sou · GLB3192d2 · 1998-01-01 00:00:00 — Det finns också olika förutsättningar i olik a kommuner när det gäller tillgång på språkkunnig personal, personalen s pedagogiska utbildning när det gäller barns tvåspråkighet och vad gäller antal barn vars föräldrar kan antas efterfråga förskoleverksamhet p å samiska eller finska. De olika förutsättningarna motiverar enligt vå r uppfattning att kommunerna i ett första steg får möjlighet att organisera Vilka ytterligare åtgärder ... SOU 1997:192 förskoleverksamheten enligt de resurser och den efterfrågan som finns . I ett senare skede kan det om det skulle visa sig att efterfrågan på verksamhet på samiska och finska ökar och tillräckliga resurser finns vara befogat att skärpa lagstiftningen. När kommunerna utformar förskoleverksamhet på samiska och finska är det angeläget att sådan förskoleverksamhet utformas så att de ocks å innehåller inslag av den kultur och de traditioner som hänger samman med språken. På det sättet stöds språken bäst. Det är också önskvärt at t försk olepersonalen får utbildning i hur de bäst kan stödja barnens två - språkighet. Enligt uppgifter till oss förekommer detta redan i flera a v kommunerna. När det gäller äldreomsorgen föreslår vi regler som innebär at t kommunerna åläggs en skyldighet att erbjuda äldreomsorg där hela eller i vart fall delar av verksamheten bedrivs på samiska respektive finska. motsvarande sätt som gäller för förskoleverksamheten för utsätt-ningar hos olika kommuner när det gäller äldreomsorg där personalen använder samiska eller finska. Detta gör att vi utformat vårt förslag så att kommunerna i ett första steg kan välja i vilken form och omfattning sådan verksamhet kan erbjudas. Ett mycket viktigt inslag i äldreomsorgen är att eftersträva att e n användning av samiska och finska förenas med en respekt för de n samiska och tornedalska kulturen och traditionerna så att de äldre kan få ett bemötande som så mycket som möjligt liknar det de varit vana vid när det gäller språk, kultur och traditioner. Äldreomsorg med sådana insla g före-kommer redan permanent eller på försök i flera av de kommuner vi besökt För att personalen inom förskoleverksamheten och äldreomsorgen i ökad uts träckning skall ha möjlighet att bemöta barn och äldre p å samiska och finska föreslår vi i likhet med vad vi gjort när det gälle r personal vid övriga förvaltningsmyndigheter, att kommunen skall h a möj lighet bereda persona-len fortbildning i finska eller samiska. Sådan fortbildning kan också innehålla utbildning i samisk och tornedals k historia och traditioner samt utbildning om barns språkinlärning. Liksom vi fö reslagit när det gäller förvaltningspersonal bör fortbildninge n begränsas till vad som anses nödvändigt med hänsyn till efterfrågan p å service på samiska och finska och i första hand omfatta personal me d vissa förkunskaper i dessa språk. Så som när det gäller förvaltningspersonal föreslår vi också att kom - munerna då de anställer ny personal inom förskoleverksamheten elle r äldreomsorgen skall ta hänsyn till om de sökande utöver svenska ocks å behärskar samiska eller finska. Kunskaper i samiska eller finska skall i de fall de sökande uppfyller övriga krav för anställningen ses som e n ytterligare merit. Vilka ytterligare åtgärder ... Uppföljning av regionalt tillämpliga regler om rätt att använda samiska och finska i offentliga sammanhang och uppföljning av andra regionala åtgärder Som vi påpekat inledningsvis är de åtgärder vi föreslår skall vidtas re - gionalt, avsedda att stärka samiskans och finskans ställning i d e geografiska områden där språken används av hävd och fortfarand e används i tillräcklig utsträckning . Regionalt tillämpliga regler so m ger enskilda rätt att använda samiska och finska i domstolar och ho s förva ltningsmyndigheter i området och möjlighet till viss kommuna l service på dessa språk utgör kärnan i de åtgärder vi fö reslår bör tillämpas regionalt i dessa områden. Det geografiska område vi föreslår skal l omfattas av våra förslag omfattar kommuner som samtliga är belägn a inom . De regionalt tillämpliga åtgärderna, kan förutom att stärka språken i dessa regioner, också bidra till att lyfta fram det faktum att den samiska och tornedalska kulturen har gamla historiska rötter i oc h är en levande del av kulturarvet där. Till detta kan också o lika regionala utbildnings- och kultursatsningar bidra om utrymme för de n samiska och tornedalska kulturen säkras när regionala kultur- och utbild- ningssatsningar sker så som vi föreslagit i föregående avsnitt. Vårt försla g om att undervisning i samisk och tornedalsk kultur och historia skall ingå som en del av undervisningen i hela landet i grundskola och gym- nasieskola kommer också att bidra till att blir känt som den del av landet där svensk, samisk och tornedalsk kultur och språk möts. Genom våra kontakter med och företrädare för berörd a kommuner i vet vi att många åtgärder till stöd för samiska n och finskan och samisk och tornedalsk kultur redan vidtas . För at t understödja detta arbete och för att föl ja upp vilket resultat de förslag till rikstäckande och regional lagstiftning som vi har lämnat får för samiskan och finskan i de områden där språken används av hävd, föreslår vi att en grupp ledd av och med representanter för de samisktalande och finsktalande i regionen samt representanter för kommunerna oc h i förvaltningsområdet för samiska och finska språket utses. Gruppen bör som underlag för sin utvärdering av de regional t tillämpliga lagarna och övriga åtgärder kräva in rapporter från de statliga, kommunala och landstingskommunala myndigheter som omfattas av lagen och kontrollera vilka åtgärder i övrigt som vidtagits ino m skolundervisningen (inkl. förskolan), forskning och högskoleutbildning i regionen och olika slag av kulturella satsningar. Gruppen bör ocks å kunna lämna förslag till nya eller ändrade åtgärd er till stöd och skydd för språken. Vilka ytterligare åtgärder ... Vi föresl år att gruppens arbete skall resultera i en årlig rapport so m tillställs regeringen och kan användas som en del av regeringens periodiska rapportering rörande de åtgärder som vidtagits i enlighet med konven-tionens bestämmelser och som regeringen enligt artikel 15 i minoritets-språkskonventionen skall tillställa general - sekreterare. Inrättande av en grupp skulle också innebära att ett första steg tas mot att uppfylla kraven i artikel 8 punkt 1 i) att inrätta ett övervaknings - organ med uppgift att följa vidtagna åtgärder och uppnådda framsteg i under-visningen i landsdels- eller minoritetsspråk och ett sätt at t uppfylla kravet i artikel 12 punkt 1f) att uppmuntra deltagande från dem som använder samiska och finska vid planering av kulturell verksamhet kunde uppfyllas för både samiska och finska. Det övergripande kravet i artikel 7 punkt 4 att hänsyn skall tas till de önskemå l som framställs av de grupper som använder språken nä r åtgärder som berör dessa grupper vidtas kunde också uppfyllas bättre om en sådan grupp inrättas. Förslagens konsekvenser för en ratificering av konventionen Genom våra förslag bedömer vi at t artikel 9 punkt 1a ii) och iv), punkt b ii) och iii) och punkt c ii) och c iii) och punkt d) i del III kan uppfyllas för samiska och finska, liksom artikel 10 punkt 1a iii) och b) och artikel 10 punkt 2b) och punkt 4a) och b) samt artikel 13 punkt 2b), samtliga fö r samiska och finska. Därutöver kan artikel 8 punkt 1 i) och artikel 1 2 punkt 1f) samt artikel 10 punkt 3 och artikel 13 punkt 2c) delvis uppfyllas för både samiska och finska. Kommitténs förslag: Vi föreslår att lagen (1979:411), som ange r föru tsättningarna för ändrad indelning i kommuner, landstings - kommuner eller församlingar, skall kompletteras med en bestämmelse om att hänsyn skall tas till möjligheterna att främja samiskan oc h finskan när ny kommunindelning övervägs. Jämför man de historiska språkgränserna för samiska respektive finsk a med kommungränserna för kommunerna i förvaltningsområdena fö r samiska och finska kan man konstatera att dessa inte sammanfaller. I två av de kommuner som omfattas av förslagen, och , talas Vilka ytterligare åtgärder ... både svenska, samiska och finska. Samiska mest i de västra delarna av kommunerna och i norra delen av kommun och finska mest i de östra delarna. Ser man till konventionens krav i detta avseende framgår av be- stämmelsen i artikel 7 punkt 1b) att gällande eller ny administrativ indel- ning av landet inte skall hindra främjandet av ifrågavarande landsdels - eller minoritetsspråk. Med hänsyn till att samtliga företrädare för d e kommuner som berörs av våra förslag är positiva till en utökad rätt fö r dem som använder samiska och finska anser vi att gällande kommunin- delning inte utgör något sådant hinder för språkens främjande. Förutsättningarna för ändringar i den kommunala indelningen regleras i lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting. Vid en eventuell ändring av kommunindelningen är det enligt vår uppfattning viktigt att hänsyn tas till att en sådan ny indelning int e hindrar att samiskan eller finskan främjas. Vi föreslår därför att lagen (197 9:411) som anger förutsättningarna för ändrad indelning i kommuner, landstingskommuner eller församlinga r kompletteras så att det framgår att en ny kommunindelning inte får göras på ett sådant sätt att det hindrar samiskans och finskans främjande. Förslagets konsekvenser för en ratificering av konventionen Genom vårt förslag bedömer vi att artikel 7 punkt 1b) i del II uppfylls. Vilka ytterligare åtgärder ... 7.3Förslag till ytterligare rikstäckande åtgärder till stöd för samiska och finska Kommitténs förslag: Vi anser att samisktalande respektive finskta- lande äldre i de kommuner där det finns tillräckligt många äldre som använder samiska respektive finska skall ges en lagfäst rätt att få hela eller delar av den äldreomsorg som erbjuds i kommunerna av personal som behärskar dessa språk. Innan ett lagförslag med denna innebörd utformas bör en översyn göras av i vilka kommuner det finns t illräck- ligt många äldre som använder samiska respektive finska och som är i behov av äldreomsorg samt vilka resurser som finns i dessa kommuner när det gäller personal som behärskar dessa språk. Vi föres lår att användningen av samiska och finska inom för - skoleverksamhet följs upp så att samisktalande och fins ktalande barns behov att bli bemötta på sitt modersmål beaktas inom ramen fö r gällande lagstiftning. I samband med en sådan uppföljning bör de t över vägas vilka åtgärder som kan vidtas för att förmå de kommune r där det finns tillräckligt många föräldrar som önskar att deras bar n skall få förskoleverksamhet med samisktalande respektive finsktalande personal, att anordna sådan verksamhet. Enligt vårt förslag och i enlighet med minoritetsspråkskonventionen s intentioner skall reglerna om rätt att använda samiska och finska i offentliga sammanhang gälla regionalt i de områden där samiska oc h finska används av hävd och fortfarande används i tillräcklig utstr äckning. När det gäller samiska leder detta till att de som använder samiska i sydsamiskt område och i områden utanför det traditionella samisk a språkområdet inte omfattas av reglernas tillämpning. När det gäller finsk a kommer de som använder finska utanför det traditionella geografisk a språkområdet i inte att omfattas av de regionala reglerna. Från både sydsamiskt håll och sverigefinskt håll har man framhållit att de åtgärder som saknas och som är mest angelägna när det gälle r språket är att få använda sitt eget språk inom förskola, skola oc h äldreomsorg i hela landet. När det gäller undervisningen i och gymnasieskolan i samiska och finska anser vi att de regler om rätt till modersmålsundervis- ning som finns uppfyller konventionens krav. Det kan dock, så som vi tidigare angett, finnas anledning för att följa upp hur gällande regler om rätt till modersmålsundervisning och tvåspråkig undervisning tillämpas av kommunerna. När det gäller undervisning i den kultur och historia som hänge r samman med språkens historia i har vi ansett att nya regler SOU 1997:192 Vilka ytterligare åtgärder ... Vi har därför lämnat rikstäckande förslag till hur undervisningen i och gymnasieskolan i hela landet skall omfatta den samiska, den finska, tornedalska och den romska historien och kulturen och kunskaper om det samiska, finska och romska språket. Dessa förslag kommer att omfatta också dem som använder samiska och finska i geografiska områden som ligger utanför de föreslagna regionala reglerna s tillämpning. De förslag vi lämnat när det gäller användningen av samiska och finska i fö rskola och äldreomsorg omfattar enbart förvaltningsområdena fö r finska och samiska. Så som vi påpekat ovan är det mycket viktigt at t samiska och finska uppmuntras och förstärks redan under förskoletide n för att barnet skall kunna bli tvåspråkigt . När det gälle r äldreomsorgen har vi pekat på att det är ett grundläggande krav att äldre människor skall ha möjlighet att få vård och omsorg av per sonal som kan tala deras modersmål i de fall de äldre förlorat kunskaperna i sitt sis t inlärda språk. Vi anser därför att det är angeläget att förskoleverksamheten äve n utanför förvaltningsområdena, i de kommuner där det finns tillräcklig t många som efterfrågar det, organiseras så att förä ldrar som så önskar kan få hela eller delar av den förskoleundervisning som erbjuds de ras barn på samiska respektive finska. Likaså anser vi att det är angeläget att äldreom - sorgen i de kommuner där det finns tillräckligt många äldre som använde r finska eller samiska, organiseras så att dessa personer kan få vård a v personal med kunskaper i dessa språk. 7.3.1Samiska och finska i äldreomsorgen Det är mycket angeläget att samiska och finska kan användas ino m äldreomsorgen med tanke på att det inom kan förväntas finnas ett stort antal äldre som är i behov av äldreomsorg. Särskilt gäller dett a äldre finsktalande. Av vår redogörelse i kapitel sex framgår att det stora flertalet finsktalande bor utanför de fem kommuner i där vi föreslår att regler om rätt att få äldreomsorg på finska skall gälla. I många fall torde det vara så att det i de kommuner där de flesta äldr e finsktalande är bosatta också finns personal inom äldreomsorgen so m behärskar finska. I dessa kommuner kan det bara vara fråga om att om- organisera verksamheten så att finskspråkig personal förs samman me d finskspråkiga vårdbehövande. till 1996 genomförde tillsammans med finska föreningar i landet ett projekt bl.a. för att förmå de kommuner där många äldre finsktalande är bosatta att organisera äldreomsorgen så at t finsktalande äldre kunde få vård och omsorg av finsktalande personal . Vilka ytterligare åtgärder ... Projektet beviljades stöd med från . A v ett trettiotal tillfrågade kommuner med stor andel finsktalande äldr e genomförde tre kommuner projekt för att anpassa äldreoms orgen efter de äldre finsktalandes behov nämligen, , och Fagerst a kommuner. Resultatet av projekten i dessa kommuner har varit positivt och har redovisats i engångstidningen , som en del av invandrarprojekt. Projektet ligger väl i linje med minori- tetsspråkskonventionens krav när det gäller att erbjuda äldreomsorg och sjuk- och hälsovård för dem som använder ett landsde ls- eller minoritets- språk på det egna språket (jfr artikel 13.2c). Det är mot denna bakgrund otillfredsställande att så få kommuner deltagit i projektet. Tidigar e under- sökningar från har visat att många kommuner anser att det skulle bli kostsamt att organisera äldreomsorgen så att finsktalande få r möjlighet att få vård och omsorg av finsktalande personal. har dock redovisat en annan uppfattning. Man har påpekat att kostnaden för en omorganisering av äldreomsorgen kan kompenseras av att kost- nader för anlitande av tolk helt försvinner om kommunerna istället fö r enspråkig personal använder personal som både kan svenska och finska. Det har också i vissa fall visat sig att finsktalande äldre har behövt mindre vård och omsorg som en följd av att de har blivit bemötta av personal som behärskar deras eget språk. Mot denna bakgrund anser vi att samisktalande respektive finsktalande äldre i de kommuner där det finns tillräckligt många äldre som använder dessa språk skall ges en lagfäst rätt att få hela eller delar av den äldreom- sorg som erbjuds i kommunerna av personal som behärskar dessa språk. Innan ett lagförslag med denna innebörd utformas bör dock dett a föregås av en översyn av i vilka kommuner det finns tillräckligt mång a äldre som använder samiska respektive finska och som är i behov a v äldreomsorg samt vilka resurser som finns i dessa kommuner när det gäller personal som behärskar finska respektive samiska. Vi har gjort en sådan översyn i de kommuner som omfattas av för - valtningsområdet för finska språket och med denna översyn som grun d utformat vårt lagförslag. Vår bedömning är att ett lagförslag som utarbetas på detta sätt i samarbete med berörda parter har bäst förutsättninga r att leda till att äldre finsktalande och samisktalande får bäst möjliga vård och omsorg på sitt eget språk. Inom ramen för en sådan översyn ka n också erfarenheterna från det avslutade projektet tas till vara. När det gäller arbetet med att organisera äldreomsorgen för samiskta - lande utanför förvaltningsområdet för sa miskt språk är situationen delvis en annan än för äldre finsktalande. Antalet äldre som använder samiska är betydligt mindre än antalet finsktalande. När det gäller äldre samiskta- lande bör det därför inom ramen för den översyn som vi föreslår, under- sökas om de kommuner där samisktalande äldre är bosatta k an samarbeta Vilka ytterligare åtgärder ... för att anordna äldreomsorg med samisktalande personal. Det kan också vara lämpligt att samarbeta med de kommuner vi har fö reslagit skall ingå i förvalt ningsområdet för samiskt språk och där vi har föreslagit at t äldreomsorg med samisktalande personal skall finnas. 7.3.2Samiska och finska i förskoleverksamhet Så som vi angett ovan är det också angeläget att förskoleverksamhe t (inklusive s.k. sexårsverksamhet) på samiska och finska erbjuds föräldrar till barn med samisktalande respektive finsktalande barn. När det gäller förskoleverksamhet med samisktalande respektiv e finsktalande personal är vi dock inte beredda att föreslå lagstiftning a v motsvarande innebörd som den vi föreslagit när det gäller äldreomsorgen . En orsak till detta är att redan gällande regler om bidrag för enskild för- skoleverksamhet ger möjlighet för de förä ldrar som så önskar att för sina barn anordna förskoleverksamhet där verksamheten bedrivs på samisk a eller finska. Sådana förskolor finns också . Mot bakgrund av att det enligt konventionen är angeläget att stödja landsdels- eller minoritets- språken är det viktigt att bidragsreglerna fö r enskilda förskolor med inriktning på samiska respektive finska int e försvårar sådan verksamhet. När det gäller den kommunala förskoleverksamheten anser vi at t behovet av att bemöta barnen på samiska respektive finska skall beaktas inom ramen för kommunernas skyldighet att erbjuda förskoleverksamhet utifrån varje barns behov (se Socialtjänstlagen 13b § st 3). Så som v i har utvecklat har de barn som använder samiska respektive finska som modersmål ett stort behov av att bli bemötta på sitt språk för att kunna utveckla en aktiv tvåspråkighet. Mot denna bakgrund anser vi att en översyn bör göras av i vilke n utsträckning barnens behov av att bli bemötta på samiska respektiv e finska uppfylls i den kommunala barnomsorgen. Inom ramen för en såda n översyn bör det övervägas vilka åtgärder som kan vidtas för att förmå de kommuner där det finns många samisktalande respektive finsktaland e barn i förskoleåldern att organisera förskoleverksamheten så att någon del av förskoleverksamheten i dessa kommuner, om föräldrarna begär det , bedrivs på finska respektive samiska. Det finns olika sätt att organisera sådan verksamhet. Oavsett om ma n väljer helt tvåspråkiga daghem eller verksamhet där samiska eller finska bara används eller tror vi att det är nödvändigt med ett samarbete både mellan kommunerna och inom kommunerna för att samisk respektive finsk undervisning över huvud taget skall kunn a komma till stånd. Vilka ytterligare åtgärder ... 8 Kostnader och finansiering 8.1Kostnader för rikstäckande åtgärder Våra försl ag till rikstäckande åtgärder till skydd och stöd för de svenska landsdels- eller minoritetsspråken innebär i huvudsak att vi föreslå r åtgärder inom en rad sakområden med syfte att dessa språk och den kultur och historia som hänger samman med språken skall få en tillräckli g andel av det statliga stöd som utgår till exempelvis forskning oc h utbildning samt olika kultursatsningar. Förslagen innebär därför i många fall inte några kostnadsökningar för staten utan är avsedda att leda till en omfördelning av tillgängliga medel. Våra förslag om stöd för utbildning och forskning i språken vid åtminstone ett universitet eller en högskola för vardera språket och fö r stöd till åtminstone en folkhögskola för vardera språket där undervisning i språk och kultur kan äga rum är förslag som kan finansieras genom att det statliga stöd som ges till universitet och högskolor och till folkbildningen omfördelas så att en del av stödet inriktas på direkt stö d för utbildning och forskning i, och på dessa språk och den kultur so m hänger samman med språken. Våra förslag i denna del kommer därfö r inte att leda till ökade kostnader utan till en omfördelning av tillgängliga medel. Detsamma gäller förslagen om hur statligt stöd till massmedia, litteratur och kultursatsningar av olika slag skall utformas. Även här föreslår vi att ändringar i gällande regler om fördelning av statligt stöd till bl.a . utgivning och spridning av tidskrifter och litteratur på landsdels- eller minoritetsspråken och stöd för upprättande/upprätthållande av arkiv så att landsdels- eller minoritetsspråken garanteras visst statligt stöd när sådana medel fördelas. Förslagen leder således till en omfördelning av de medel som anslås till stöd för olika slag av kultur, inte till ö kade kostnader. Vårt förslag om ändring i läroplanerna för och gymnasi- eskolan innebär att innehållet i undervisningen i exempelvis ämnen a historia och samhällskunskap skall ändras så att alla elever får undervis- ning om de svenska landsdels- eller minoritetsspråkens historia i och om den kultur som språken är en del av samt om deras plats i samhället . Sådan undervisning är tänkt att rymmas inom de n undervisningstid som gäller . Den ändrade inriktning vi föreslår för lärarutbildningen och fortbildning av lärare som en följd av föreslagn a ändringar i läroplanerna är, så som vi utformat dem, inte heller avsedd att leda till ökade kostnader för stat och kommun. När det gäller våra förslag till ändrade villkor för sändningsrätten för radio- och TV-programföretagen i allmänhetens tjänst innebär dessa att vi föreslår att också chib skall ges ett särskil t utrymme i program- verksamheten. De kostnader detta förslag kan medföra kan täckas genom en omfördelning av de medel programföretagen har att disponera. Vårt förslag om att skall verka för att samiskan, finskan oc h chib och de kulturer som hänger samman med språken skall få ett större utrymme inom det nordiska samarbetet kommer inte heller att medför a nya kostnader utan kan genomföras inom ramen för gälland e medelstilldelning. När det gäller vårt förslag om att statligt stöd i tillräcklig omfattnin g skall ges organisationer som arbetar för frågor som hänger samman med skydd och stöd för landsdel s- eller minoritetsspråken har vi föreslagit att utformningen och storleken och formen för sådant stöd skall utreda s vidare. Vi har föreslagit att viss lagstiftning skall översättas till samiska, finska och chib. Kostnaden för vårt förslag kan beräknas till sammanlag t ca för översättning. 8.2Kostnader för regionalt tillämpliga åtgärder