sou · GLB3136d2 · 1998-01-01 00:00:00 — I avsnitt 11.4 och 11.5 behandlas mer noggrant skillnaderna i kvinnors och mäns arbetsinkomster, medan det sista avsnittet sammanfattar resultaten. För att kunna undersöka högre utbildade kvinnors och mäns arbetsin- komster har uppgifter från en databas, som bildats genom sambear- betning av register vid (ÅRSYS (Årliga regionala sysselsättningsstatistiken) samt högskoleregistret), använts. Framtagningen av databasen gjordes ursprungligen för en undersökning för Produktivitetsdelegationen och har sedan också använts för att studera invandrade akademikers inkomster.2 ÅRSYS är en registerbaserad statistik där de viktigaste uppgifter- na hämtas från de kontrolluppgifter som arbetsgivarna lämnar till skattemyndigheterna (även uppgifter om rörelseinkomster ingår). 3 Från ÅRSYS har hämtats uppgifter om sysselsättning, årsarbetsin- komst och sektor som personen är sysselsatt i samt också uppgifter om nationalitet och födelseland. Från högskoleregistret har hämtats uppgifter om akademiska examina erhållna från svensk högskola . Ett problem är att många har fler än en examen. 4 I bearbetningarna har bara redovisats en examen per person. Endast personens högsta examen inkluderas och om personen har två eller flera examina på samma nivå så inkluderas den senaste av dessa examina. Tanken är att det i sådant fall i regel är den senaste examen som avgör vilket arbete personen har. Endast traditionell universitets- och högskoleut- bildning har medtagits. 2Se Wadensjö (1991) och (1992). 3För en presentation av ÅRSYS och en genomgång av kvaliteten hos de olika variablerna se SCB(1991). 411769 hade tre akademiska examina, 1464 personer hade fyra examina, 187 hade fem examina, 16 hade sex examina och två hade sju examina. Arbetsinkomster för kvinnor med högre utbildning m.fl. utbildningslinjer, som inkluderades 1977, ingår alltså inte i denna undersökning. Vissa traditionella högskoleut- bildningar som utbildning vid och vid farmaceutisk fakultet är heller inte inkluderade. En styrka i de utnyttjade registren är den höga täckningsgraden. Alla i bosatta som var sysselsatta och som erhållit någon av de inkluderade examina 1962 eller senare (1970 eller senare för doktorsexamen) ingår. Det saknas uppgift om arbetstid, vilket innebär att det inte är möjligt att undersöka hur mycket av variationerna i årsarbetsinkoms- terna som förklaras av skillnader i arbetstider och hur mycket som förklaras av skillnader i timlöner. Ett annat problem är att det saknas uppgifter om resultat av studier på tidigare nivåer och föräldrarnas utbildning och yrken, faktorer som har betydelse för studieframgång och troligen även för inkomstutveckling efter avslutade högskolestu- dier. Det är fråga om en tvärsnittsundersökning och jämförelsen avser personer i olika ålder som tagit sin examen vid olika tillfällen. Från detta försöker vi bl.a. dra slutsatser om hur inkomsterna utvecklas för personer över tiden, t.ex. att inkomsten stiger med antalet år efter examen. Det kan dock finnas andra förklaringar till de mönster vi ser. En förklaring kan vara att olika kohorter möter olika arbetsmarknads- situationer vid inträdet på arbetsmarknaden, t.ex. genom att antalet som avlägger viss utbildning varierar och därmed utbudet av arbetskraft relativt efterfrågan. 11.3Kvinnor och mäns arbetsinkomster efter utbildning Tabell 11.1 ger en översikt av de totala arbetsinkomstskillnaderna mellan kvinnor och män inom olika examensgrupper. Den visar att skillnaderna är stora oavsett vilken examen som jämförelsen avser men att de är störst för personer med samhällsvetenskaplig eller ekonomexamen. Kvinnor har där knappt 2/3 av männens årsarbetsin- komster eller för uttrycka det annorlunda: männens arbetsinkomster är högre än kvinnornas i genomsnitt. Skillnaderna är minst bland humanister och psykologer men också dessa grupper uppvisar inte oväsentliga skillnader i årsarbetsinkomster mellan könen. Av tabell 11.1 framgår också att könsfördelningen är ojämn mel- lan examina. Kvinnor är få bland civilingenjörerna, i minoritet inom de flesta examensgrupper, men i utgjorde en klar majoritet bland psykologer, socionomer och bland dem med grundexamen från Utvecklingen efter 1969 har gått i riktning mot en högre andel kvinnor i samtliga examensgrupper med i huvudsak samma ordning mellan de olika examina vad gäller andelen kvinnor. Tabell 11.1 Årsarbetsinkomst 1989 för män och kvinnor och yngre med akademiska grundexamina erhållna i –1989 (medelvärden) och andel kvinnor inom respektive examen s- grupp. för kvinnor (%) Forskarutbildningen reformerades efter mönster från . Doktorsexamen ersatte såväl den gamla doktorsgraden som licentia- texamen. gavs alla tre examina parallellt. Licentiatexamen försvann med reformen men återinfördes senare, dock inte som tidigare som ett villkor för att kunna ta den högre examen. Endast en del av de som avlägger doktorsexamen har tidigare avlagt licentiatexamen. I denna undersökning behandlas endast doktorsexamen (de som avlagts ). Arbetsinkomster för kvinnor med högre utbildning Årsarbetsinkomst 1989 för män och kvinnor och yngre med doktorsexamen erhållna i –1989 (medelvärden) och andel kvinnor inom respektive examen s- grupp. kvinnor (%) fak (ej bet.vet.) Inkomsterna är som framgår av en jämförelse av tabell 11.2 med tabell 11.1 klart högre för dem med doktorsexamen än för dem som endast har grundexamen när jämförelsen görs fakultet för fakultet. Det framgår också av en jämförelse av de båda tabellerna att andelen kvinnor är betydligt lägre bland dem med doktorsexamen än bland dem med grundexamen. Skillnaderna är tydliga inom varje fakultets- område. Av tabell 11.2 kan utläsas ungefär samma mönster som för dem med grundexamen: Män har betydligt högre årsarbetsinkomster än kvinnor. Skillnaderna är dock relativt sett mindre än bland dem som har grundexamen, något som eventuellt kan förklaras med att färre (kvinnor) bland dem som har doktorsexamen än bland dem som har grundexamen arbetar deltid. Lägst årsarbetsinkomst relativt männens har de kvinnor som har disputerat inom samhällsvetenskaplig fakultet exklusive beteendevetenskapliga ämnen. En förklaring till att skillnaderna är störst där är att skillnaderna i inkomst är stora mellan olika ämnesinriktningar; inkomsterna är högst för dem med doktors- examen i företagsekonomi och nationalekonomi och bland dessa är andelen män hög. 11.4 Privat eller offentlig sektor Som framgått av många kapitel i denna volym är kvinnor och män segregerade på arbetsmarknaden. Frågan är om detta också gäller för relativt homogena examensgrupper. Vi skall belysa detta genom att se hur kvinnor och män med en viss examen fördelar sig på privat och offentlig sektor. Om vi ser till samtliga högskoleutbildade, såväl de med traditio- nell som de med icke-traditionell högskoleutbildning, går den övervägande delen av de högskoleutbildade till den offentliga sek- torn. Andelen är högre i än i andra länder. Definitionen av vad som är högskoleutbildning skiljer sig dock markant åt mellan olika länder. I denna undersökning ingår endast de med traditionell högskoleutbildning. Andelen i privat sektor blir med en sådan avgränsning betydligt högre, närmre för dem med grundexamen. Orsaken till skillnaden är att de icke-traditionella högskoleutbildningar till mycket stor del är riktade till vård och utbildning, som framför allt bedrivs i offentlig regi. Av tabell 11.3 framgår fördelningen för olika examensgrupper. Skillnaderna är stora. Vissa delar av grundutbildningen är inriktad på den offentliga sektorn och andra på den privata sektorn. Den helt övervägande delen av läkare, psykologer, religionsvetare, humanister och socionomer arbetar inom offentlig sektor. Några grupper – tandläkare, jurister, matematiker-naturvetare och samhällsvetare – har en relativt jämn fördelning mellan offentlig och privat sektor. Slutligen finns det två grupper som huvudsakligen går till den privata sektorn: ekonomer och civilingenjörer. Arbetsinkomster för kvinnor med högre utbildning Tabell 11.3 Andel av kvinnor och män med olika typer av akademisk examen som arbetar i privat sektor. Grundexamen (1962–1989) Doktorsexamen (1970–1989) (ej bet.vet.) Ett gemensamt drag för alla examensgrupper är att en större andel av kvinnorna än av männen arbetar inom den offentliga sektorn. För vissa examensgrupper är skillnaderna mellan kvinnors och mäns sektorsfördelning stor som för t.ex. samhällsvetare, jurister och tandläkare. För andra grupper är skillnaderna små, för humanister och religionsvetare i det närmaste negligerbara. Dessa skillnader skulle kunna bero på att kvinnor och män med en viss examen har olika ålderssammansättning, olika antal år på arbetsmarknaden etc. För att undersöka om skillnaderna förklaras av skillnader i sådana egenskaper har probitanalyser genomförts. I dessa undersöks hur sannolikheten att vara i privat sektor inom en viss examensgrupp påverkas av kön, ålder, år på arbetsmarknaden, födelseland m.fl. variabler. Dessa beräkningar visar att kvinnor har större sannolikhet att vara i offentlig sektor givet ålder, tid sedan examen etc. inom samtliga examensgrupper på grundexamensnivå, dvs. även bland dem med humanistisk utbildning. variabel som representerar kön är störs t fö r gruppen med samhälls- vetenskaplig examen och lä gst för de m med humanistisk examen. Vid motsvarande berä kningar för de m med doktorsexamen så går resultaten i samma riktning, men endast för de m med doktorsexamen från sa mhälls vetenskaplig fakultet (icke-beteendevetenskapliga ä mnen) blir effekten statistiskt signifikant. En för till den bristande signifikansen kan vara att antalet personer med doktorsex- amen är få och beräkningarna därför är baserade på få observationer. Att kvinnor är underrepresenterade ino m privat sektor har en För de flesta exa mensgrupperna komsterna betydligt hö gre inom privat sektor. civilingenjörer, e konomer, matematiker-naturvetare, och jurister (ä ven när konstanthållnin g görs för ett antal För nå gra grupper – ps ykologer, humanister och tandlä kare – är mellan dem som arbetar inom privat och dem som arbetar inom Däre mot har lä kare (landstingen) och religionsvetare (statskyrkan) hö gre inkomster i de fall de arbetar inom offentlig än inom privat sektor. Det går att finna ett mycket tydligt mönster. Bland de exa mens- grupper där majoriteten eller en betydande andel arbetar inom privat sektor så ä r inkomsterna i den privata sektorn klart hö gre. De båda examensgrupper som erhåller hö gre arbetsinkomster i den offentliga sektorn har också de klart hö gsta andelarna sysselsatta inom offentlig sektor. 11.5 Inkomster och inkomsternas bestämningsfaktorer Jä mförelsen a v arbetsinkomsterna visar på mycket stora skillnader mellan kvinnor och män . En del av dessa skillnader kan bero på skillnader i ålder och ute på arbets marknaden efter examen. Ett enkelt sät t att undersö ka betydelsen av detta är att s katta inkomste- kvationer av Mincertyp. Arbetsinkomsten (logaritmerad) för i en sådan e kvation av utbildningslän gd, som i detta fall är och därför inte in går, och a v arbetslivserfarenhet där presu mptionen är att så väl arbetsli vserfarenhet för e som efter examen har betydelse – därför in går så väl åldersår (nor merat till antal år minus 25) som antal å r efter examen. Dessutom ingår variabler representerande födelse- land och den högskola/universitet vid vilken examen avlagts. Arbetsinkomster för kvinnor med högre utbildning Tabell 11.4 Inkomstekvationer. Kofficientestimat för variabel represente- rande kvinna. Grundexamen (1962–1989) –0,195** –0,229** –0,308** –0,359** –0,195** –0,217** –0,216** –0,218** –0,280** –0,289** –0,198** –0,199** –0,167** –0,165** –0,191** –0,209** –0,209** –0,203** –0,233** –0,232** –0,166** –0,190** Doktorsexamen (1970–1989) –0,168** –0,173** –0,169** –0,169** –0,081** –0,078** fak (ej bet.vet) –0,199** –0,216** –0,282** –0,266** –0,109 –0,114 –0,200** –0,199** –0,210** –0,210** –0,088** –0,091** ** = signifikant på 1-procentsinvån Anm. Övriga variabler inkluderade i estimationerna är (ålder–25), (ålder–25)2, år sedan examen, (år sedan examen)2, född utomlands och variabler representerande universitet/ högskola vid vilken examen tagits. I den enklaste varianten av beräkningar inkluderas en dummyvariabel representerande kön (0 om man och 1 om kvinna) tillsammans med övriga variabler. Som framgår av tabell 11.4 får dummyvariabeln representerande kvinna genomgående klart negativa värden. Kvinnor får givet övriga variabler betydligt lägre årsarbetsinkomster. Det går lätt (genom att antilogaritmera koefficientvärdet) att få fram den procentuella skillnaden i årsarbetsinkomster. Det visar sig då vad gäller de som har grundexamen att i flertalet fall så minskar arbetsin- komstskillnaden jämfört med arbetsinkomstskillnaden utan denna typ av konstanthållning. Ta som exempel de som kommer från matematisk-naturveten- skaplig fakultet. Kvinnornas arbetsinkomst är i genomsnitt av männens arbetsinkomst om man räknar genomsnitt över hela grupperna utan konstanthållning för andra variabler (tabell 11.1). Konstanthålles ålder, år sedan examen, födelseland och vilket universitet som examen tagits vid så stiger talet till och inkluderas också en variabel representerande arbete i privat sektor stiger talet till (beräkningar baserade på värden i tabell 11.3). Kvinnornas arbetsinkomst är alltså av männens när konstanthållning görs för de nämnda variablerna. För flera andra examensgrupper är mönstret likartat. Det gäller för samhällsvetare (64, ), ekonomer (66, ), jurister (68, ) och civilingenjörer (71, ). För andra grupper förklaras arbetsinkomstskillnaden i mindre grad av sådana korrigeringar och för en grupp, psykologer, verkar det till och med vara så att skillnaden mellan kvinnors och mäns arbetsinkomster blir än större om hänsyn tas till skillnader i ålder, år sedan examen m.m. Resultaten från inkomstekvationerna pekar på att kvinnor givet övriga variabler har ca 20–lägre inkomster än männen inom respektive examensgrupp. Lägst är skillnaden för civilingenjö- rer (16–lägre årsarbetsinkomst för kvinnorna) och högst är skillnaden för samhällsvetare (27–lägre årsarbetsinkomst för kvinnorna). Det kan finnas flera varandra kompletterande förklaringar till dessa stora kvarstående skillnader: 1) kvinnor har kortare arbetstid, 2) kvinnor har färre yrkesverksamma år givet antal år efter examen (längre förvärvsavbrott), 3) kvinnor är på delmarknader (givet examen) med lägre löneläge (och där uppdelningen i privat och offentlig sektor bara förklarar en del av skillnaden) och 4) diskriminering i olika former. Som tidigare nämnts har det inte gått att få fram uppgifter om arbetstider och det går därmed inte att se hur stor del av inkomstskill- naderna mellan män och kvinnor som beror på att kvinnorna arbetar deltid. För att i någon mån undersöka det har variabler representeran- de kvinnor som har barn i åldern 0–6 och 7–16 lagts in. Resultaten blir en i samtliga fall signifikant negativ effekt vad gäller den första variabeln (barn 0–). Kvinnor med barn i förskoleåldern har lägre årsarbetsinkomster. Värdet på koefficienten pekar på att kvinnor med barn i förskoleåldern har mellan 15 och strax lägre inkomster än andra kvinnor. Den viktigaste förklaringen är troligen att kvinnor med små barn arbetar deltid. Motsvarande koefficient för barn mellan blir för nästan alla grupper signifikant Arbetsinkomster för kvinnor med högre utbildning negativ men effekten på inkomsten blir betydligt lägre – mellan inkomster. När dessa variabler introduceras minskar den skillnad mellan mäns och kvinnors inkomster som inte förklaras av andra variabler. För t.ex ekonomer minskar skillnaden från och för civilingenjörer från , dvs merparten av skillnaderna mellan mäns och kvinnors inkomster måste förklaras på annat sätt än via att kvinnor med barn i förskoleåldern har lägre inkomster. Skillnaderna i årsarbetsinkomster mellan kvinnor och män är vid konstanthållning för olika andra variabler störst bland samhällsvetare och socionomer. Kvinnor har årsarbetsinkomster. Förklaringen är för den senare gruppen delvis att söka i att kvinnliga socionomer oftare har gått den sociala linjen som leder till lägre betalda arbeten och män oftare förvaltningslinjen som leder till högre betalda arbeten. Separata bearbetningar för dem som gått ut förvaltningslinjen respektive sociala linjen visar att skillnaden mellan mäns och kvinnors årsarbetsinkomster reduceras till för båda grupperna, något högre för dem som gått ut förvaltningslinjen än för dem som gått ut sociala linjen. Beräkningar- na har endast gått att göra för dem som tagit examen enligt studieordning, dvs. i praktiken för dem som fick sin examen . Kvinnliga samhällsvetare har ofta en beteendevetenskaplig inrikt- ning och män oftare en ekonomisk inriktning i sin examen med åtföljande skillnader i löner och inkomster. Vi har dock inte för samhällsvetarna kunnat göra en indelning efter examensinriktning på samma sätt som är möjligt för socionomerna. Obesvarade frågor vad gäller såväl socionomer som samhällsvetare är varför det finns dessa löne- och inkomstskillnader mellan olika delmarknaderna och varför kvinnorna är överrepresenterade på de delmarknader där löner och inkomster är lägst. Resultaten för forskarutbildningen påminner i sina huvuddrag om resultaten för grundexamen. Kvinnor som har doktorsexamen har lägre inkomster än män med samma examen givet värdena för övriga variabler. Det finns en tendens till lägre skillnader än för motsvarande grundexamen (samma tendens finns som nämnts vid en jämförelse av de genomsnittliga värdena utan korrigering). Skillnaden kan bero på att färre med doktorsexamen än med grundexamen arbetar deltid. Kvinnornas arbetsinkomster understiger dock för flertalet typer av examina männens med mellan oavsett om konstanthållning görs för sektorstillhörighet eller inte. Skillnaden är högst för teologer (resultatet är dock baserat på få observationer) och lägst för dem som disputerat i beteendevetenskapliga ämnen eller vid teknisk fakultet. Nästa steg är att skatta separata inkomstekvationer för män och kvinnor. Det visar sig att såväl den allmänna nivån (interceptet), ålder och tid sedan examen har betydelse, dock olika för olika examens- grupper. Genomgående är det så att den samlade effekten för ålder och tid sedan examen är större för män än för kvinnor. Det kan tolkas som att män har en mer positiv arbetsinkomstutveckling än kvinnor. För kvinnornas årsarbetsinkomster har åldersvariabeln för en del examensgrupper en större betydelse relativt variabeln för tid sedan examen jämfört med vad som är fallet för män. En förklaring kan vara att år sedan examen för kvinnor är en sämre mätare av tid i arbetslivet än vad den är för män. Vi skall inte här gå igenom samtliga examensgrupper utan välja tre: ekonomer, jurister och personer med grundexamen från matema- tisk-naturvetenskaplig fakultet. Tabell 11.5 Arbetsinkomstekvationer. 11,696** 11,810** 11,520** 11,560** 0,021** 0,033** 0,024** 0,037** (ålder–25)2 –0,0005** –0,0011** –0,0005** –0,0011** 0,046** 0,049** 0,045** 0,046** (år sedan examen)2 –0,0016** –0,0009** –0,0016** –0,0008** 0,196** 0,268** R2(adj) ** = signifikant på 1-procentsinvån Anm. Övriga variabler inkluderade i estimationerna är född utomlands och variabler representerande universitet/högskola vid vilken examen tagits. För de med ekonomexamen finns det vissa markanta skillnader mellan styrkan i de faktorer som påverkar kvinnornas respektive männens årsarbetsinkomster, se tabell 11.5. För männen stiger arbetsinkomsterna mer med ålder än vad de gör för kvinnorna. Det skulle kunna tolkas som att männen i större utsträckning gör en karriär på sina arbetsplatser. Männen vinner också mer än kvinnorna på att ha ett arbete i den privata sektorn istället för i den offentliga sektorn. Beräkningarna för de som tagit grundexamen från juridisk fakultet visar att män får högre tillskott med efter examen. Se tabell 11.6. Det kan tolkas som att män gör en snabbare karriär än kvinnor. Även för denna examensgrupp är det så att männen har mer Arbetsinkomster för kvinnor med högre utbildning att vinna än kvinnorna på att arbeta i privat i stället för i offentlig sektor. Tabell 11.6 Arbetsinkomstekvationer. 11,531** 11,620** 11,513** 11,572** 0,016** 0,018** 0,016** 0,017** (ålder–25)2 –0,0005** –0,0006** –0,0004** –0,0006** 0,047** 0,064** 0,046** 0,061** (år sedan examen)2 –0,0009** –0,0012** –0,0008** –0,0010** 0,061** 0,116** R2(adj) ** = signifikant på 1-procentsinvån Anm. Övriga variabler inkluderade i estimationerna är född utomlands och variabler representerande universitet/högskola vid vilken examen tagits. För dem som tagit examen från naturvetenskaplig fakultet visar beräkningarna att männen vinner mer på varje åldersår och på som verksam efter examen än vad kvinnorna gör. Se tabell 11.7. Även detta resultat ger alltså stöd till hypotesen att män gör en snabbare karriär än kvinnor givet att de har samma examen. Här finns också en tendens till att män får ett högre inkomsttillskott än kvinnor vid arbete i privat sektor istället för i offentlig sektor. Skillnaden är dock liten. Tabell 11.7 Arbetsinkomstekvationer. 11,374** 11,253** 11,275** 11,165** 0,027** 0,052** 0,031** 0,050** (ålder–25)2 –0,0006** –0,0014** –0,0006** –0,0011** 0,021** 0,053** 0,039** (år sedan examen)2 –0,0002 –0,0012** –0,0007** 0,255** 0,287** R2(adj) ** = signifikant på 1-procentsinvån Anm. Övriga variabler inkluderade i estimationerna är född utomlands och variabler representerande universitet/högskola vid vilken examen tagits. I detta kapitel har årsarbetsinkomsterna för kvinnor och män med olika typer av examina undersökts. Resultaten pekar på att kvinnorna i varje examensgrupp har betydligt lägre årsarbetsinkomster än männen. Denna skillnad kan endast till en mindre del förklaras med att kvinnor och män har olika arbetsrelaterade karakteristika – olika antal år efter examen, åldersskillnader m.m. Undersökningen visar också att män genomgående är överrepresenterade inom privat sektor – och arbete i denna sektor är för många (men inte för alla) examens- grupper kombinerat med högre årsarbetsinkomster än arbete inom offentlig sektor. Även denna faktor förklarar emellertid endast en mindre del av årsarbetsinkomstskillnaderna mellan kvinnor och män. De huvudsakliga skillnaderna måste sökas i andra faktorer. Till en del kan det förklaras med skillnader i arbetsfördelning inom familjen. Skillnaderna blir än större för kvinnor med barn i förskoleåldern, men merparten av skillnaden mellan kvinnors och mäns årsarbetsinkoms- ter finns kvar även om jämförelsen avser kvinnor som har större barn eller inga barn. En granskning av de olika examensgrupperna, av vilka tre närmre presenterats i detta kapitel, pekar på att kvinnorna har en långsamma- re utveckling av årsarbetsinkomsterna efter ålder och tid efter examen. Det tyder på att karriärvägarna inte är lika snabba för kvinnor som för män. Vad som förklarar denna skillnad är dock inte möjligt att belysa med detta datamaterial. Det går dock att dra slutsatsen att lika fördelning av kvinnor och män på olika examina inte är tillräckligt för att ge lika årsarbetsinkomster för kvinnor och män. , (1997) Hur skall vi förklara skillnader i utbildningsval? i Glastak och glasväggar? Den könssegregerade arbetsmarknaden. , Inga & Wadensjö, (red. ), SOU 1997:137. SCB (1991) Kvalitetsdeklaration av den årliga regionala sysselsättningsstatistiken (ÅRSYS), Bakgrundsfakta till arbetsmarknadsstatistiken 1991:1. Wadensjö, (1991) Högre utbildning och inkomster i Arbetskraft, arbetsmark- nad och produktivitet. Expertrapport 4 till Produktivitetsdelegationen. Stoc k- holm: Allmänna förlaget. Wadensjö, (1992) Earnings of Immigrants with Higher Education in , Paper presented at the fourth EALE Conference in , 3–6, 1992. De lågavlönade på arbetsmarknaden – en analys av kvinnor och män