sou · GLB339d3 · 1998-01-01 00:00:00 — Detta innebär klara tecken på tidig störning, misstänkta karaktärsstörningar och klara separationsskador. Det kan nämnas att barnpsykiatrin vid det aktuella i ärende ef- ter ärende undanhållit journaler från föräldrar som velat ha ut dem och också utan att erforderligt politiskt beslut förelegat under tagit ut orimligt höga avgifter för journalkopior, sannolikt för att motverka ut- lämning. har också förlorat utlämningsmål i kammarrätten. Vid en familjesession i en sandlåda, där fadern deltog, ger psykologen i journalen stort utrymme åt att en flicka inte vill röra vid sanden och slutar med följande uttalande: I de fall där man har en negativ inställning till den torra sanden bru- kar det finnas någon form av övergrepp i historien. Vetenskapliga referenser för detta finns inte angivna och jag har aldrig stött på denna idé i all den internationella facklitteratur kring sexuella övergrepp jag tagit del av . Det torde för den som inte fixe- rat sitt tänkande vid övergrepp finnas ett antal konkurrerande orsaker, t.ex. renlighetsfostran, social inlärning, humörvariationer, sjukdom, motstånd mot en otrevlig psykolog m.fl. I journalen står för samma tillfälle att flickan har lite feber utan att psykologen nämnt något möjligt samband. Vid leksessionen med familjen står inget om någon sandrädsla utan där står t.ex. att Flickan gör nästan slut på sanden i broderns område. Psykologen underlåter dock att uttala något om att detta strider mot föreställningen om övergrepp eller att dementera de tidigare uttalandena. 684 Särskilda yttranden: SOU 1997: 39 Det kan påpekas att samma psykolog i ett annat av mig granskat ärende angav ormrädsla som tecken på sexuella övergrepp (och angav inte heller då alternativa förklaringar, t.ex. social inlärning). Många barn har något de ogillar eller är rädda för – basfrekvenserna är avsevärda – vilket gör detta slag av godtycklig argumentation än mer suspekt. Dessutom bygger sådana här idéer på den i psykoanalytisk teori från gammal folktro och vidskepelse införda likhetsprincipen. Orm, svans etc. liknar penis, sand liknar säd/sperma, eksem runt munnen, att ogilla filmjölk osv. betyder att man varit utsatt för orala sexuella övergrepp. Barnpsykiatriska utredningar skall innehålla kritisk-vetenskapligt grundade metoder, kunskaper och bedöm- ningar – inte fantasier. I en till domstol ingiven skvallerskrivelse om en 8-årig pojke, dolt upp- rättad av , men tillställd skolan och undertecknad av en bitr. rektor, så att den ser ut att komma från skolan står exempelvis följande: Detta är en generalisering, vilken i texten har som enda underlag två trivia- la skvallerexempel utan källa. Pojkars snoppintresse i här aktuell ålder torde ha avsevärd frekvens. I skrivelsen står även t.ex. är bråkig på rasterna. Personkällor och konkreta situationer saknas. Det påvisas inte på något sätt med exempel eller bedömningar att skulle ligga utanför normalva- riationen. Om det funnits graverande konkreta exempel borde det varit lätt att preciserat beskriva dessa. Båda exemplen kan illustrera det omfattande förtal och förtryck av barn med generaliserande, dekontextualiserade skvalleruppgifter som före- kommer inom skolkulturen. Följande påstående finns i en social utredning: Personal på barnpsykiatriska kliniken har sagt att de känner oro in- för faderns negativa inställning och aggressivitet gentemot myndighe- ter. Hela utredningen innehåller ingen frågeställning och ingen beskriven me- todik i förhållande till frågeställningen. Den implicita utredningsmetodiken har som väsentligt inslag att maximera antal negativa uppgifter om fadern och på omfattande sätt repetera dem i texten – dvs. förföljande strategier föreligger. Därmed föreligger i denna inte ovanliga typ av påståenden brott mot många av de här nämnda elementära saklighetskraven. SOU 1997: 39 Särskilda yttranden: 685 faller påståendet redan på att ingen personkälla namnges och att tidsangi- velse saknas. Personalens egen oro är självfallet icke-relevant uppgift här och inte heller faderns icke preciserade inställning till myndigheter har med barnets förhållanden att göra. Något som helst samband mellan för- mågan att ta vård om eget barn och nyttjande av yttrandefriheten till att uttala sig kritiskt om myndigheter finns inte belagt och uppgiften är därför icke relevant. Vad gäller den vanligt förekommande anklagelsen om aggressivitet, så saknas precisering och uppgiften är därmed obegriplig. Föreligger något speciellt beteende hos fadern eller är aggressivitet ett tyckande eller en fabulering hos utredaren, t.ex. en språklig association till negativ inställning, som läggs till för att förföljande öka mängden fel? I en studie studerades bl.a. beskrivningar av klienterna. För ett av fallen blev beskrivningarna (aktmaterial plus handläggarinter- vju) av en tonårsflicka följande (totalfrekvenser inom parentes): –Intensiv egocentrisk (5) –Ingen gränsdragning (7) –Får aggressiva impulsgenombrott (5) –Har en tidig psykologisk störning, men också neurotiska drag (5) –Förbrukar relationer på ett destruktivt sätt (8) –Vet inte vad hon vill och vart hon är på väg (2) –Delat upp sin tillvaro i svart eller vit, ont eller gott (10) –Har bristande uthållighet (2) –Mycket ångestfylld (3) –Uppfattas som mycket intellektuell (6) –Väl bevandrad i terminologin inom både psykologi och socialt ar- bete (3) –Har mycket utmanande beteende mot män (5) –Har behov av att bli bekräftad (5) –Spelar ut vuxna (6) Av de 14 nämnda upprepade personegenskaperna/attributionerna kan alla utom möjligen ett par värderas som negativa. Här förekommer flera av de vanliga etiketter som ofta används inom den naivistiska utredningskultu- ren, t.ex. tidig störning, ångestfylld, bristande gränsdragning, bristande ut- hållighet, spelar ut, utmanande. Några av egenskaperna är beteendegene- raliseringar, t.ex. spelar ut vuxna, utan beskrivning av inträffade situa- tioner. Situationsbeskrivningar och preciseringar framkommer inte. De språk- liga etiketterna har tappat kontakten med den konkreta verkligheten, vilket gör personbeskrivande av det här slaget osakligt och farligt. 686 Särskilda yttranden: SOU 1997: 39 associerar lätt till något annat än vad som ursprungligen avsågs. Uppgif- terna saknar redovisad saklig grund, även i totalmaterialet. Samma personuppgifter cirkulerar mellan flera olika myndigheter. Detta är tyvärr en del av innehållet i det som kallas samarbete. Det är svårt att förstå hur en människa kan få hjälp när den hjälpande myndighe- ten konstruerat fram en så negativ bild av henne och enligt praxis i strid med socialtjänstlagen ignorerat klientperspektivet och resursanalysen. I detta fall utgjorde av meningarna uttalanden från klienten och av meningarna nämnde resurser utan att en närmare analys gjorts. De personuppgifter som exemplifierats ovan kan ge förödande effekter på relationen till klienten, när en ny handläggare eller annan myndighet får detta slag av information eller snarare desinformation. Det kan också bli lätt att skylla orsakerna till en händelse på klienten. Överbetoning av indi- vidfaktorer som orsaker ligger nära tillhands när ett antal individfaktorer genom myndigheternas skvallerkultur är mentalt lätt tillgängliga. Ett exempel på detta är att då flickan sade sig ha blivit sexuellt utnyttjad blev socialsekreterarens förklaring att hon bjudit ut sig. I en LVU-utredning stod följande att läsa: Personal på socialförvaltningen tyckte att det luktade hasch i rummet där K varit. Källa till detta tyckande saknas och det finns ett stort antal frågetecken och möjliga tolkningar av detta påstående. Det utgör skvaller som inte har i en utredningstext att göra. Observera att det inte bokstavligen sägs att modern luktade hasch och att om uppgiften innehåller någon sanning, så finns det ett flertal möjliga uppkomstbetingelser för haschlukt i ett rum, t.ex. att nå- gon annan än K fört dit haschlukten. Uppgiften behöver inte vara bokstav- ligen felaktig, men genom att K nämns så kommer den genom samman- hanget att belasta K inför en okritisk läsare. Jämför med påståendet: Personal på tyckte att det luktade hasch i konstitu- tionsutskottets sammanträdesrum, där varit. Med utnyttjande av förekommande tekniker för generering av per- sonuppgifter av det här slaget blir möjligheten att negativt belasta kommitténs ledamöter (eller vem som helst) obegränsade. i producerade 1995 en s.k. psykosocial rapport om en stor forskningsavdelning vid . Trots att de angivna syftena var allmänna, så inriktade utredaren rapporten enbart på att genom oseriösa intervjuer ta fram och skriva ner anonymt skvaller om en enda SOU 1997: 39 Särskilda yttranden: 687 person, som en del av personalen ogillade. De som var kritiska valdes ut för intervjuer och inga preciserade eller källredovisade uppgifter från för- följarna redovisades. erhöll den förfalskade rappor- ten plus en egendomlig revisionsrapport efter anmälan från och begärde precisering, vilket inte kunde ge. Den berörde professorn fick i rapporten inte yttra sig alls över skvalleruppgif- terna i rapporten och han förvägrades tillgång till rapporten . Ett exempel på den låga nivån i skvallerpromemoria och därmed i argumentation utgör följande formulering: förefaller njuta av blodiga halshuggningar av råttor med giljotin I min granskning av rapporten (, 1996c) lät jag professorn avge skriftliga kommentarer. Det framgår att han vid ett flertal tillfällen fann att annan personal inte avlivade råttor på rätt sätt och att det fortfarande låg levande råttor bland liken. Hans tillsägelser om detta gjorde personal mycket förbannade på honom. En del personal hade också upprepat kommit till honom och bett honom avliva råttor, då de inte kunde klara av/lära sig detta själva. Genom att inte efterhöra den anklagades uppfatt- ning om materialet, så kunde sådana förhållanden undanhållas i rapporten. Exemplet visar hur anonymt personskvaller används som metod i en maktkamp och mobbingkampanj på en universitetsinstitution. Pressen lät sig liksom okritiskt göras till en spelbricka i förföljelsen och publi- cerade utan att höra professorn hänsynslösa skriverier och bilder med namns nämnande, som skadade den utpekade och dennes familj. Det kan nämnas att ledning senare skriftligt återtog alla anmärk- ningar – bristen på substans gjorde situationen ohållbar för ledning. Men då hade redan åstadkommit stora skador genom att sprida personuppgifter utan saklig grund. Till historien hör att pro- fessorn var den mest vetenskapligt produktive på fakulteten, vilket var svårt att ta för en del kollegor. förekom i en stor fet rubrik LO- Facken tvingas säga upp kanslist med en åtföljande text där personen namnges och det framgår att det gäller en lönebidragsanställning. Den ut- hängde har inte tillfrågats. Reportaget är undertecknat av redaktionschefen . står följande insändare att läsa från den berörde och samme som skrev reportaget svarar med ett märkligt resonemang. 688 Särskilda yttranden: SOU 1997: 39 I samma tidning förekommer bland mycket annat ogenerat en praxis att ta in anonyma insändare med felaktiga och grundlösa sakuppgif- ter, även privata skvalleruppgifter, om offentliga personer utan att kontroll med den berörde först görs. I en avdragsutredning beträffande datorutrustning i hemmet skri- ver en skattemyndighet utan att ha tagit reda på något i frågan följande: anser att den persondator som Ni använt för ar- betsuppgifterna till viss del även använts för privat bruk. Trots att skattemyndigheten upplyses skriftligen och muntligen om att så inte är fallet och om att personen innehar ytterligare en dator för vilken avdrag inte yrkats, så kvarstår uppgiften i skattenämndens offentliga be- slut, vilket en journalist tog fram – dock skrevs inget i pressen. Såvitt jag förstår finns inga hinder för att vägra den skattskyldige yrkat avdrag utan att offentligt sprida fabuleringar om vad den skattskyldige an- vänder datorn till. Från en skola utskickades till föräldrarna till eleverna i årskurs 2 ett formulär, som det på flera ställen står att de ska fylla i till- SOU 1997: 39 Särskilda yttranden: 689 sammans med sitt barn. Någon frivillighet anges inte. Det står att enkäten skall skickas tillbaka till läraren. Exempel på frågor är följande: – Hur trivs du i skolan? – Har du många kamrater? – Hur trivs du med dina lärare? – Hur tycker du att du uppträder Att föräldrar och lärare bör muntligt diskutera uppkomna problem är en självklar sak, men att generellt kräva att elever i beroendeställning skall enligt strukturerade formulär uppge hur de t.ex. trivs med lärarna uppfattas av åtminstone en del som integritetskränkande. Det framgår inte om upp- gifterna skall hanteras med sekretess, vem som kommer att få tillgång till dem, om de kommer att förvaras och i så fall på vad sätt och hur . Det framgår inte heller om de kan komma att användas i t.ex. sociala eller andra utredningar eller i domstol. Sammanfattningsvis är det min – på genomgång av material och kontakter med hundratals drabbade människor – grundade bedöm- ning att allvarliga och på sina håll närmast systematiska integritetskränk- ningar förekommer i genom att personuppgifternas kvalitet inte upprätthålls. Ur politisk synpunkt kan det också vara värt att påpeka att dessa kvalitetsbrister uppskattningsvis kostar det svenska samhället på grund av utebliven adekvat problemanalys och problemlösning, ignorerande av människors resurser, kontraproduktiv tidsanvändning, kostnadskrävande misstag och konflikter, felaktiga åtgär- der, psykiska och sociala skador med samhälleliga följdkostnader m.m. Exempelvis har jag som sakkunnig sett exempel på hur det kan kosta i storleksordningen en halv miljon i enbart processkostnader, när en familje- rättsutredare och en överläkare levererar ett antal osakliga personuppgifter i utredningspapper rörande en pappas umgänge med sin son. Mänskligt lidande, förtroendeskador på medborgar–myndighetsrelationer, känslor av att vara kränkt och förnedrad och skador på demokratin tillkommer och låter sig inte lätt översättas till ekonomiska termer. Sakligheten och etiken i 690 Särskilda yttranden: SOU 1997: 39 personuppgifterna måste skärpas avsevärt. Kvalitetshöjande arbete måste ske. De här exemplifierade problemen förekommer även inom andra myn- digheter och organisationer än de som här nämnts och tenderar att via till domstolar ingivna utredningsmaterial återfinnas även i domskrivningar, dvs. rättssäkerheten är berörd. Frågan varför intresset för personuppgifters kvalitet varit så svagt från myndigheternas sida är viktig att ställa. En möjlig tolkning utöver okunnighet är att höjda kvalitetskrav kan minska myndigheternas möjligheter att som inte sällan utan saklig grund defi- niera verkligheten och skulle därmed stärka medborgarnas ställning gen- temot myndigheterna. Det svaga intresset för brister i personuppgifters kvalitet kan handla om en strävan att förhindra sådan maktförskjutning. För att komma till rätta med kvalitetsproblemet krävs politiska initiativ. Exempelvis vore det rimligt att kvalitetsproblemet utreds och att det upp- märksammas vid konstruktion av lagtexter som berör personuppgifter. Även i förslaget till persondatalag kunde kvalitetskraven med fördel ha preciserats tydligare och ställts högre. Några exempel på litteratur rörande personuppgifter, saklighet och källkritik , U., & , I. (1994). Kritisk granskning av BUP-utredningar. , A., & , C. (1995). Vårdnadsutredningar: En kritisk granskning av 20 vårdnadsutredningar. , O. (1967). Grunntrekk i historieforskningens metodelære. (1993a). (1993b). (1995). (1996a). (1996b). (1996c). (1996d). Child protection investigations in the Swedish social services – for the best of the children? Konfe- rensföredrag under publicering. , A-C., & Örtenmalm, L. (1994). LVM-utredningar – en kritisk granskning. , L., & , C., & , C. (1993). – en kritisk granskning. SOU 1997: 39 Särskilda yttranden: 691 Ivemyr, C., & , C. (1995). Repetivitet i LVU-utredningar. Hög- skolan i , rapport. (1966). (1993). Barnet i focus? Vissa faktorers inverkan i vårdnads- och umgängesutredningar. i , rapport. Trankell, A. (1963). (Många fler rapporter etc. finns i dessa frågor.) SOU 1997: 39 Särskilda yttranden: 693 Särskilt yttrande av experten med instämmande av Är offentlighetsprincipen förenlig med EG:s datadirektiv? Två utredningar – (DLU) och () – har tagit ställning till frågan om den svenska offentlighetsprinci- pens förenlighet med EG:s datadirektiv. DLU bedömde i sitt slutbetänkande (SOU 1993:10) det då föreliggande direktivförslaget , medan DLK behandlat den slutliga versionen . I den slutliga texten tillkom på svenskt initiativ en förklarings- sats 72 i ingressen, vilken alltså inte fanns 1993. Beträffande artiklarna i direktivet finns vissa olikheter mellan den reviderade och den definitiva texten men ingen ändring har betydelse för nu aktuell fråga om normkolli- sion. Vid en jämförelse mellan utredningarnas resonemang beträffande de enskilda artiklarna bör emellertid beaktas, att DLU i huvudsak utgått från de i ingressen angivna ändamålen medan DLK dessutom fäst stort avseen- de vid förklaringssats 72. I regeringens direktiv till DLK anförs: I arbetet med direktivet har agerat hårt för att få till stånd sådana lösningar att direktivet inte står i motsättning till den svenska offentlighetsprincipen och annan grundlagsreglering. De svenska ansträngningarna på detta område har varit framgångsrika. Det finns i den gemensamma ståndpunkten inte någon be- stämmelse som står i strid med tillämpning av den svenska offentlighets- principen. För att undanröja alla eventuella oklarheter vid tolkningen av direktivets förenlighet med offentlighetsprincipen, har på svenskt initiativ tagits in en klausul i ingressen som gör det möjligt att ta hänsyn till offent- lighetsprincipen när direktivets bestämmelser införlivas i nationell rätt. 694 Särskilda yttranden; SOU 1997: 39 DLK instämmer i vad som sägs i kommittédirektiven och argumenterar utförligt för sin ståndpunkt, dock utan att beröra DLU:s delvis motsatta uppfattning. DLU tolkade i flera avseenden artiklarna på annat sätt och an- såg att en normkollision förelåg. Jag har funnit att framför allt förklaringssats 72 och artiklarna 6.1 b, 7 c samt 11 skapar problem som visar att tolkningsläget är mer komplicerat än DLK:s resonemang ger intryck av. Jag begränsar framställningen till ovan nämnda bestämmelser och förbigår bl.a. reglerna om känsliga uppgifter och om gallring. Enligt den sista punkten i direktivets ingress gör direktivet det möjligt att vid genomförandet av dessa bestämmelser ta hänsyn till principen om all- mänhetens tillgång till allmänna handlingar. DLK fäster stor vikt vid denna sats och anför: Vi anser att det är möj- ligt att – mot bakgrund av den uttryckliga bestämmelse som har tagits in i punkt 72 i ingressen – tolka bestämmelserna i på ett sådant sätt att det som är grundlagsfäst eller annars särskilt betydelsefullt be- träffande offentlighetsprincipen kan behållas. Det finns emellertid tre omständigheter som enligt min mening begrän- sar vikten och räckvidden hos punkt 72. För det första är termen allmän handling speciell för (och ). Den engelska, franska respektive tyska motsvarigheten i ingress- texten är official document, document administratif och amtliches Dokument. Till skillnad från det svenska offentligrättsliga begreppet, som omfattar både inkomna och upprättade handlingar som förvaras hos en myndighet, innefattar de utländska begreppen bara i tjänsten upprättade handlingar och inte t.ex. inlagor från enskilda. Denna skillnad är betydelse- full och frågan är hur skulle bedöma saken om den önskade fastlägga en EG-gemensam betydelse. Skulle den vidare svenska (och finska) begreppsbildningen väljas framför de andra medlemsländernas snävare begrepp? För det andra är uttrycket ta hänsyn till (take into account, prendre en compte, die Berücksichtigung) svagt och vagt. Man kan jämföra med den uttryckliga undantagsbestämmelsen i artikel 9, där medlemsländerna för vissa ändamål som rör yttrandefriheten skall [] besluta om undantag och avvikelser från bestämmelserna i detta kapitel. SOU 1997: 39 Särskilda yttranden: 695 För det tredje har ingressen till ett direktiv ingen egentlig ställning som rättskälla. åberopar visserligen ofta de uttalanden om ett direktivs ändamål som finns i företalen, men jag känner inte till något fall där en förklaringssats har använts till att undantränga en tydlig bestämmel- se i en artikel. Tillsammans ger de tre anförda omständigheterna anledning till försik- tighet vid bedömningen av om och i vad mån punkt 72 innehåller en dero- gationsregel. Artikel 6.1 b kräver att personuppgifter samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål och att senare behandling av uppgifterna inte får ske på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Enligt legal- definitionen i artikel 2 är utlämnande en form av behandling. DLK anför: Enligt vår uppfattning kan en myndighets utlämnande av personuppgifter med stöd av offentlighetsprincipen inte anses vara ofören- ligt med de ändamål för vilka uppgifterna ursprungligen samlades in. Offentlighetsprincipen framgår av grundlagarna och får anses vara en in- tegrerad del av all förvaltningsverksamhet som myndigheterna ägnar sig åt. DLU hade att ta ställning till samma artikel (med den skillnaden att det stod skall vara förenlig i stället för får inte vara oförenlig, vilket av rent formallogiska skäl inte gör någon skillnad i sak). Utredningen gjorde följande bedömning: En myndighet får [] samla in personuppgifter en- dast om uppgifterna skall behandlas i den verksamhet som myndigheten är ålagd att utföra. Ändamålet med behandlingen av uppgifterna skall definie- ras så klart som möjligt i enlighet härmed. Enligt utredningen kan man inte gärna hävda att en myndighet samlar in uppgifter för att tillgodose offent- lighetsprincipen. Innebörden härav är att ändamålet med behandlingen av uppgifter inte kan bestämmas på det sättet att det skall tillgodose offentlig- hetsprincipen. Ett utlämnande av personuppgifter med stöd av offentlig- hetsprincipen kan därmed inte anses förenligt med den ändamålsangivning som artikel 6.1 b föreskriver. Problemet kan kort och gott uttryckas så: Innebär ett utlämnande av personuppgifter till en anonym person för vilket okänt ändamål som helst en tillräckligt preciserad ändamålsangivelse i direktivets mening? Det före- faller inte uppenbart att frågan bör bejakas. 696 Särskilda yttranden; SOU 1997: 39 Enligt artikel 7 c får behandling av personuppgifter ske om den är nöd- vändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den registeransva- rige. DLK framhåller att de registeransvariga myndigheterna är rättsligt förpliktade att följa bl.a. grundlagsreglerna om utlämnade av allmänna handlingar och utlämnandet är också ett led i deras myndighetsutövning. Utlämnandet är alltså tillåtet enligt artikel 7 c. Även DLU redovisade denna tolkningsmöjlighet men karakteriserade den som bokstavstolkning, vilken antagligen inte var förenlig med direkti- vets syfte: Enligt utredningen måste det anses tveksamt om den aktuella punkten verkligen kan ta sikte på bl.a. utlämnande enligt offentlighets- principen. Vad som talar för denna tolkning är att offentlighetsprincipen i betydelsen rätten att ta del av allmänna handlingar som den til? ?lämpas i saknar närmare motsvarighet i EG:s medlemsländer. Av betydelse för tolkning är också att syftet med direktivförslaget är att fastställa en hög skyddsnivå, ett syfte som nog inte kan uppnås om offentlighetsprincipen som den tillämpas i får gälla. De författningar som avses torde vi- dare få uppfylla vissa krav på konkretion. Utredningen är därför närmast benägen att hävda den ståndpunkten att artikel 7 inte tillåter något utläm- nande enligt offentlighetsprincipen, även om den ovan redovisade punkten enligt sin bokstav inte utesluter en sådan tolkning.