sou · GLB391d4 · 1998-01-01 00:00:00 — Därjämte anordnas internatkurser vid och Sånga . I övrigt förekommer ett flertal olika former av veckokurser, veckoslutskurser och andra kortkurser centralt, regionalt och lokalt. För skytteverksamheten disponerar förbundet drygt 100 jaktskyttebanor runt om i landet. rådgivning är öppen för alla. Den omfattar allt från miljö- och biotopvård till djurskydd, faunavård, , jakt och fiske. Förbundet lämnar även råd i rättsfrågor som berör den jaktliga sektorn. Det är många olika intressenter som vänder sig till för råd. Från den offentliga sektorn sker fortlöpande förfrågningar från centrala tillsynsmyn- digheter, länsstyrelser, polismyndigheter, åklagare, advokater och domsto- lar. Förbundet får därjämte många rådfrågningar från kommuner, fastighets- förvaltare, samfälligheter och jaktvårdsområden. Den största gruppen rådfrågande är enskilda personer, där jägarna dominerar följda av mark- ägare och arrendatorer. är det en förhållandevis stor grupp icke jagande allmänhet som kontaktar om allt som rör djur och natur. Sammantaget handlägger förbundet drygt 6 000 råd- frågningsärenden. Förbundets kompetens och rådgivning är känd även utanför landets gränser. Som exempel härpå kan nämnas den framställning som 1995 kom från Ryska Statsduman till om råd och hjälp för vid- areutveckling av den Ryska faunavården och jaktutövningen. tog den Ryska (Sovjetiska) statsförvaltningen kontakt med för råd och informationsutbyte. Fortlöpande medverkan i nationella och internationella organ. är representerat i bl.a. följande centrala organ. 1.Ledamot i den centrala samrådsgruppen för jägarexamen (Naturvårds- verket). 2.Hälftenansvaret i den centrala ledningsgruppen för jägarexamen. 3.Ledamot i den centrala ledningsgruppen för Viltvård i Samverkan. 5.Ledamot i Jakttidsberedningen. 6.Ledamot i expertgruppen för test och godkännande av fällor. 7.Ledamot i arbetsgruppen för internationell standard för fällor. 8.Ledamot och suppleant i samtliga länsviltnämnder. 9.Representation i Utredningen om vissa jaktfrågor. 10.Två ledamöter och en generalsekreterare i . Det dominerande projektet har varit Viltvård i Sam- verkan. Därefter skall den verksamhet som projektet initierat i form av information, utbildning och lokala samråd övergå i den fortlöpande verk- samheten. har varit starkt engagerat i detta projekt. Denna verksamhet kommer att bestå och vidareutvecklas . 416 Administrationen av jakten Förbunden saknar myndighetsuppdrag. Vissa delområden inom jaktadmini- strationen förutsätter emellertid förbundens medverkan i en utsträckning som liknar samhällsuppdrag. Förbunden har exempelvis av uttalade ansvarsområden i rollen att företräda markägarintresset i länsvilt- nämnderna samt i de olika samrådsfunktioner som blev följden av jaktpolitiska beslut. 1991/92:9). Den av statsmakterna beslutade jakt- politiken förutsätter också ett ökat ansvarstagande och varaktiga insatser från berörda markägarorganisationer. Jakt- och viltvårdsfrågorna har inte krävt någon särskild organisation inom respektive förbund utan jaktfrågorna ingår naturligt i övrig intressebevak- ning. Mot denna bakgrund är det också svårt att kvantifiera resursinsatsen enkom för jakten. Sammantaget rör det sig dock om betydande personella och ekonomiska resurser som avsätts för jaktfrågorna. Förbunden finns representerade i ledningsgruppen för "Viltvård i samverkan", jakttidsberedningen, jägareförbundets s.k. jakt- markskommitté, länsviltnämnderna samt i ett antal jaktvårdsföreningar och jaktvårdskretsar. Bevakningen av jakten förutsätter också ett nära samarbete med myndigheter och organisationer med intresse för jakt. I förbundens löpande arbete ingår bl.a. att ge service till medlemmar i frågor som rör jakt- och viltvård samt initiera och genomföra olika internutbildningar m.m. Föreningen har inget ansvar enligt lag, regeringsuppdrag e.d. Föreningens arbete med frågor om jakt- och viltvård handläggs av personal på kansliets naturvårdsavdelning i samråd med föreningens experter, styrelseledamöter och lokala organisation. Någon särskild organisation eller särskilda resurser har inte avdelats. Arbetet består dels av löpande verksamhet i form av remissyttranden, skrivelser m.m. i jakt- och faunafrågor, medverkan i jakttidsberedning och medverkan i länsviltnämnderna, dels i form av särskilda faunaprojekt som föreningen initierat och driver. Här kan framför allt nämnas arbetet med havsörn, pilgrimsfalk, lo och utter. Därutöver bedriver föreningen en informationsverksamhet i dessa frågor, både genom att framställa och tillhandahålla div material och genom att serva allmänheten, skolor, egna medlemmar m.fl. med information. I föreningens tidskrift behandlas regelbundet frågor som rör faunavård och jakt. Av lag följer inga arbetsuppgifter eller något ansvarsområde. –46 § första stycket jaktförordningen: ...två ledamöter i varje länsvilt- nämnd skall utses efter förslag av jägarnas organisationer för länet. –50 § andra stycket jaktförordningen: Kammarkollegiet skall bokföra influtna jaktvårdsavgifter på jaktvårdsfonden. Efter bokföringen skall kollegiet lämna uppgift om vilka som betalat avgiften. –4 § första stycket vapenförordningen: De sammanslutningar som i enlighet med 8 § tredje stycket vapenlagen (1973:1176) får ges tillstånd att inneha skjutvapen är följande. –5 a § första stycket vapenförordningen: ... Provet avläggs inför en provledare som förordnats av polismyndigheten efter förslag av ... –62 § jaktkungörelsen, SNFS 1994:3: Fotsnara för rödräv, slagfälla för bäver och ripsnara får endast användas av personer som genomgått särskild utbildning enligt de villkor som framgår av beslut om typgod- kännande av redskapen. Enligt Jaktkungörelsens allmänna råd till SNFS 1994:3 genomförs sådan utbildning som anges i 62 § av jägar- organisationerna utifrån de villkor som fastställs av . –Enligt jaktkungörelsens allmänna råd till SNFS 1995:6 kan bidrag ges ur älgvårdsfonden till jaktvårdssammanslutning för länet för admini- stration av inventering i form av älgobservationer. –föreskrifter och allmänna råd till vapenlagstiftningen (RPS FS nr 2 FAP 551-3): Enligt 4:1 i de allmänna råden bör vid bedömningen av behov av vapen för jakt tillståndsmyn- digheten inhämta upplysningar från länsjaktvårdsföreningen eller jaktvårdssammanslutningen i orten. I svårbedömda ärenden av prin- cipiell betydelse bör yttrande inhämtas från . Vidare framgår av 4.2 samma råd, att godkända jägarexamensprov registreras på data hos . –Statens jordbruksverks föreskrifter . 1993 om upplåtelser av rätt till småviltjakt och fiske på statens mark ovanför odlingsgränsen och på renbetesfjällen: Enligt 8 § gäller för användning av hund vid jakt att hund som vid särskilt test konstaterats inte jagar ren, får användas inom alla områden och vid all jakt. Vid utförandet av sådana tester används elhalsband och sådana bör, enligt allmänna råd (1995:1) i anslutning till bl.a. djurskyddslagen (1988:534), inte an- vändas annat än av personer som genomgått utbildning som rekommen- 418 Administrationen av jakten Verket har i beslut (34 716/95) beslutat att tills vidare rekommendera bl.a. utbildning av renrenhetsinstruktörer. –i har genom beslut (11.363-3-82) uppdragit åt Skarpskytte- & Jägargille (på ) att i händelse av oljeskador med biträde av det i varje särskilt fall behövliga antalet personer, avliva oljeskadad sjöfågel. Svenska jägareförbundets beslutande organ är årsstämman och förbundssty- relsen samt på regional och lokal nivå länsföreningsstämmor respektive årsmöten samt styrelserna i länsjaktvårdsföreningar och jaktvårdskretsar. Årsstämman består av ombud, utsedda av länsjaktvårdsföreningarna i förhållande till deras medlemsantal. Förbundsstyrelsen består av ordföranden i förbundet och sex ledamöter valda av årsstämman samt generalsekreterare och en arbetstagarrepresen- tant. Länsföreningsstämman består av ombud, utsedda av jaktvårdskretsarna i förhållande till deras medlemsantal. Styrelsen för länsjaktvårdsföreningen består av ledamöter utsedda av länsföreningsstämman. I styrelsen ingår vidare efter länsjaktvårdsföreningens medgivande ledamöter utsedda av länsorgan, länsorganisation eller motsvarande med anknytning till viltvård och jakt, t.ex. markägarorganisationer men även myndigheter. Kretsårsmö- tet består av dels till kretsen anslutna enskilda medlemmar, dels ombud utsedda av till kretsen anslutna lokala jaktvårdsorganisationer, dels kretsens styrelseledamöter. Kretsstyrelsen består av ordförande och övriga ledamö- ter, valda av årsmötet. Verksamheten är organiserad i tre geografiska regio- ner, Norr, Mitt och Syd. Ordförandena i de inom regionen förekommande länsjaktvårdsföreningarna utgör ett regionråd, som behandlar ärenden som är gemensamma för regionen samt frågor där förbundsstyrelsen önskar höra regionrådets mening. utser inom sig ordförande. Förbundet har anställd personal vid det centrala kansliet, , vid , , vid , , samt vid forskningsavdelningen, . Regionalt placerad personal är regionchefer, regionadministratörer och, vid länsjaktvårdsföre- ningarna, länsjaktvårdskonsulenter (en i varje län), i de större länsjaktvårds- föreningarna en eller flera länsjaktvårdare, samt länsadministratörer. Det genomsnittliga antalet anställda inom förbundet, omräknat till heltidsan- ställda och vägda för anställda som börjat eller slutat , var enligt bokslutet 131 st. bedriver yrkesutbildning i jakt och viltvård vid i . Ett 20-tal årskurser har av- hållits och därutöver ett mycket stort antal kurser i viltvård. Dessutom bedrivs en omfattande försöks- och studieverksamhet, ibland på universitetsnivå, inom ämnesområdena viltvård och viltbiologi. Yrkesutbildning i viltvård och jakt anordnas f.n. . Ca 15 elever kan beredas plats vid varje kurs som omfattar . Kursen omfattar ämnen som viltbiologi, viltvård, jaktkunskap, jakthunddressyr, informa- tionskunskap och författningskännedom. De utexaminerade viltmästarna kan söka befattningar som jaktvårdtjänstemän inom , som jägare/viltvårdare vid skogsbolag, större gårdar etc., som fältassistenter inom viltforskningen eller andra tjänster som kräver viltmästarkompetens. Viltmästarutbildningen kommer i fortsättningen att ske i samarbete med (). För viltvårdsintresserade arrangeras vid ett stort antal kortare kurser och studiedagar. –För allmänheten i viltvård och jaktkunskap, men även i mer speciella ämnen som träning och användning av eftersökshundar, viltuppfödning, biotopvård, fällfångst, jaktskytte m.m. –För studiecirkelledare anordnas särskilda kurser i samarbete med –För speciella yrkeskategorier som lärare, skogstjänstemän, länsstyrelse- personal och journalister anordnas orienterande kurser inom viltbiologi, viltvård och jaktkunskap. –För Jägareförbundets personal anordnas fortbildningskurser och kon- ferenser. –För elever vid skogs- och lantbruksskolor samt deltagare i miljövårds- kurser m.fl. anordnas studiedagar. –Varje vår arrangeras slutligen även besöksdagar för allmänheten. , av helägt bolag, har ett kurspro- gram som bl.a. rymmer Jägarexamen, Praktisk jakt, Eftersök, Bättre jakt- skott och Jakthundens dressyr. På anordnas också renrenhetstest. På har vidare arrangerats ungdomsläger, bl.a. med deltagare från övriga nordiska länder. Fiske säljer också dagkort för småviltjakt och fiskekort. Några av förbundets länsjaktvårdsföreningar bedriver utbildnings- och in- formationsverksamhet vid egna kursgårdar. Så sker t.ex. på Skedhult i , på Jägartorpet i och på Kullen i Koppar- bergs län. Verksamheten vid skall enligt beslut omfattas av forskning, viltövervakning och information. Forskningen vid avdelningen bedrivs ofta i nära samarbete med olika universitet. 420 Administrationen av jakten delningen bedriver ett brett spektrum av informationsverksamhet, t.ex. tele- fonrådgivning, mindre utredningar, föredrag, undervisning och symposiear- rangemang. Forskningsavdelningen ger också ut rapportserien Viltforum. Forskningsavdelningen skall ansvara för viltövervakning, där avskjutningsstatistik och kunskap om klövviltstammarnas utveckling föreslås få en prioriterad roll. För hantering av viltövervakningsprogrammet har avdelningen utvecklat ett system för datalagring i ett geografiskt informationssystem (GIS). Avdelningen är belägen på Lant- bruksuniversitets (SLU) område i och hyr resurser som datanät, bibliotek och laborationslokaler av SLU. Avdelningen har tolv anställda som avlönas via baskostnader. En person är placerad vid centrala kansli med ansvar för samordningen av Jakt & Fauna-frågor i organisationen. Övriga på forskningsavdelningen avlönas via externa forskningsanslag. Forskningsavdelningen förfogar över ett 600 ha stort hägn i Sunnäs, norr om . , , Forskningstia (av varje medlemsavgift), Stiftelsen , Skogsstyrel- sens forskningsfond, /, , och Skogsbruket. Resursen medlemmar och förtroendevalda var antalet medlemmar i 198 804. Antalet länsjaktvårdsföreningar är 25, antalet kretsar 378 och antalet anslutna lokala jaktvårdsorganisationer 3 560. Antalet förtroendevalda centralt, i länsjaktvårdsföreningar och jaktvårdskretsar uppgår till cirka 6 000, varav cirka 5 500 lokalt i förbundets jaktvårdskretsar. hade förbundet intäkter på sammanlagt ,varav 46,5 miljoner avsåg intäkter från jaktvårds- och viltskaderegleringsfonder, 5,3 miljoner anslag och bidrag, 47,8 miljoner medlemsavgifter samt 32,7 miljoner fakturering och övriga intäkter. Verksamhetens kostnader uppgick detta år till . centralt svarar för kontakterna med regering, riksdag, centrala myndigheter, riksorganisationers centrala organ samt för förbundets omfattande internationella kontakter. Här skall särskilt noteras det om- fattande arbete som bedrivs inom den av utsedda jakttidsberedningen. Jakttidsberedningen består av 18 röstbe- rättigade ledamöter samt en observatör. Jakttidsberedningen redovisar sina förslag till förbundsstyrelsen som beslutar om förslag till förslag till ändringar av jakttiderna ställs till . bestående av företrädare för , , , , , , , , samt är liksom jakttidsberedningen ett rådgivande organ. Kommittén har bland annat diskuterat frågor kring vilt- stammarnas utveckling och beskattning, utarbetat ett gemensamt förslag till ny lag om jaktvårdsområden, arbetat fram kriterier för prissättning av jakt- mark m.m. Det centrala kansliet ansvarar vidare för registerhanteringen av jägarexa- mensregistret och jaktkortsregistret samt planering och samordning av viss verksamhet. centralt svarar för produktionen av tidningen och har också en mycket omfattande produktion av böcker, videor och informationsmaterial. Arbetsgivaransvaret för förbundets per- sonal åvilar förbundet centralt. Löpande arbetsuppgifter – Länsverksamheterna arbetar under förhållanden och med problem, som på grund av bl.a. geografiskt läge och därmed sam- manhängande viltförhållanden, avsevärt kan skilja mellan de olika länen. Arbetsuppgifterna gäller rådgivning, utbildning, information, utredningar, remisser samt sammanställningar av besluts- och arbetsunderlag. Inom varje länsjaktvårdsförenings verksamhetsområde finns en lednings- grupp för jägarexamen, vilken leder verksamheten i enlighet med Natur- vårdsverkets direktiv. I ledningsgruppen ingår representanter för län- sjaktvårdsföreningen och Jägarnas riksförbunds distrikt. Inom varje län finns ett antal provbanor för jägarexamen, f.n. totalt 315 st i landet. Vid varje sådan provbana finns ett antal provledare, f.n. totalt 1 486 st i landet, vilka efter utbildning förordnas av polismyndigheten. Provledaren utfärdar ett intyg över avlagda prov, vilka registreras hos . Viltvård i samverkan – är en av de organisationer som knutits till den centrala ledningsgruppen förinformations- och utbildnings- i samverkan. Ute i länen ingår personal i projektgrupperna, ofta som projektledare. Viltvård i jordbruket – En kursbok producerad av i samarbete med LRF och framställd med bidrag från . Boken trycktes efter det att blivit medlem i EU och svenskt jordbruk därmed underkastats unionens jordbrukspolitiska program. 422 Administrationen av jakten är därför fogad en kompletterande folder Att träda i viltvårdens tjänst som innehåller råd och anvisningar till de jordbrukare som vill använda avställd mark för viltfoderproduktion. Bly/Alternativhagel – driver en in- formations- och utbildningskampanj som syftar till att jägarna skall gå över från blyhagel till för miljön ofarliga alternativhagel vid jakt i våtmarker och över vattendrag. För ändamålet har video och särskild informations- broschyr producerats. – I arbetet med de regionala miljöstrategierna deltar i en del län länsjaktvårdsföreningarna, och i det lokala Agenda 21-arbetet medverkar i några fall också representanter för jaktvårdskretsar. Effekter av stora växtätare på skogsvegetation, Älg och biotopvård, Kraft- ledningsgator och vilt, Biotoper och vilttillgång, Älgpopulation och födan, Balanserad älgstam, Älg, rådjur och radioaktivitet, Älgens populations- dynamik i , Reglering av älgstammen, Älgens populationsdynamik, Rådjurens betesmönster och bete på barrplantor, Det Skandinaviska , Björnens betydelse som älgpredator, Populationstillväxt, dynamik och spridning hos vildsvinet i , Biotopval hos skogshare, Åldersrelaterad föryngring hos orre, Viktiga mortalitetsfaktorer i en orrpopulation, Hur stort uttag kan göras ur en ripstam?, Utsättnings- försök med rapphöns, Effekten på skogshöns – tillgången av underväx- tröjning vid gallring, Andfåglars populationsdynamik, Monitoring av gäss, effekter på vattenfåglar, Projekt . Förbundet har en jakt- och fiskekommitté. Det finns en mycket lång erfarenhet och stor sakkunskap inom jakt- och viltvårdsfrågor bland med- lemmarna. Förbundet är representerat i Viltvård i samverkan, Svenska jägareförbundets jaktmarkskommitté, är remissorgan till samt har ledamöter i länsviltnämnder. ornitologiska förening () är ofta remissinstans i fågelskyddsfrågor. har också en represen- tant i jakttidsberedningen. har en fågelskyddskommitté samt en jakt- grupp som behandlar de rent jaktliga frågorna. Arbetet sker ideellt. Ekonomiska resurser saknas för att anställa den fågelskyddsintendent föreningen behöver. behandlas fågelskyddsärenden huvud- sakligen av generalsekreteraren, och i viss mån av styrelseledamöter. upprättar en databank för publicerad litteratur om jaktbara fågelarter. deltar i jakttidsberedningen, handlägger fågel- skyddsärenden och driver artprojekt på jaktfalk och skarv, två arter med anknytning till jaktliga frågor. driver även internationella fågelskydds- frågor genom , som är ett nätverk bestående av fågel- och naturskyddsorganisationer från ett stort antal länder över hela världen. 9.4.2Uppdraget till att leda den praktiska viltvården och jakten SOU 1936:38 Betänkande med förslag rörande jaktlagstiftningsfrågor Initiativet till denna utredning kom via en motion i andra kammaren vid I motionen hemställdes att Kungl. ett förslag till ordnande av jaktvårdsarbetet i landet och i samband därmed införa bestämmelser om erläggande av en jaktvårdsavgift som villkor för att idka jakt; allt i huvudsaklig överensstämmelse med ett av Domän- styrelsen avgivet yttrande över en av gjord fram- ställning om lagstiftning i ämnet. I utlåtande över motionen delade jord- bruksutskottet motionärens uppfattning att förhållandena på jaktens och jaktvårdens område inom landet inte var tillfredsställande. betänklig var den tillbakagång av viltstammen som allt hastigare ägde rum. Maj:t tillsatte en utredning och gav bl.a. följande riktlinjer för utredningens bedrivande (SOU 1936:38 s. 6 f.). "...frågan om avgifter för rätt att idka jakt. Nämnda fråga vore av gammalt datum. Sedan densamma varit före- mål för överväganden,...Med hänsyn härtill och till de betänkligheter som otvivelaktigt mötte mot ett allmänt skatteläggande av rätten att jaga kunde ifrågasättas, huruvida anledning förelåge att ånyo upptaga denna fråga till utredning. Departementschefen sade sig emellertid anse, att frågan på det sätt borde göras till föremål för ny prövning, att närmare undersökning företoges rörande de utgiftsändamål på jaktens område vartill bidrag om allmänna medel skäligen kunde ifrågakomma. Skulle det, sedan behovet av dylika understöd i detalj utrönts, visa sig, att härför erfoderliga medel icke lämpligen kunde åvägabringas på annat sätt, torde utredningen böra utsträckas att avse frågan om de behövliga medlens anskaffande genom uttagande av jaktvårdsavgift i sådan form som i görligaste mån lämnade den enskilde jordägarens jakträtt oförkränkt." 424 Administrationen av jakten Utredningsmannen, , kom fram till att ledningen av det s.k. jaktvårdsarbetet borde anförtros åt ettdera av två alternativ. nativen var antingen att anförtro ledningen åt en ny statlig myndighet eller att låta ledningen handhas av då befintliga frivilliga jaktvårds- Motivet för att en organiserad ledning av jaktvårdsarbetet över huvud taget behövdes var följande (a. a. s. 87). "En lagstiftning som avser att främja jaktvården och som i sådant syfte så fullständigt som möjligt upptager regler för jaktutövning och viltvård kan, som inledningsvis framhållits, förväntas bliva av betydelse redan därigenom, att den underlättar skapandet av en opinion i av lagstiftaren önskad riktning. Den enskilde jaktutövaren får genom en sådan lagstiftning vägledning i fråga om de normer efter vilka han uti ifrågavarande hänseenden skall rätta sitt handlande, dock kanske i främsta rummet så, att han ur lagen kan inhämta vad som därutinnan icke är honom tillåtet. I fråga om av lagstiftaren åsyftade positiva åtgärder till jaktvårdens främjande kan visserligen en av jaktvårdsin- tresse besjälad jakträttsinnehavare, såsom ock erfarenheten visar, uträtta mycket av värde, men räckvidden härav måste dock bliva begränsad, bland annat beroende på, att hans initiativ icke når så synnerligen långt utöver hans eget jaktområdes gränser ävensom att han som regel saknar erfoderlig överblick över förhållandena på det jaktliga området i all- mänhet. Skola därför till jaktvårdens fromma givna föreskrifter få all- männelig betydelse, fordras att desammas omsättande i praktiken kommer att ske under medverkan och överinseende av personer med på området erfoderlig sakkunskap, förmåga till initiativ och auktoritet. Kravet på förefintlighet av sagda kvalifikationer understrykes ytterliga- re, därest i betraktande tages, att arbetet med jaktvårdens främjande städse bör ske under hänsynstagande till att av densamma berörda näringars intressen ej trädas för nära. Att undersöka huru den sålunda erfoderliga ledningen av jaktvårdsarbetet lämpligast bör vara organise- rad och därom avgiva förslag har ock, i enlighet med de utrednings- mannen lämnade direktiven, utgjort en betydelsefull del av hans uppdrag." Vid valet mellan att anförtro denna ledning antingen åt en statlig myndig- het eller en frivillig jaktvårdsorganisation anförde utredningsmannen argument för och emot. Enligt utredningsmannen skulle åt en sakkunnig myndighet kunna överläm- nas avgörandet av åtskilliga jaktvårdsärenden som belastade Kungl. Även åtskilliga jaktvårdsärenden i vilka beslutanderätten tillkom lokal myndighet skulle kunna överflyttas till den centrala myndigheten. överlämna ledningen av och tillsynen åt ett statligt organ skulle, enligt utredningsmannen, medföra att ledningen blev utövad efter enhetliga, rationella principer samt under opartiskt hänsynstagande till alla av saken En sådan ledning skulle dock medföra såväl organisato- riska som praktiska olägenheter enligt utredningsmannen som vidare anför- de följande (a.a. s. 88 f.). "Flertalet jaktvårdsärenden kräva emellertid snabbhet i avgörandet. Vill man därför från början gardera sig mot ogynnsamt verkande försening i handläggningen av desamma, torde man bliva nödsakad uppdela den ifrågavarande ledningen av jaktvårdsarbetet på flera personer, vilket med andra ord skulle innebära tillskapandet av ett nytt ämbetsverk. Detta synes man emellertid böra undvika.