ökat. och två tredjedelar av kvinnorna har ATP har en majoritet av ålderspensionärerna en ATP-pension. Det gäller av männen och av kvinnorna. Bland de yngre pensionärerna (där fler av kvinnorna hunnit skaffa sig ATP- poäng) är siffrorna för männen mot för kvinnorna. Män har avtalspensioner i högre utsträckning och med större belopp än kvinnor. Däremot får dagens pensionärer en mycket liten andel av sin pension från eget privat pensionssparande. var det av samtliga ålderspensionärer som fick en sådan privat pension. Andelen män var dubbelt så stor som andelen kvinnor. Bland de yngre pensionärerna är det fler som har ett privat pensions- sparande, av männen och av kvinnorna. Andel med olika pensioner,%, 1994 66–69 år Källa: Bearbetning av IoF 1994, storurval. Kvinnor, män och inkomster Även om många har avtalspensioner och somliga också egna privata pensionsförsäkringar, så svarar det offentliga pensionssystemet för merparten av de utbetalda pensionerna. Det är emellertid stora skillnader dels mellan yngre och äldre pensionärer, dels mellan kvinnor och män. Summan av folkpension och pensionstillskott är högre för kvinnor än för män. Det beror på att pensionstillskottet är högre för kvinnor än för män. Pensionstillskottets syfte är ju att förstärka pensionen för personer med ingen eller låg ATP, och kvinnor har i medeltal lägre ATP, alltså får kvinnorna högre pensionstillskott. Diagrammet nedan visar att männen har mycket högre pensioner än kvinnorna. uppgick kvinnornas pensioner i medeltal endast till av männens. Den ekonomiska ojäm- ställdheten är alltså större bland pensionärer än bland de förvärvsar- betande, där kvinnorna i genomsnitt hade av männens inkomst (130.600 respektive för åldersgruppen 20–). Diagrammet visar också tydligt hur lite det egna privata pensionssparandet betyder för dagens pensionärer. Olika slag av pensioner, kr, 1994 Källa: SCB, Totalräknad inkomststatistik. (Se även Bilaga, tabell 32–33.) Det privata pensionssparandet har ökat kraftigt . var det som sparade i pensionsför- säkringar. betalade 1.360.000 personer in egna, avdragsgilla pensionspremier. Mer än var fjärde person Kvinnor, män och inkomster sparade i privata pensionssytem. I åldersgruppen 45–var siffran . Utöver dessa registerade inbetalningar finns det också privat pensionssparande som arbetsgivaren betalar utanför de kollektiva pensionsavtalen. Den kraftiga ökningen av sparandet bland kvinnor kan grunda sig i en oro för den egna pensionen. Kvinnor har ju i allmänhet lägre förvärvsinkomster och får därmed lägre ATP och kompenserar detta genom eget pensionssparande. Andel med privat pensionssparande, 20–, 1984–1995 Årligt genomsnittligt sparbelopp, kr prisnivå, 1984–1995 Källa: SCB, Inkomstfördelningsundersökningen. Kvinnor sparar lägre belopp, i medeltal jämfört med männens . Å andra sidan börjar de i regel att spara tidigare och har ett mer långsiktigt sparande. Det genomsnittliga sparbeloppet minskade kraftigt för både män och kvinnor. För männens del är det en tydlig minskning av sparbeloppet, som kan förklaras av försämrade avdragsregler. För kvinnorna kan orsaken vara densamma, men skulle också kunna förklaras av att nytillkomna sparare sparar lägre belopp. Kvinnor, män och inkomster Pensionssystemet premierar manlig tidsanvändning Pensionssystemet är det som i störst utsträckning gynnar en manlig tidsanvändning. Det är också det som väger tyngst i välfärdsstatens bidrag till hushållen, . Syftet med dagens pensions- system när det infördes var att även de äldre skulle få del av den allmänna välfärdsökningen (1996). Systemet har successivt byggts ut och den offentliga sektorns utgifter för pensioner har mer än tredubblats , räknat i fasta priser. Ökningen beror på att allt fler har fått större ersättningar, att pensionsåldern 1976 och att antalet förmånstagare har ökat genom att antalet äldre stiger, allt fler kvinnor har rätt till ATP-pension, antalet förtidspensionärer har trendmässigt vuxit och en rad sociala förmåner har gjorts pensionsgrundande. Det gäller t.ex. sjukpenning, arbetslöshetsunderstöd och föräldrapenning. Det svenska pensionssystemet har kritiserats för att sambandet mellan avgifter och förmåner är för svagt. Kritiken resulterade i att en utredning tillsattes för att se över pensionssystemet (1996). Utredningen presenterade ett förslag som skulle innebära att individernas framtida pensionsförmåner i större utsträckning grundas på egna inbetalda avgifter. Utredningen förslog också att hela livsinkomsten skulle vara pensionsgrundande.