sou · GLB353d2 · 1998-01-01 00:00:00 — Undantag bör kunna gälla för kostnader av ringa värde, t.ex. kost nader för kaffe och bordsvat- ten. Det statliga stödet till företag har kartlagts på olika håll och därvid beräknats till olika belopp. i uppdrag att genomföra en översyn av d e statliga stöden inom närings-, arbetsmarknads- och regional - politiken till främst små och medelstora företag. Utredningen hade bl.a. att redovisa vilka stöd som fanns och beräkna statens kostna- der för dem. Utredningen fann att nettokos tnaden för det näringspo- litiska, regionalpolitiska och arbetsmarknadspolitiska stödet fö r /95 uppgick till (SO U 1996:69). Utredningen föreslog ändringar i det regionalpolitiska företags- stödet vad gäller nedsatta socialavgifter och sysselsättningsbidrag. Det förra menade utredningen skulle avskaffas och det senar e begränsas. Vidare föreslog utredningen att medel skulle avsätta s dels till utvecklingsprogram för kompetensuppbyggnad i regional- politiskt prioriterade områden och dels för att öka statens stöd till teknikprojekt i tidiga skeden. Utredningens förslag innebar e n nettobesparing för om . Ytterligare medel skulle komma att frig öras . Utredningen hade ålagts att redovisa en besparing om från och med . I budgetpropositionen 1996/1997:1 anför emellertid regeringen, med anledning av utredningens förslag, a tt den regionala obalanser- na inom regioner och mellan olika delar av landet tenderar att öka. Regionalpolitiska insatser för utjämning och för att skapa utveck- ling även i stagnerade regioner måste därför även i fortsättningen ske med kraft. Bland annat därför an ser regeringen att utredningens förslag om nedskärning av olika former av regionalpolitiska stö d till företag endast skall genomföras i begränsad utsträckning. Vad som sålunda talar mot att en begränsning av företagsstödet kan finansiera borttagandet av reklamskatten är den nys s genomförda översynen av stödet och den ställning som regeringen tagit till redan föreslagna nedskärningar. 13.4Höjd mervärdesskatt på allmänna nyhetstidningar Det indirekta stödet till dagspressen har traditionellt bestått av dels i jämförelse med andra tidningar förmånliga reklamskatteregler , dels befrielse från mervärdesskatt. För allmänna nyhetstidninga r gällde tidigare ett s.k. kvalificerat undantag från skatteplikt, dvs. det förelåg avdragsrätt för ingående mervärdessk att trots att upplagein- komsterna inte beskattades. Särbehandlingen av de allmänn a nyhetstidningarna har framför allt motiverats av tidningarna s framskjutna roll i den demokratiska processen. För populärpress - och fackpress eller för böcker och andra tryckta skrifter har alltid full mervärdesskatt tagits ut. EG-reglerna innehåller inte något undantag från skatteplikt för omsättning av allmänna nyhetstidningar. inträde i E U medförde att den s.k. nollskattesatsen fick tillämpas endast till eller till det senare datum när det inom EU planera- de gemensamma mervärdesskattesystemet trätt i kraft. infördes emellertid mervärdesskat t även på allmänna nyhetstidningar. Skattesatsen bestämdes till . Regeringen ansåg att införandet av skatteplikten va r nödvändigt på grund av det ansträngda statsfinansiella läget , som konkurrensneutraliteten förbättrades. Ett slopande av reklamskatten skulle i vart fall direkt gynn a dagstidningar med höga annonsintäkter. Utredningen har därfö r funnit anledning att överväga om ett borttagande av reklamskatten helt eller delvis kan finansieras med höjd mervärdesskatt p å allmänna nyhetstidningar. En medlemsstat i EU får tillämpa h ögst tre olika skattesatser för mervärdesskatten. tillämpar skattesatserna 6, 12 resp. . Med bibehållande av gällande skattesatse r skulle således höjd mervärdesskatt på allmänna nyhetstidninga r innebära att skattesatsen bestämdes till anti ngen . Frågan om mervärdesskatt på allmänna nyhetstidningar har doc k behandlats av . Ett finansieringsalternativ som också skulle drabba dagspressen är en reducering av presstödet. Presstödet har utvärderats genom betänkandet Vår t dagliga blad – stöd till svensk dagspress (SOU 1995:37) oc h departementspromemorian Distribu tionsstödet till dagspressen (Ds Utredningarna har legat till grund för regeringens ställ - ningstaganden angående presstödet i propositionen om kulturpolitik (prop. 1996/97:3) och budgetpr opositionen (prop. 1996/97:1). I den senare propositionen anför rege ringen att presstödet i allt väsentligt används på ett effektivt sätt och ger de resultat som stödet syfta r till. Det anslag för presstödet som anvisats för budgetåret 199 7 uppgår till . Beräknade anslag fö r budgetåren 1998 och 1999 uppgår till motsvarande belopp. Mot en reducering av p resstödet kan invändas att stödet varit föremål för en översyn. 13.6.1 Finansiering genom avfallsskatten I SOU 1996:139 föreslås att skatt på avfall som deponeras inför s . Skyldig att betala avfallsskatt är den so m ansvarar för verksamheten på en skattepliktig anläggning. So m huvudregel gäller att skattepli ktig anläggning är en anläggning som med stöd av bestämmelser i miljöskyddslagen har tillstånd att t a emot miljöfarligt avfal l, eller annat avfall än miljöfarligt avfall om mängden överstiger . Avfallsskatten beräknas ge ca i skattein- täkter . Skatteintäkterna minskar till ca . Nämnas kan att viss del av de väntade skattein - täkterna har reserverats i den s.k. sysselsättningspropositione n 1995/96:222). Det skattebelopp som har avsatts för resp. 1999 uppgår till . En skatt på avfall kommer till övervägande del att betalas inom företagssektorn, vilket b ör tala för att intäkterna från avfallsskatten till viss del kan användas för att finansiera avskaffandet a v reklamskatten. 13.6.2 Andra förändringar på skatteområdet Trots de i skilda sammanhang uttalade ambitionerna om stabil a skatteregler pågår det inom , bl.a. på grundval av redan lämnade utredningsförslag, överväg anden om förändringar i skattesystemet. I ytterligare ett antal utredningar bedrivs arbet e med frågor om reformering och anpassning inom olika delar a v skatteområdet. Det finns därför anledning att räkna med att det kommer att aktualiseras större och mindre justeringar av skattelagstiftningen som självfallet också ge r statsfinansiella effekter. Inom ramen för sådana ingrepp bör de t enligt utredningens uppfattning vara möjl igt att skapa det, jämförel- sevis begränsade, utrymme som krävs för ett slopande av reklam- skatten. Genomgången i de föregående avsnitten i detta kapitel bekräfta r den bild utredningen fått av vilken faktor som kommit att f å avgörande betydelse i de senaste årens diskussion om reklamskat- tens slopande. Svårigheterna att er sätta bortfallet av statsintäkter på ett sätt som ter sig välavvägt mot bakgrund av de syften me d skatten som vissa anser sig kunna urs kilja och dess karaktär i övrigt visar sig vara mycket betydande. Mycket av den tunga kritik mo t reklamskatten som utredningens analys utmynnar i kan med rätt a också riktas mot flera av de finansieringsalternativ som ha r belysts. Resultatet av genomgången är dock inte så nedslående att utredningen finner anledning att ompröva sin uppfattning at t reklamskatten inte kan behållas. Utredningens huvudförslag till fina nsiering är att de erforderliga medlen tas in genom att representationsavdraget i princip slopa s helt – ger ca – och att resterande belopp – ca – finansieras inom ramen för den aviserad e avfallsskatten. I andra hand hävdar utredningen att det bör va ra möjligt att i ett förbättrat statsfinansiellt läge åstad - komma ett utrymme för att avskaffa reklamskatten i samband med andra reformer på skatteo mrådet. Utredningen är väl medveten om att detta andrahandsalternativ knappast når upp till de krav so m direktiven anbefaller i finansieringsfrågan. Det är dock ofrånkom- ligt att flertalet av de finansieringslösningar som utredningen ha r diskuterat inrymmer en rad skattepolitiska och andra aspekter som utredningen vare sig kan eller bör ta ställning till. I ljuset av de t anser utredningen att det skisserade andrahandsförslaget låter si g försvaras. Jag delar utredarens välmotiverade uppfattning att reklamskatte n bör tas bort. Utredaren har på ett övertygande sätt visat att skatten inte har någon plats i ett modernt skattesystem. Det kan ifrågasättas om inte skat ten är så pass dåligt fungerande att den borde kunna tas bort utan att förslag tas fram om des s finansiering. För detta talar också att, som utredaren påvisar, de t inte är otänkbart att reklamskatten str ider mot EG-rätten. är dock ålagd att i det fall han f inner att skatten inte bör finnas kvar redovisa någon form av finansiering. Det är på finansierings sidan jag delvis har en annan uppfattning än utredaren. Utredarens huvudförslag till finansiering är slopande a v representationsavdraget och att resterande belopp finansieras inom ramen för den aviserade avfallsskatten. I andra hand föreslås at t reklamskatten tas bort i ett förbättrat statsfinansiellt läge i samband med andra reformer på skatteområ- det. En genomgång görs även av andra tänkbara finansieringsmöj- ligheter, dock utan att några direkta förslag läggs fram. Inledningsvis vill jag, i likhet med utredaren, med kraft under- stryka att inte under några omständigheter får en finansiering sk e genom en avdragsbegränsning eller en omkostn adsavgift på reklam. En sådan lösning skulle innebära att bl.a. tryckeriföretagen s tillämpningssvårigheter skull e utvidgas till mer än 700 000 företag, en helt orimlig lösning. Likaledes är en finansiering via höj d bolagsskatt otänkbar. Också en finansiering via borttaget re presentationsavdrag är helt olämplig. Rent principiellt kan ifrågasättas om det finns något skäl att överhuvudtaget begränsa avdragsrätten i näringsverksamhet . Den övergripande principen för vår företagsbeskattning är netto - vinstbeskattning och den principen borde gälla fullt ut. Just fö r representation kan dock eventuellt finnas skäl till viss begränsning för att inte avdrag skall medges för personliga levnadskostnader . Utgångspunkten bör dock vara den att utgifter i en näringsverksam- het avser näringsverksamheten och ingenting annat. Så är ocks å fallet för det alldeles övervägande antalet representationer. Restaurangbranschen har drabbats hårt av gjord a begränsningar i avdragsrätten från till oc h nu senast till . En ytterligare begränsning skulle risker a slå mycket hårt mot sysselsättningen inom branschen och ambitio- nen borde snarare vara att återföra avdraget till den tidigare nivån I första hand borde i stället en f inansiering av ett avskaffande av reklamskatten ske genom minskat fö retagsstöd. Som nedan visas är företagsstöden till icke oväsentlig del bortkastade pengar. Företagsstöden inverkar i flera avseenden ne gativt på ekonomins funktionssätt. Den kanske mest uppenbara negativa effekten är den belastning av den offentliga budgeten som stöden medför i form av utgifter för dels själva stödet, dels administration av detsamma . Annorlunda uttryckt kan sägas att företagsstöden stjäl utrymme för antingen andra offentliga utgifter eller lägre skattebelastnin g eller en kombination av dessa båda alternativ. Frågan måste därför ställas om ett användande av en liten del av de medel som går till företagsstöd till att slopa reklamskatten skulle vara ett bättre sätt att använda samhällets resurser. Konkurrensen riskerar att snedvridas av företagsstöd. Ett enkelt exempel på sådan snedvridning är en marknad med två identisk a företag, så när som på att företag A har en något mindre effektiv – och därmed dyrare – produktionsteknik än företag B. A å andra sidan får företagsstöd, kan detta innebära att man, trots sin i grunden mindre effektiva produktionsteknik, kan hålla lägr e priser än företag B och på så sätt långsiktigt konkurrera ut företag B. Den snedvridande konkurrens, som stödet bidragit till, ka n således motverka produktivitetsutveck lingen och medföra ett sämre utnyttjande av de samlade resurserna i ekonomin. De konkurrenssnedvridande effekt erna av företagsstöd kan även påverka allokeringen av ekonomins resurser, t.ex. av kapital. I exemplet ovan skulle sannolikt investerare välja att satsa kapital i företag A. Utifrån de rådande förutsättningarna, om bl.a. företags- stöd, har ju detta företag de bästa förutsättningarna att långsiktig t ge en god avkastning. Från strikt ekonomi ska utgångspunkter skulle det emellertid vara mer ef fektivt om kapital allokerades till företag B, eftersom man där för fogar över en mer effektiv produktionstek- nik. Prisbildningen i ekonomin kan också komma att fungerar sämre till följd av företagsstöd. I en marknad sekonomi fyller prismekanis- men en viktig signalfunktion; genom stigan de eller sjunkande priser får producenter och konsumenter information om förändringar och kan därigenom anpassa sitt beteende. Eftersom företagsstö d påverkar kostnadsbilden för företagen, riskerar detta att få till följd att prismekanismen fungerar sämre och a tt ekonomins funktionssätt därigenom påverkas negativt. Företagsstöd kan vidare innebära att orimliga krav ställs på de myndigheter, som skall administrera stöden. För att utform a regelverk och säkerställa att stöden slussas till de verksamheter , som är bäst behövande ur ett långsiktigt ekonomiskt perspektiv , krävs omfattande och initierad kunskap om de stödsökande s verksamheter och marknader. Sådan kunskap kan vara svår oc h kanske omöjlig för administrerande myndigheter att tillgodogör a sig och vidmakthålla. Ytterligare en effekt av företagsstöd kan vara att företagen s beteende påverkas negativt. För etag kan riskera att bli bidragsbero- ende och anpassa sina satsningar til l verksamheter där subventioner finns att tillgå. Styrka i förhandlingar med bidragsadministrerande myndigheter blir därmed viktigare, än förmåga att utveckla de n egna verksamheten. Företagsstöd kan även få oönskade sidoeffekter, som int e förutsetts vid införandet. Vid utformningen av olika typer av stöd är ambitionen normalt att minimera snedvridande och liknand e effekter, men i praktiken visar sig detta vara svårt att helt undvika. Ett klassiskt exempel är den rika flora av jordbrukssubventioner , som bidro g till höga matpriser i , trots att det ursprungliga syftet var det motsatta. Det kan självklart också finnas p ositiva effekter av företagsstöd. Bland dessa brukar nämnas att stödet kan ge upphov till verksam- het, som annars inte skulle kommit till stånd. Stödet kan också ge spridningseffekter, t.ex. av ny teknik som utvecklas och sprids till andra företag. I olika vetenskapliga rapporter har empiriska utvärderingar a v företagsstöd skett. ESO-r apporten Företagsstödet - Vad kostar det egentligen? (Ds 1995:14) gör en ganska omfattande genomgån g på området. I rapporten lyfts en viktig teoretisk insikt fram, so m också får empiriskt stöd, nämligen att en subv ention ibland leder till motsatsen till den önskade effekten. Exempelvis ka n investeringsstöd, som syftat till att skapa arbetstillfällen, i själv a verket minska sysselsättningen i lägen där företagen investerar på ett sätt som minskar behovet av arbetskraft. Enligt har senare års forskning också visat at t exempelvis sysselsättningsstöden kan påverka lönebildningen och de arbetslösas sökbeteende på ett sätt som i slutändan ökar arbets- lösheten. Likaså finns studier som visar att innovationsstöd ka n snedvrida företagens FoU-satsningar eller minska konkurrense n mellan företag på ett sätt som i slutändan ger mindre förnyelse. redogör också för undersökningar av stöd til l krympande branscher och drar starka slutsatser härav. Exempelvis anförs i rapporten (sid 80): Ett typiskt exempel på nyare studie r som tar hänsyn till lönebildningen är och som visar att stöd till krympande branscher tenderar att ha allvarlig a negativa sysselsättningseffekter. I e n länderjämförande studie hittar de ett slående nära samband mellan ökade industrisubventioner , ökade lönekrav och i slutändan högre arbetslöshet. (Corporatism run amok: job stability and industrial policy in and th e , Economic Policy 1993, sid 356 ff) Sammanfattningsvis finns det, mot bakgrund av hur ill a reklamskatten fungerar och mot bakgrund av företagsstödet s negativa effekter, goda skäl att finansiera ett borttagande a v reklamskatten med sänkt företagsstöd. Erinras bör att Industrifö rbundet föreslagit att företagsstödet bör sänkas och medlen användas till annat.