sou · GLB360 · 1998-01-01 00:00:00 — att de skall vara tillgängliga, helt eller del- vis, för hela folket i direktsändning eller tidsförskjuten sändning i allmänt tillgänglig television. Andra länder skall vara skyldiga att tvinga sina TV-företag att respektera sådana beslut, om de har för- värvat ensamrätt till sådana evenemang. Varje EU-land skall avgöra vilka evenemang som bör sändas i nationell gratis-TV, det kan gälla men också evenemang med intresse för det enskilda landet som till exempel i is- hockey. Ett land kan också kräva att ett större kulturevenemang måste sändas ut till den breda TV-publiken. EU-granskning av public service-företagens förmåner och förpliktelser Inom EU pågår en granskning av balansen mellan förpliktelser och förmåner för public service-företagen. Gransk- ningen har initierats genom att privata TV-företag framfört klago- mål på att public service-företagen både får sända reklam och ta emot anslag. Genomförande av EG:s direktiv för TV-standarder EU har försökt underlätta införandet av nya avance- rade TV-tjänster. Denna utveckling pågår hand i hand med utveck- lingen av digital-TV eftersom det är genom den digitala TV- tekniken som möjligheterna skapas att utnyttja de avancerade TV- tjänsterna. För att stimulera införandet av tjänsterna har EU i flera direktiv föreskrivit att vissa standarder skall användas. Direktivet (95/47/EG) av om tillämpning av standarder för sändning av televisionssignaler är ett led i det arbetet. Sammanfattning av syftet med direktivet: ·Direktivet skall fastställa standarder för TV-sändningar och främja övergången tillbredbildsformat. ·Direktivet skall underlätta anslutningen av tillbehör till TV- mottagare, bl.a. avkodare, genom fastställande av ett standardi- serat gränssnitt mellan TV-mottagaren och avkodaren. ·Direktivet skall skapa ett enhetligt regelverk för operatörer av digitala betal-TV-tjänster. I departementspromemorian (Ds 1997:21), Genomförande av EG:s direktiv för TV-standarder, från , läggs fram förslag till lagstiftning för att i svensk rätt genomföra EG:s direktiv för TV-standarder. I promemorian föreslås att en ny lag, lagen om standarder för sändning av TV-signaler m.m., beslutas. I lagen föreskrivs att rege- ringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, utfärdar föreskrifter om att de krav på aktörer, särskilt i fråga om tillämp- ning av europeiska standarder inom avancerade TV-tjänster, som anges i direktivet skall vara uppfyllda. Det föreslås även regler om tillsyn och sanktioner. Direktivets regler om tvistlösningsmekanis- mer bedöms kunna uppfyllas med stöd av befintlig lagstiftning. 8 Överväganden och förslag bör få möjlighet att bedriva betal-TV- verksamhet vid sidan av sitt nuvarande programutbud. Betal- TV-verksamheten skall hållas åtskild från den verksamhet som finansieras med medel från rundradiokontot och bedrivas i enlig- het med nedan angivna villkor. Följande villkor skall vara tillgodosedda: ·Betal-TV-verksamheten skall syfta till att komplettera program- utbudet i de ordinarie kanalerna SVT1 och SVT2. Programverk- samheten i de ordinarie kanalerna skall bedrivas enligt nuvaran- de principer vad gäller val av program, kvalitetskrav, reprisering etc. ·Betal-TV-utbudet skall distribueras via det digitala marknätet i takt med att ett sådant nät byggs ut. Om andra distributionssätt används skall dessa utnyttja digital teknik och vara till- gängliga för huvuddelen av landets befolkning. ·Om flera olika distributionssätt används för betal-TV-verksamhet skall samma dekoder kunna användas vid mottagning oavsett distributionssätt. ·Betal-TV-verksamheten skall bedrivas i ett eller flera av Sveri- ges Television hel- ellermajoritetsägda aktiebolag. ·Betal-TV-verksamheten skall finansieras med avgifter från dem som utnyttjar denna verksamhet. Medel från rundradiokontot får endast användas till aktiekapital i betal-TV-bolagen, däremot inte för att finansiera löpande kostnader som uppstår i betal-TV-verksamheten. ·Sveriges Television skall tillämpa affärsmässiga principer vid försäljning av programrättigheter och tekniska tjänster till de eg- na betal-TV-bolagen. Vid försäljning av programrättigheter till andra programföretag skall detta ske på ett sådant sätt att syftet med den egna betal-TV-verksamheten inte motverkas. Den verksamhet bedriver kännetecknas av de public service-krav som ställs på utbudet och som garanterar att programmen håller en viss kvalitet. har, i sin position som public service- företag, andra förutsättningar än övriga konkurrenter bland pro- gramföretagen eftersom företaget inte behöver ha några lönsam- hetskrav på sina program. I public service-uppdraget ingår att ut- budet skall vara mångsidigt, att olika intresseinriktningar skall ha möjligheter att komma till uttryck och att företaget skall tjäna hela publiken, både minoriteter och den stora majoriteten. Genom sin tillgänglighet och genom kravet på att vara en television i allmän- hetens tjänst har en unik möjlighet att bilda ett gemensamt rum där frågor som är intressanta för alla i tas upp. Vissa invändningar kan resas mot att ge möjlighet att bedriva betal-TV-verksamhet. Det kan finnas en risk att programpolitik påverkas negativt om före- taget gör sig beroende av nya finansieringskällor. Detta kan ta sig uttryck i att de mest attraktiva programmen först blir tillgängliga i betal-TV-sändningarna. Att sända program i en ny kanal innebär dessutom ökade kostnader i form av ersättning för upphovs- rätter och sändningskostnader m.m. En oreglerad utveckling skulle kunna hota systemet med TV-avgifter. Konkurrensen från allt fler kanaler blir allt hårdare, och den di- gitala tekniken kommer att innebära att svenska licensbetalare får möjlighet att välja mellan bl.a. både svenska och utländska nischka- naler och olika former av interaktiva TV-tjänster. I en sådan situa- tion är det nödvändigt för att både värna om kvaliteten i public service-utbudet och om möjligt använda den som ett konkurrensmedel. En svensk betal-TV-kanal är ett alternativ till det anglo-amerikanskt präglade betal-TV-utbudet och skapar förut- sättningar för ett bredare och kvalitetspräglat svenskt utbud. En övergång till digital sändningsteknik med ett stort antal kanaler i marknätet får inte innebära en ökning av enbart den kommersiella televisionen. med digitala TV-sändningar har möjligheter till ett mer omfattande utbud, både i form av nya kana- ler och i form av nya medietjänster. Det är dock inte möjligt för att inom ramen för TV-avgiften finansiera yt- terligare verksamheter. Utveckling av ny teknik och nya tjänster måste därför finansieras på annat sätt. Om , i likhet med public service-företagen i bl.a. , , , , och , får möjlighet att bedriva betal-TV som kompletterande finansieringsform, kan detta innebära att får det resurstillskott som krävs. får genom betal-TV-verksamheten möjlighet att öka exponeringen och tillgängligheten av det programutbud som producerats inom public service-systemet. kan även betal- TV-verksamheten innebära att intäktsbasen för public service-verk- samheten ökar genom att intäkter från betal-TV-verksamheten åter- förs till public service-TV. har genom sitt omfattande arkiv en unik re- surs och möjlighet att konkurrera med andra programbolag. Den marknadsundersökning som genomförts med anledning av plane- ringen av Guldkanalen (se avsnitt 6 ovan) visar att det finns intresse bland TV-tittarna att ta del av arkivmaterialet. bör, mot denna bakgrund, ges möjlighet att bedriva betal-TV-verksamhet under vissa förutsättningar, vilka re- dovisas i följande avsnitt. betal-TV-program skall sändas i särskilda sändningar vid sidan av de ordinarie kanalerna SVT1 och SVT2. En naturlig utgångspunkt är att i sin egen- skap av public service-företag skall bedriva även betal-TV- verksamheten utifrån de ideal om kvalitet och högsta möjliga be- folkningstäckning som allmänt ligger i uppdraget. Att i detalj ange hur kvalitetskravet skall balanseras mot önskan att betal-TV- verksamheten skall generera vinst är, enligt min mening, varken möjligt eller lämpligt. Det torde vara tillräckligt att ange några vä- sentliga huvudlinjer rörande programutbudet. Möjligheten att pröva betal-TV som ett sätt att finansiera ut- vecklingen av nya tjänster och kanaler och att konkurrera med and- ra programföretag får inte innebära att den reguljära, licensfinansie- rade programverksamheten påverkas negativt. Attraktiva program får inte flyttas från SVT1 och SVT2 för att enbart sändas i betalka- nalen. Licensbetalarna får inte genom skapandet av en betal-TV- kanal gå miste om det utbud och den service de har rätt att förvänta sig från . bör dock ha möj- lighet att, inom ramen för en samproduktion, ingå avtal om att vissa program först får sändas i betal-TV och därefter i SVT1 eller SVT2 på samma sätt som när filmer SVT medverkat i först sänds på bio- graferna och därefter i TV. Den service till licensbetalarna som erbjuds genom att vissa program repriseras en eller i nära anslutning till första sändningstillfället får inte försämras. För att ge möjlighet att fullt ut konkurrera med övriga programbolag och TV-kanaler bör det lämnas till Sveri- ges Televisions bedömning att avgöra vilket material som skall sän- das i betal-TV-kanalen. Företaget skall därför ha möjlighet att köpa in material från andra programbolag men även att producera nytt material för verksamheten. Genom att får möj- lighet till betal-TV-verksamhet får företaget också möjlighet att an- vända sig av de inköpta rättigheter som inte kan utnyttjas i SVT1 eller SVT2, men som företaget måste köpa för att få rättigheten till ett önskat program. får endast använda medel som genereras av betal-TV-verksamheten för inköp och produktion av program avsedda för denna verksamhet. För de licensbetalare som också väljer att abonnera på betalka- nalen innebär alltså betal-TV-verksamheten att de i vissa fall får tillgång till program än övrig TV-publik men även mö jligheten till ytterligare ett programutbud. Tillgången till TV-kanaler varierar kraftigt i . Många hus- håll kan se TV-kanaler som sänds via satellit medan andra bara kan se de tre markbundna kanalerna. Hela TV-utbudet når alltså inte alla hushåll i landet. markbundna kanaler når dock i stort sett alla hushåll eller . Med distribution av TV-program via satellit och kabel-TV-nät nås ca 60 -av befolkningen. I public service-uppdraget ingår att kanaler skall vara tillgängliga för hela befolkningen. TV-tittarna betalar licensavgift för att få möjlighet att ta del av programutbud. Väljer att sända en del av detta programutbud, kompletterat med ytterligare programutbud, i en betal-TV-kanal är det därför rimligt att licensbetalarna ges möjlig- het att ta del av det genom att betala för ett abonnemang på kana- len. För att alla hushåll skall få denna möjlighet måste kanalen dist- ribueras på sådant sätt att så många som möjligt har chans att ta del av utbudet. Fördelarna med den digitala tekniken har fått flera länder i Eu- ropa att överväga en satsning på digital teknik för distributionen av programmen. Den digitala distributionen kan ske genom satelliter, kabel-TV-nät, telenät eller via marksändningar. kommer de olika distributionsformerna att existera sida vid sida, liksom de gör , och det är inte sannolikt att ett distributionssätt kommer att bli allenarådande. bör ligga i takt med utvecklingen och tek- niskt hålla minst samma standard som övriga TV-företag. har - bl.a. genom att de svenska hushållen ligger högt i världssta- tistiken vad gäller innehav av TV, telefon och hemdatorer - bra förutsättningar att bli en föregångsmarknad för digitala tjänster. I finns också företag med kompetens att utveckla de industri- produkter som krävs för denna teknik. Mot denna bakgrund finner jag det inte minst näringspolitiskt viktigt att det svenska public ser- vice-företaget ligger i främsta linjen när det gäller att dra nytta av den nya tekniken. Därför är det naturligt att vid start av en ny TV-kanal använder sig av den digitala distributions- tekniken för att nå ut till publiken. Den tekniska utvecklingen innebär även vissa risker, t.ex. att ett framgångsrikt företag inom betal-TV-området får en dominerande ställning och makt över de nya distributionsvägarna genom att ut- nyttja tekniska lösningar, t.ex. avkodare och åtkomstkontrollfunk- tioner, som binder konsumenterna till det egna distributionsnätet. Utbyggnaden av det digitala marknätet i skall, enligt proposition 1996/97:67 Digitala TV-sä ndningar, ske etappvis med möjlighet för staten att successivt ta ställning till om och på vilket sätt verksamheten skall fortsätta. Förutsättningarna för utbyggna- den är att krav på yttrandefrihet, tillgänglighet och mångfald kan tillgodoses. Introduktionen av digital-TV i får således inte innebära att publikens valfrihet inskränks eller att Televi- sions program kan nå alla i landet. Alternativen till marknätet är satellitdistribution eller kabel-TV-distribution eller en kombination av båda distributionssätten. Dessa kan dock inte för- väntas få en sådan faktisk täckningsgrad eller tillgänglighet att de kan ersätta marknätet. av befolkningen kan ta emot satellitsändningar med egen parabolantenn medan ca 50 -har möjlighet att ta emot kabel-TV-sändningar. Marksändningar når i stort sett hela den bofasta befolk- ningen. Sändningarna kan även tas emot i fritidshus, och fritidsbåtar med hjälp av en enkel antenn. En infrastruktur i form av marksändare för analog sändning finns redan och dessa sändare kan kompletteras med digital utrustning till en förhållandevis begränsad kostnad. Eftersom digitaliseringen av marknätet, enligt propositionen, förutsätts ske i etapper och staten, när det finns tillräckliga erfaren- heter, skall bedöma om och när utbyggnaden skall fortsätta är det ovisst hur det digitala marknätet kommer att se ut . Även om staten beslutar sig för en fortsatt utbyggnad av marknätet, efter ställningstaganden till bl.a. den ekonomiska bärkraften, vet ingen om nätet kommer att uppnå samma täckningsgrad som det analoga marknätet. En första utvärdering av verksamheten föreslås göras senast när de digitala marksändningarna pågått omkring . För att skall lyckas med lanseringen av en ny betal-TV-kanal måste den nå ut till så många hushåll som möj- ligt för att skapa ett ekonomiskt underlag för verksamheten. Att enbart distribuera kanalen via det digitala marknätet skulle innebära att kanalen, i likhet med marknätet, införs på olika orter och alltså endast når en begränsad del av de licensbetala- re som är beredda att betala för den nya programtjänsten. Det inne- bär också en betydande osäkerhet eftersom staten först inleder sin utvärdering av de digitala marksänd- ningarna. Mitt förslag är därför att skall sända sin betal-TV-kanal i det digitala marknätet i den takt detta byggs ut. Enligt skulle det digitala marknätet kunna nå av befolkningen i mitten av av befolkningen . Om utvärderingen av de digitala marksä ndningarna resul- terar i fortsatt snabb utveckling av dessa, skulle alltså betal-TV uppnå i det närmaste samma täckningsgrad som public ser- vice-verksamheten. bör dock också få sända betal-TV-kanalen digitalt via satellit under förutsättning att de dekodrar och åtkomst- kontrollsystem som används vid satellitsändningarna är desamma som används för pågående eller framtida digitala marksändningar. skall dessutom samverka om multiplexering, åtkomstkontroll och elektronisk programguide med övriga program- företag som deltar i de digitala marksändnin garna. Att ge möjlighet att sända betal-TV-kanalen både i marknätet och via satellit ger företaget anledning att arbeta för att en gemensam teknik för mark- och satellitsändningar tas fram. Att även får sända via satellit innebär också att de kan konkurrera om betal-TV-tittarna med andra pro- gramföretag som distribuerar sina sändningar via satellit och kabel- nät. Jag ser det som naturligt att Radiotjänst i , , ansvarar för betal-TV-verksamhetens kundadministration och för- säljning av smart-cards m.m. RIKAB ansvarar för TV-avgifts- uppbörden och avgifts kontrollen och har därigenom ett kundregister omfattande alla svenska TV-hushåll. RIKAB ägs av vision, och . betal-TV-verksamhet skall bedrivas i hel- eller majoritetsägda aktiebolag. I och i har public service-företagen möjlighet att medverka i betal-TV-verksamheten som minoritetsäga- re. Finansieringen av kanalerna sker genom kapitalinsatser från öv- riga ägare och företagens ägarandelar täcks med programrättigheter och arkivsamarbete. Public service-företagen behöver på detta sätt inte satsa eget riskkapital i verksamheten. Min bedömning är dock att för att så långt det är möjligt garan- tera att de program sänder i betal-TV-kanalerna håller public service-standard måste ha kontroll över sina program. Det ligger även i intresse att inte överlåta den good-will och den image som förknippas med företagets produktioner och material till andra företag. bör dessutom kontrollera marknadsföringen av kanalen. Därför skall betal-TV-verksamheten organiseras i, av Tel- vision, hel- eller majoritetsägda aktiebolag. (Angående finansiering se avsnitt 8.5.) I detta ligger även att själv skall svara för den betal-TV-verksamhet som baseras på programrättigheter som kontrollerar. Det är naturligtvis fullt legitimt att liksom tidigare i olika omfattning säljer pro- gram till andra programföretag. Däremot kan det inte accepteras att upplåter stora delar av sitt material t ill friståen- de programföretag eller låter ett företag fungera som mellanhand, som fallet är med den s.k. Guldkanalen. Den uppenbara risken med ett sådant handlande är att då kan komma att mista kontrollen över materialet och att detta nyttjas på ett sätt som mindre väl stämmer överens med de breda folklagrens intressen. En sådan utveckling skulle kunna undergräva förtroendet för som ett företag i allmänhetens tjänst. Om väljer att upplåta väsentliga delar av de program som företaget kontrollerar för användning i andra bolags betal-TV-sändningar bortfaller ett av de väsentliga argu- menten för att ge möjlighet att bedriva egen betal-TV-verksamhet - nämligen att ge hela befolkningen möjlighet att ta del av dessa sändningar mot en rimlig ersättning. Det kan i så fall ifrågasättas om alls skall ges denna möjlig- het. Ett annat skäl för hel- eller majoritetsägda betal-TV-bolag är att måste kunna kontrollera att de vinstmedel som verksamheten eventuellt genererar kan återföras till public service- verksamheten. Med anledning av förestående prövning av det s.k. finns skäl att beakta även konkurrens- rättsliga aspekter. Om ett exklusivavtal skulle ifrågasättas utifrån konkurrenslagen som eventuellt utgörande ett missbruk av domine- rande ställning på en avgränsad marknad kan ägarbilden i betal-TV- bolaget vara av betydelse. Skillnaden är nämligen stor mellan en exklusiv upplåtelse inom samma enhet, exempelvis t ill ett hel-ägt dotterbolag, vilket normalt kan godtagas, och en sådan upplåtelse till ett mer fristående bolag. Särskilt stor blir skillnaden om övriga delägare i ett mer fristående betal-TV-bolag är intressenter inom samma område såsom fallet skulle vara med exempelvis som delägare. I anslagsvillkoren för stadgas att sidoverksam- heter till sändningsverksamhet skall bära sina egna kostnader. Ett eventuellt betal-TV-projekt skall således bära sina egna kostnader. Det är en allmän förutsättning för public ser- vice-verksamheten att programmen skall kunna tas emot utan krav på särskilda avgifter. verksamhet skall även fortsättningsvis huvudsakligen finansieras med medel från rundra- diokontot. Företaget har även möjlighet till sponsorinkomster och inkomster från extern försäljning m.m. Att starta en ny TV-kanal kommer dock att kräva en kapitalin- sats. Kanalen kommer t.ex. inte att bära sig ekonomiskt från start. Rättigheter skall betalas och resurser måste läggas ned på mark- nadsföring av kanalen, konsumenterna måste motiveras att köpa den utrustning som krävs för att ta emot kanalen m.m. Licensmedlen får - utöver aktiekapital i betal-TV-bolagen - inte användas till att finansiera de kostnader starten och driften av en betal-TV-kanal innebär, utan skall enbart komma den reguljära programverksamheten till godo. Investeringar för att komma igång med betal-TV-verksamheten bör därför finansieras genom lån på den öppna marknaden. SOU 1994:34, Tekniskt utrymme för ytterligare TV-sändningar, Slutbetänkande av utredningen om tekniska förutsättningar för ut- ökade sändningar av radio och telev ision till allmänheten SOU 1996:25, Från massmedia till multimedia, Slutbetänkande av utredningen om tekniska förutsättningar för utökade sändningar av radio och television till allmänheten SOU 1994:105, Ny lagstiftning om Radio och TV, Slutbetänkande av Regeringens proposition 1995/96:161, En radio och TV i allmän- hetens tjänst 1997-2001 betänkande 1995/96:KrU12, En radio och TV i allmänhetens tjänst 1997-2001 Regeringsbeslut 10, (Ang. och sa- tellitsändningar) Regeringens proposition 1996/97:67,Digitala TV-sändningar yttrande 1996/97:KrU4y, Digitala TV-sändningar betänkande 1996/97:KU 17, Digitala TV- sändningar m.m. Nordisk , Guldkanalen, 1997 Ds 1997:21, Genomförande av EG:s direktiv för TV-standarder, Bilaga 1: Utredningens direktiv Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas med uppgift att förbereda sä ndningar av digital marksänd TV. Utredaren skall lägga fram förslag om vilka sändningsorter som inledningsvis skall väljas för digitala sändningar. I uppgiften ingår att tillsammans med berörda myndigheter undersöka de tekniska och frekvensmässiga möjligheterna för sändningsverksamheten, liksom vilket intresse som finns hos TV-företag och andra intressenter. Den särskilde utredaren skall också i samråd med programföretag och andra intressenter utarbeta former för samarbete kring t.ex. multiplexering, sändare, åtkomstkontroll och elektronisk programguide, eventuellt i form av en modellöverenskommelse. Slutligen skall den särskilde utredaren bedöma om Televi- sion bör få möjlighet att finansiera vissa sändningar med särskilda avgifter och vilka villkor som i så fall bör gälla. Digital utsändning av TV-program skiljer sig från analoga sändningar på så sätt att den programbärande informationen sänds ut som en ström av separata avläsningar, ettor och nollor, i stället för som en konti- nuerligt varierande signal. Digitaltekniken möjliggör s.k. signalkomp- rimering, som medför att överföringskapaciteten kan ökas kraftigt. På så sätt kommer ett större antal program att kunna sändas ut inom ett givet frekvensutrymme. TV-program kan sändas digitalt från marksändare, via satellit, ge- nom kabel och över telenät. Den som skall ta emot ett digitalt sänt TV- program måste ha en avkodare som tolkar den digitala signalen och omvandlar den till en analog signal som TV-mottagaren kan återge. Avkodaren kan också innehålla funktioner för åtkomstkontroll och debitering av betal-TV-avgifter samt ge möjlighet till retursignalering, vilket medger vissinteraktivitet. Om ett digitalt sändningssystem innehåller ett mycket stort antal programkanaler kan det vara ändamålsenligt att förenkla programvalet för publiken genom särskilda sökprogram, s.k. elektroniska program- guider. Propositionen om digitala TV-sändningar Utredningen om tekniska förutsättningar för utökade sändningar av radio och television till allmänheten överlämnade betänkandet Från massmedia till multimedia – att digitalisera svensk television (SOU 1996:25). Där föreslår utredningen att digitala TV- sändningar från marksändare inleds i med målet att nuvarande analoga marksändningar skall kunna läggas ner efter de digitala marksändningarnas start. Betänkandet har remissbehandlats. I propositionen Digitala TV-sändningar (prop. 1996/97:67) har re- geringen lagt fram sina förslag med anledning av betänkandet. Regeringen föreslår att digitala sändningar av marksänd TV införs i flera steg, med möjlighet för staten att successivt ta ställning till om och på vilket sätt verksamheten skall fortsätta.