sou · GLB371 · 1998-01-01 00:00:00 — Arbetet kretsar kring tre teman: skolan som kul- turmiljö, kulturarbetet i undervisningen samt delaktighet och eget skapande. Ä ven från kommunalt håll finns ett brett kulturutbud som riktar sig till unga. Enligt är barn- och ungdomskulturen i kommunerna ett prioriterat område. Trots det svåra budgetläget i kommunerna finns fortfarande viljan att det ska finnas ett varierat kulturutbud för barn och unga. Det kan bland annat röra sig om bibliotek, medieverkstäder, fria gruppers verksam- het och museer. Ett exempel är att antalet musikhus med repeti- tionslokaler för framförallt rockband ökade . Antalet repetitionslokaler på fritidsgårdar och i skolor ökade med 65 procent50. En annan effekt av det svåra budgetläget är att flera kulturaktiviteter blir förenings- och brukardrivna. Enligt finns en tydlig trend mot ett minskat antal fritidsgårdar med mindre personal och minskade öppettider men ett ökat antal och Mu- sikhus. Ä ven om det ofta finns någon kommunalt anställd fritidsleda- re som leder arbetet baserar bägge dessa former i stor utsträckning sin verksamhet på de ungas egna aktiviteter. Detta ger de unga större kontroll över aktiviteterna. Nackdelen är enligt kommunförbundet att man tenderar att tappa de yngre tonåringarna och de som behöver mycket stöd för att delta i verksamheten och alltså finner det svårt att driva den själv. 50 Fritidsanläggningar i , , 1994. Ungas makt över kultur och fritid 7.2.4Vem bestämmer över fritidsverksamheterna? Vad gäller fritidspolitiken finns inga statliga mål för kommunerna att förhålla sig till. Kommunernas insatser på detta område är frivilliga. Enligt kostar kommunernas kultur- och fritids- verksamheter . Av dessa går sju miljarder till kulturen och tio miljarder till fritiden. Av fritidskostnaderna står för anläggningskostnader medan bidrag (), fritidsgår- dar () och administration () sammantaget står för mindre än en tredjedel av kostnaden51. Enligt (SOU 1996:3) utnyttjas majoriteten av de anläggningar som subventioneras mer av män än av kvinnor. Enligt utredningen pekar alla undersökningar på att flickor och kvinnor missgynnas på fritidsområdet. Fördelningen av medlen till kultur- och fritidspolitiken i kommu- nerna beslutas av kommunpolitikerna. från menar i artikeln En jämställd kultur- och fritidspoli- tik? att det är via fördelningen av dessa medel som kommunerna kan prioritera ungdomsverksamhet före vuxenverksamhet, samt ge sig- naler om krav på jämställdhet genom att prioritera verksamheter som vänder sig till både pojkar och flickor52. pekar i Krokig väg till vuxen på en annan för- delningsaspekt inom fritidspolitiken. Olika fritidsinitiativ har fokuserats på att inordna föreningslösa unga utan att ställa tillräckligt stora krav på hur föreningslivet ska förändras. Ung- domsstyrelsen menar att detta innebär en risk för att vissa grupper av unga blir kontrollerade och föremål för förebyggande åtgärder. En rättvis fritidspolitik måste därför enligt bygga på ungdomars skilda livsprojekt och ha allas rätt till en konstruktiv fritid som utgångspunkt. Vidare ställer frågan vem som ska bedöma vil- ka aktiviteter som ska prioriteras när de offentliga medlen minskar, beslutsfattarna eller brukarna? Svaret de ger är att om kommunernas intresse av att ge ungdomar inflytande över sin vardagssituation är genuint måste det utgå från olika ungdomsgruppers kulturella och sociala olikheter och anlägga ett ungdomsperspektiv. 51Fritid i förändring - om kön och fördelning av fritidsresurser, SOU 1996:3. 52Siffrorna ref. i jämställd kultur och fritidsverksamhet? i Riv revi- ren och realisera ungdomspolitiken, , 1996. Ungas makt över kultur och fritid Ett sätt att arbeta med fördelningsaspekter av kultur- och fritids- verksamheter tas upp i betänkande. Utredaren skriver där att det endast i cirka en tredjedel av landets kommuner genomförts fritidsvaneundersökningar53. Enligt utredaren innebär det att en majoritet av landets kommuner tar fritidspolitiska beslut utan att ha ett ordentligt underlag om vad kommunens medborgare gör och skulle vilja göra . Detta trots att många kommuner har en trängd ekonomi och tvingas göra nedskärningar. Utredaren påpe- kar att utan kunskap om fritidsbehov och nyttjande av kommunens fritidsverksamheter kan nedskärningar få konsekvenser som inte är avsedda eller önskade. Utredningen föreslår därför att kommunerna använder sig av sådana instrument som ökar kunskapen om fritiden. Vad gäller kulturverksamheter skriver i ett remissvar på betänkande (SOU 1995:84) att kulturaktiviteter för unga allt oftare motiveras i termer av förebyg- gande arbete. Enligt finns det en fara i detta syn- sätt genom att man glömmer bort att kulturutövande har ett egenvär- de. menar att utgångspunkten för kulturpolitiken med inriktning mot unga måste vara att unga har lika stor rätt till kultur som den vuxna generationen, även om kulturskapandet också kan innebära mer än enbart nöje och avkoppling. En fritidspolitik som tar ungas inflytande och makt på allvar måste även få konsekvenser för arbetsmetoderna. För att stödja utvecklan- det av nya arbetssätt har man från både statligt och kommunalt håll försökt medverka till olika träffpunkter där man arbetat med att ge brukarna stort inflytande. har arbetat med mötesplatser för unga. Arbetet startade som en uppföljning av betänkande Ungdom och Makt (SOU 1991:12) då dåvarande fick i uppdrag att utveckla ungdomars delaktighet. Ur Allmänna arvsfonden avsatte regeringen till ett träffpunktsstöd. Träffpunktsstödet var ett igångsättningsstöd där syftet var att stimulera framväxten av nya mötesplatser för, av och med ungdomar. 53Fritid i förändring, SOU 1996:3. 54Framställningen baseras på Makt och möjligheter, , 1994. Ungas makt över kultur och fritid projekt som var ungdomsdrivna, ungdomsinitierade och vände sig till en stor grupp. Stödet utgick till ett åttiotal nya träffpunkter runt om i landet. Grundidén med träffpunkterna var att skapa träffpunkter för ung- domar, där ungdomars vilja styr. Basen var, och är, ofta ett kafé som drivs av ungdomar. Runt dessa har sedan byggts upp olika verksam- heter. Ett exempel är The Bassment i . När fritidsgården i Kålle- red skulle läggas ner tog ungdomarna saken i egna händer. Man be- stämde sig för att ockupera fritidsgården. Ockupationen ledde till ett möte mellan ungdomar, föräldrar, berörda politiker och tjänstemän. Där lanserades idén om att ungdomarna själva skulle driva verksam- heten. Förslaget föll i god jord och kommunen gick med på att betala hyran för en lokal som ungdomarna hittade. Därefter bildades före- ningen KUF, och renoveringsarbetet på- börjades. Resultatet blev The Bassment, ett välbesökt kafé och dis- kotek som drivs av ungdomarna själva. repeterar olika band på The Bassment. Man läser också läxor, städar och fixar inför diskot, veckans höjdpunkt. Exemplet är på många sätt typiskt för träffpunkterna. För det första var en majoritet av de föreningar som fick träffpunktsstöd helt nya föreningar som bildats just för att skapa träffpunkten. För det andra har ett kafé ofta varit det centrala. Att bara ha ett ställe att träffas på är ofta det primära behovet. Med kaféet som utgångspunkt har sedan mängder av andra verksamheter startats. För det tredje har verksamheterna inneburit en delaktighetsprocess. Det gäller dels själ- va skapandet och drivandet av träffpunkterna. Detta har inneburit ökade möjligheter för unga att bli aktiva och därmed delaktiga. Dels gäller det delaktighet i samhället i övrigt. På flera håll har ungdoms- råd (eller motsvarande) bildats som utgår från träffpunkten. I Kålle- reds fall bildades . Föreningen driver fram till valet ett projekt kallat 98 som går ut på att få unga delta i valet. Träffpunkten har på så sätt inneburit en plattform utifrån vilken de unga kan jobba med andra frågor i kommunen. Träffpunktsstödet var inte tänkt för projektverksamhet utan för igångsättande av kontinuerliga verksamheter. Det stora flertalet av de föreningar som fick träffpunktsstöd är verksamma också . Vä- sentligt för träffpunkternas överlevnad har visat sig vara stöd och förankring hos kommunen. Ett problem för föreningarna har emeller- tid ofta varit att kommunerna har haft svårt att tänka i nya banor och Ungas makt över kultur och fritid stödja dessa verksamheter och det har därför ofta varit viktigt att ha någon vuxen eldsjäl som stött de unga i deras arbete för att skapa en träffpunkt. 7.2.6Andra röster om mötesplatser utgår i sitt betänkande På medbor- garnas villkor (SOU 1996:162) ifrån tanken att medborgarinflytande och delaktighet i samhällsutvecklingen förutsätter mänskliga möten. Kommittén menar att på motsvarande sätt som samhällets in- frastruktur erbjuder människorna vägar att fritt färdas på bör den de- mokratiska infrastrukturen erbjuda medborgarna mötesplatser i stä- der, tätorter, byar och bostadsområden. Det viktiga är inte själva formen, en mötesplats kan vara ett kafé likväl som en diskussions- grupp på internet. Att se till så att mötesplatser erbjuds medborgarna är ett konkret sätt för kommunerna att skapa förutsättningar för med- borgarinflytande och delaktighet. Betydelsen av mötesplatser tas även upp i regeringens proposition för den framtida kulturpolitiken (1996/97:3). Där slås fast att en reell yttrandefrihet kräver tillgång till ett språk, kunskaper och informa- tion. Dessutom krävs att det finns en mångfald av arenor som är lätt- tillgängliga för människor oberoende av social tillhörighet, kön, yrke, geografisk belägenhet, etniskt ursprung eller funktionshinder. Vidare sägs att ett rikt kulturliv krävs för en kulturell mångfald. Det är av särskild vikt att motverka kommersialismens negativa verk- ningar för barn och unga. I detta arbete ska ungdomars egna mötes- platser och skapande sättas främst. Som har beskrivits i kapitel fem finns en ny möjlig- het som ger nyttjarna vid kommunala institutioner eller anläggningar rätt att vara med och fatta beslut. Det sker genom att fullmäktige in- rättar ett organ med företrädare för både nyttjarna och de anställda vid till exempel en fritidsgård eller en idrottsanläggning. På detta sätt får nyttjarna vara med och fatta beslut som rör den dagliga driften av verksamheten. En av förebilderna till självförvaltningsorganet är hämtad från där man tillämpat liknande former av bru- karinflytande vid vissa typer av offentliga institutioner som barnstu- gor och skolor. Ett motsvarande exempel från är Föreningen i Ö rebro som enligt avtal med kommundelsnämnden driver Ungas makt över kultur och fritid fritidsgården på entreprenad. Fritidsgården drevs tidigare i regi men brukarna ville sköta verksamheten självständigt. Trädet är en ekonomisk förening med såväl enskilda som före- ningar som medlemmar. har föreningen bland annat ett kafé som drivs av unga i bostadsområdet och som fungerar som en mötesplats för alla. Man ordnar också sommarjobb för högstadieelever och ar- betar med närradiosändningar. är ansvarig för ekonomin. Samtliga styrelse- medlemmar är bosatta i kommundelen. Man strävar efter att styrelsen ska vara så åldersmässigt representativ för området som möjligt. Ett problem är dock att de riktigt unga brukarna inte kan vara ledamot i styrelsen då styrelsemedlemmar i ett kooperativ måste vara myndiga. Ungas makt över kultur och fritid För att demokratin ska kunna fungera behövs platser där människor kan mötas. Det är i diskussioner och i konkret verksamhet tillsam- mans som åsikter mäts mot varandra och den demokratiska processen går vidare. De projekt som startats inom ramen för träffpunktsstöd har visat att en mötesplats för unga kan innebära mycket för viljan att delta i den kommunala beslutsprocessen. Många av de ungdomsråd och motsvarande organ för ungas makt och infly- tande som finns springer ur dessa och andra träffpunkter. Vidare är kultur en viktig del av tillvaron för unga. För många unga är det lika självklart att hämta information från Internet som från en dagstidning. Dagens unga växer upp i ett samhälle där gränserna mellan olika uttrycksformer tenderar att lösas upp. Mötesplatser både kan och bör därför ta sig olika uttryck. Det kan röra sig om ett kafé men kan också vara en hemsida på internet, att spela teater, att verka på en närradiostation eller ett program i den lokala TV-kanalen. Å terigen vill vi understryka att det inte finns givna former. Mötesplat- sen måste växa fram ur ett samarbete mellan unga och förtroendeval- da. anser att det är av största vikt att kommuner undanröjer de eventuella hinder som finns för unga som vill formera egna mötesplatser. Det är också viktigt att de unga som har idéer bemöts positivt. Det innebär att politiker och tjänstemän måste vara beredda att tänka i nya banor och inte säga nej till förslag som kanske utmanar traditionella former. Kommuner kan också ta egna initiativ till att starta mötesplatser men utformandet måste ske på de ungas egna villkor. Fritids- och kultursektorernas behov av information om vilka som använder utbudet är viktigt eftersom det oftast inte finns några be- stämda användare som till exempel i skolan eller barnomsorgen. Att inte fråga brukarna om deras syn innebär sämre beslutsunderlag och mindre effektiv politik. Ungas makt över kultur och fritid därför med förslag att kommunerna bör ge- nomföra fritidsvaneundersökningar (SOU 1996:3). Med tanke på att så få unga är representerade i kommunens politiska organ som unga på kultur- och fritidsområdet ofta är beroende av offent- ligt organiserad eller understödda aktiviteter, är detta särskilt viktigt vad gäller ungas fritids- och kulturverksamheter. En fritidsvaneundersökning kan bland annat ge svar på vilken fri- tidsverksamhet de tillfrågade föredrar och hur den ska vara utfor- mad. Den kan också ge svar på frågor om den befintliga verksam- heten - vem använder den och vad anser de om verksamheten? Re- sultaten används som uppslagsböcker när olika frågor aktualise- ras. Inför en minskning eller nedläggning av en aktivitet eller en an- läggning kan man från dessa undersökningar snabbt ta reda på hur många som skulle beröras och ungefär vilka de är. En fritidsvaneundersökning är också ur ett jämställdhetsperspek- tiv en god investering. har visat att en stor del av resurserna till går till pojkars och mäns verksamheter. En fritids- vaneundersökning kan försäkra kommunen om att så väl mäns som kvinnors intressen tillgodoses. Utöver rent statistiska fritidsvaneundersökningar kan också mer kvalitativa undersökningar genomföras där ett mindre antal brukare mer utförligt tillfrågas. Detta för att närmare kunna se vilka kvalite- ter och brister en verksamhet har enligt dess brukare. Samma form av undersökningar kan genomföras på kulturområ- det. Vad gäller kulturverksamheter kan också anföras att många unga prioriterar satsningar på temporär eller informell kultur framför per- manenta eller formella kulturinstitutioner. En kulturpolitik som inte svarar mot detta och som liksom den nuvarande i hög grad koncent- rerar sig på den institutionaliserade kulturen och ger litet utrymme för informella och självorganiserade aktiviteter riskerar att snabbt förlora sin legitimitet. Det måste därför vara en angelägen kulturpolitisk upp- gift att till exempel genom fritids- och kulturvaneundersökningar uppmärksamma detta och i förlängningen hitta former för stöd till den temporära och informella kultur som unga är attraherade av. En form av makt, inflytande och delaktighet vad gäller fritidsverk- samheter är att brukarna själva har ansvar för att driva sin verksam- het. anser att detta är ett bra sätt för Ungas makt över kultur och fritid politiker och tjänstemän att avstå makt till de ungas fördel. Ä ven i de fall brukarna inte är myndiga bör dessa ses som de experter de är och finnas representerade i självförvaltningsorganet. Kommittén avstår från att lägga ett förslag om brukarstyrda verk- samheter utan uppmanar endast kommunerna att arbeta tillsammans med unga för att öka antalet brukarstyrda fritidsverksamheter. Ett förslag som kommit in från en av de grupper som Ungdomspoli- tiska kommittén har haft kontakt med i sina utåtriktade verksamheter gäller punktstöd för kulturverksamheter. Tanken är att göra det lättare för unga som vill genomföra ett mindre kulturprojekt att få ekonomiskt stöd för detta. För den som vill arrangera en poesitävling eller ett rave ska möjlighet finnas att genom en enkel ansökan ska kunna få en mindre summa pengar för detta. Ansökan bör behandlas snabbt. Exempelvis kan skolorna till- delas en mindre kulturbudget ur vilken eleverna kan söka. Elevråden skulle kunna ges i uppgift att behandla ansökningarna och fatta be- slut. Ett annat alternativ är att göra som man gjort i . Där har givits en egen budget. Av denna har rådet anslagit en andel till verksamhetspengar som kommunens unga kan söka. Kommittén avstår från att lägga ett förslag på området utan upp- manar endast kommunerna att av kultur- och fritidsbudgeten avsätta en summa pengar för ungas egna initiativ på kultur- och fritidsområ- det, en så kallad fri pott. Att ställa medel till förfogande för kultur- verksamheter är ett enkelt sätt att underlätta för unga att själva skapa sina egna kulturverksamheter och på så sätt öka ungas makt och in- flytande på kulturområdet. Det är av största vikt att kommuner undanröjer de eventuella hinder som finns för unga som vill skapa egna mötesplatser. Det är också viktigt att de unga som har idéer bemöts positivt. Detta innebär att politiker och tjänstemän måste vara beredda att tänka i nya banor och inte säga nej till förslag som kanske utmanar traditionella former. Kommuner kan också ta egna initiativ till att starta mötesplatser men utformningen måste ske på de ungas egna villkor. Ungas makt över kultur och fritid Unga bör genom regelbundna fritids- och kulturvaneundersökningar få möjlighet att påverka kommunens fritids- och kulturutbudet. får i uppdrag att löpande följa, kartlägga och re- dovisa kommunernas arbete för att öka ungas makt och inflytande över fritids- och kulturverksamheterna. En av de viktigaste förutsättningarna för att unga ska kunna leva ett självständigt liv är att de kan bli ekonomiskt oberoende. Framgångar- na i det avseende är ofta avhängigt av möjligheterna på bostads-, ut- bildnings- och arbetsmarknaderna. De senaste årens höga arbetslöshet har drabbat unga speciellt hårt. Deras bristande arbetslivserfarenhet begränsar såväl chanserna att finna ett arbete som möjligheterna till försörjning. Av de som 1996 var arbetslösa saknade av unga ersättning från KAS eller A-kassa. En stor del av dessa hänvisades till socialbidrag för sin försörjning. I samband med den sviktande arbetskraftsefterfrågan har stora re- surser lagts på en utvidgning av utbildningssystemet. I och med att utbildningstiden förlängs blir också studiefinansieringssystemen allt viktigare för ungas försörjning. har i delbetänkandet Unga och ar- bete (SOU 1997:40) visat på svårigheterna för unga att få ett arbete samt föreslagit åtgärder för att förbättra deras situation på arbets- marknaden. Kommittén har också lämnat synpunkter på utformning- en av såväl utbildnings- som studiefinansieringssystemet. I detta kapitel ska vi ta upp de ungas inkomstutveckling och väl- färdens fördelning. Vi ska belysa ungas konsumtionsmönster och transföreringssystemens betydelse. Det hävdas ofta att hög arbetslöshet ökar inkomstspridningen. Tan- ken är att de grupper med de lägsta inkomsterna drabbas hårdast av arbetslösheten vilket avspeglar sig i lägre genomsnittliga inkomster. Mot bakgrund av de senaste årens extremt höga arbetslöshet, fram- förallt för unga, borde inkomstspridningen mellan generationerna så- ledes ha ökat. Nedan följer en genomgång av några av de studier om ungas inkomstutveckling som genomförts. För att ge en heltäckande bild av ungas ekonomiska situation bör emellertid såväl arbetsin- komst som disponibel inkomst studeras. Den förstnämnda avser lö- nens bruttobidrag till försörjningen medan den sistnämnda ger en mer samlad bild av individens privatekonomi. Den disponibla inkomsten brukar definieras som totala inkomster av arbete och kapital inklusive transfereringar minus direkta skatter och avgifter. Till dessa mått kan läggas inkomststandard, vilken definieras som kvoten mellan dispo- nibel inkomst och socialbidragsnormen. I Ungdomars välfärd och värderingar (SOU 1994:73) redovisas olika aspekter kring ungas inkomster. Där framgår bland annat att skillnaden i inkomststandard mellan generationerna varierat starkt . Fram till och med slutet av 70-talet minskade skillnaderna för att sedan öka igen. över hela perioden var nettoskillnaden mellan generationerna något större omkring 1990 än . tycktes emellertid de yngre ha vunnit mark i förhållande till de äldre. Det framgår i Krokig väg till vuxen där jämförelser av disponibel inkomst mellan olika åldersgrup- per utförts. Den disponibla inkomsten för 16-29-åringar i förhållande till 30-64-åringar ökade under 1991-92. Det skedde som de relativa arbetsinkomsterna minskade. Studien visar också att den dis- ponibla inkomsten ökat för alla åldersgrupper , för att sedan avta något . Att den yngre generationen skulle komma ifatt den äldre vad gäller disponibla inkomster får emellertid inget stöd i senare undersökning- ar. Trenden har snarare varit den motsatta. () genomför en så kallad inkomstfördelningsundersök- ning55. Enligt denna undersökning har den disponibla inkomsten per konsumtionsenhet för unga i minskat med . I genomsnitt har visserli- gen de disponibla inkomsterna för alla åldersgrupper under minskat men förändringarna för de något äldre har inte varit lika be- tydande56. presenterar i sin Familjeekonomisk rapport bearbetningar av SCB:s inkomstfördelningsundersökningar . Undersökningen visar att den disponibla inkomsten per konsumtionsenhet för unga ensamstående personer minskade med . Därmed är denna grupp 55Undersökningen går också under namnet Hushållets inkomster (HINK). 56Inkomstfördelningsundersökningen 1994, SCB, Meddelande Be 21 , 1996. att jämföra med genomsnittet för flerbarnsfamiljer och ensamstående utan barn57. Som ett resultat av det svåra arbetsmarknadsläget tillsammans med marknadens krav på längre utbildning bor allt fler unga hemma hos sina föräldrar längre än . Denna grupp har drabbats särdeles hårt . Den disponibla inkomsten för kvarboende har i det närmaste halverats mellan 1989 och 199458. Det bör emellertid poängteras att dessa beräkningar inte tar hänsyn till så kallade natu- raförmåner, det vill säga tillgången till mat och logi till reducerat pris. Inte heller har direkt stöd från föräldrarna beaktats. Det finns därmed fog att anta att nämnda utveckling, med ett växande antal kvarboen- de, övervältrar stora delar av försörjningsbördan på föräldrarna. Sammantaget tycks de disponibla inkomsterna för unga ha minskat betydligt . Förklaringen till försämringarna kan vara flera. En är att arbetsinkomsterna sjunkit och att den disponibla inkomsten följt med. Minskade arbetsinkomster beror i sin tur på hög arbetslöshet men även på ett lägre arbetskraftsdeltagande i samband med att studietiderna ökar. Hur har då ungas arbetsinkomster förändrats ? och har 16-29-åringarnas arbetsinkomster fluktuerat något även om nettoförändringen inte varit betydande. och fram till omkring 1990 steg arbetsinkomsterna för i stort sett alla åldersgrupper. skedde dock en nedgång vilken sammanfaller med den kraftigt ökade arbetslösheten. Störst har minskningen varit för åldersgruppen 20-24 år59. Om arbetsinkomsterna delas upp på kön för unga människor får den markanta ökningen av andelen kvinnor på ar- betsmarknaden genomslag. har kvinnornas ar- betsinkomster ökat i förhållande till männens60. Trots det kvarstår löneskillnader mellan män och kvinnor främst beroende på att kvin- nor i större utsträckning arbetar deltid samt att de befinner sig i sek- torer som traditionellt sett är lågavlönade. Skillnaden mellan män och 57Familjeekonomisk rapport, , 1997. 58Inkomstfördelningsundersökningen 1994, SCB, Meddelande Be 21 , 1996.