sou · GLB3138d1 · 1998-01-01 00:00:00 — 3Enzo Mingione (1995:122) säger att trots att förvärvsfrekvensen bland kvinnor i ökar är den i jämförelse med andra västeuropeiska länder fortfarande relativt låg, även om man tar hänsyn till att arbetsmarknadsdeltagandet förmodligen är högre än den officiella statistiken visar eftersom en del kvinnor lönearbetar utan att detta registreras officiellt. 4Se till exempel olika tidsstudieanalyser såsom Bryson m.fl. (1994) Anxo & (1998, under publicering) samt och i denna volym). Bör kvinnor förvärvsarbeta? utbud av social service för en familj där båda föräldrar förvärvsarbe- tar betraktas i allmänhet främst som ett kvinnoproblem. I så gott som samtliga västeuropeiska länder, utom i , och Dan- mark, sjunker den kvinnliga förvärvsfrekvensen efter giftermål och ännu mer efter barnafödande. Siffror från visar att det totala kvinnliga arbetskraftsdeltagandet i låg på , i på och i på (, 1995:215). Bland gifta kvinnor med barn arbetar i , och i respektive i . Av dessa arbetade deltid i , i och i (Ditch m.fl., 1996:8).5 Tillträdesreglerna till socialförsäkringssystemen är i olika grad länkade till ett kontinuerligt arbetsmarknadsdeltagande. Ekonomiskt oberoende och tillträde till sociala rättigheter kopplas i de flesta länder främst till förvärvsarbete. Härmed framträder också effekterna av socialförsäkringssystemens uppb yggnad för kvi nnor i alla tre länderna tydligt. Kvinnor har i mindre utsträckning än män en lång och sammanhållen period av fullt arbetsmarknadsdeltagande mellan avslutad utbildning och pensionering. Det betyder också att innebörden av kvinnors omsorgsansvar i många fall är nära sammanflätat med ett beroende av ekonomiskt stöd från annat håll än eget lönearbete. Detta är också ett centralt tema i den feministiska debatten kring välfärdsstaten och människors rätt till ekonomiskt oberoende och individuell autonomi. Män och kvinnor befinner sig sällan i jämlika arbets- eller familjesituationer och kvinnor har därmed andra förutsättningar än män att kvalificera in i socialförsäk- ringssystemen. Frågan har också formulerats i termer av i vilken utsträckning kvinnors arbetsmarknadsdeltagande möjliggör självför- sörjande och ekonomiskt oberoende (Orloff, 1993; , 1990; & Takahashi, 1996). Det sätt på vilket relationen mellan staten, marknaden och familjen struktureras kan betecknas som kärnan i välfärdsstaten mer generellt, men också som det specifika som skiljer välfärdsstater åt. Genom att använda ett jämförande perspektiv är det möjligt att identifiera gemensamma mönster över 5 Bland ensamstående mödrar i är förvärvsfrekvensen betydligt högre än bland gifta mödrar medan den i och är lägre. Variationerna i förvärvsfre- kvensen bland gifta och ensamstående mödrar mellan de västeuropeiska länderna är för övrigt mycket stora. Generellt arbetar ensamstående mödrar i i större utsträckning heltid än gifta mödrar (Ditch m fl 1996:8). Det är alltså betydande skillnader i kvinnors förvärvsfrekvens både vad gäller heltid och deltid inom och mellan länderna men också beroende på om de är ensamma familjeförsörjare eller inte. Andelen förvärvsarbetande gifta eller ensamstående mödrar hänger troligtvis samman med de bidragssystem och ersättningsnivåer som erbjuds i respektive land, oavsett familjebild (Shaver & Bradshaw, 1995). nationsgränserna, men också att lyfta fram de strukturerande mekanismer som särskiljer olika välfärdsstater från varandra (OConnor, 1996:10–13). Inom forskning kring välfärdsstater antas ofta politiska handlingslinjer och det sätt på vilket de tar sin skepnad i lagstiftning och institutionella lösningar både spegla ett kulturellt och socialt sammanhang och ge upphov till olika typer av sociala relationer. Kvinnors arbetsmarknadsdeltagande har tolkats som en funktion av välfärdsstaten som leverantör av förutsättningar och möjligheter vilka individen utnyttjar (, 1996:255). Detta argument är också det mest förekommande i förklaringar till olikheterna de tre länderna emellan och har lett till en rad jämförande studier av kvinnors faktiska förutsättningar i ett antal industrinationer. I studierna jämförs bland annat arbetsmarknader, arbetsmarknadspo- litik, tillgång till social service, skatte- och bidragssystem med kvinnors förvärvsfrekvens. , och representerar som vi ska se skilda typer av välfärdsstater med relativt olika arbetsmarknads-, social- och familjepolitik. Om vi dessutom utgår från att dessa institutionellt förkroppsligade förutsättningar och möjligheter är skapade i ett politiskt och sociokulturellt sammanhang borde de därför återspegla en mer allmän inställning till olika välfärdspolitiska frågor och kvinnors förvärvsarbete. visar ett växande antal studier att kvinnors och mäns inställning till kvinnors yrkesarbete skiljer sig åt inom och mellan grupper som klass, kön och ålder (SCB, 1994; , 1997; , 1996a, 1996b; m.fl., 1996). Utmärkande i sammanhang med temat för detta kapitel är att en relativt stor andel män och kvinnor i såväl som anser att kvinnor med barn i förskoleåldern bör deltidsarbeta snarare än förvärvsarbeta heltid eller vara heltids hemarbetande. I är samstämmigheten dock fortfarande stor kring uppfattningen att kvinnor inte bör förvärvsarbeta utan stanna hemma när barnen är små 6. Det är sålunda förknippat med svårigheter att utifrån ländernas arbetsmarknadsstatistik över kvinnors förvärvsfrekvens uttolka om människors beteende huvudsakligen är ett resultat av deras egna 6 Resultaten är hämtade från ISSP 1994. I anser av männen och av kvinnorna att kvinnor inte bör arbeta alls när barnen är små och av männen och av kvinnorna anser att deltidsarbete är att föredra. I förespråkar av männen och av kvinnorna att kvinnan ska vara hemarbetande när barnen är i förskoleåldern och av männen och av kvinnorna föredrar deltidsarbete. I däremot anser av männen och av kvinnorna att deltidsarbete är den bästa lösningen och av männen och av kvinnorna menar att mödrar bör stanna hemma med små barn. Bör kvinnor förvärvsarbeta? preferenser eller om det beror på de förutsättningar, möjligheter och restriktioner som satts upp med politiska medel eller av utbudet på arbetsmarknaden. Det existerar till exempel inget entydigt samband mellan kvinnors ansvar för omsorgs- och hushållsarbete och deras arbetsmarknadsdeltagande, i varje fall inte om man enbart ser till de villkor politiska riktlinjer sätter upp och som är tänkta att fungera normgivnade. Om vi återigen tar som exempel är det tydligt att den höga andelen deltidsarbete bland kvinnor både reflekterar kvinnors huvudansvar för omsorgsarbete utanför arbetsmarknaden men också en specifikt kvinnlig arbetsmarknad där korttidsanställ- ningar och deltidsarbetslöshet är vanligare än bland män 7. Det är alltså svårt att utifrån arbetsmarknadsstatistiken avgöra om kvinnor väljer bort förvärvsarbete till förmån för hushålls- och omsorgsarbete eller om valmöjligheterna är begränsade av olika arbetsmarknads- eller socialpolitiska beslut. Föreliggande kapitel har sålunda beröringspunkter både med de politiska incitament som uppmuntrar eller hindrar kvinnor att förvärvsarbeta och med diskussionen kring autonomi och ekonomiskt oberoende. Dock har tyngdpunkten förlagts till attityder bland kvinnor och män i olika åldersgrupper vad gäller synen på arbetsdel- ning i hemmen och kvinnors yrkesarbete. Först följer en kortfattad redogörelse för diskussionen kring strukturella sociala och ekonomiska förutsättningar och dess samband med förändrade värderingar och beteendemönster bland yngre generationer i de tre länderna. Därefter följer en genomgång av de övergripande dragen i , och välfärdspoli- tiska konstruktioner och dess konsekvenser för framförallt kvinnor. Avslutningsvis redovisas en analys av en enkätundersökning genomförd i de tre länderna kring familj och könsroller baserad på data från International Social Survey Programme (ISSP) 1994. 1.3Välfärdsstater som Gender Regimes Dagens välfärdsstater är grundade på antaganden om könsroller som i allt högre grad kolliderar med många människors livsvillkor och självuppfattning. Enförsörjarfamiljen är fortfarande modellen för den socialpolitiska utformningen i flertalet och företräds av dominerande ideologiska inriktningar (OConnor, 1996:11). Enligt (1996) är dock människor i allt mer positiva till kvinnors förvärvsarbete och delat hushållsarbete. Som förklaring till detta brukar kvinnors förändrade utbildnings- och karriärmönster 7 För andelen deltidsarbetslösa se , 1995:76–77. nämnas men också förändrade attitydmönster bland kvinnor och män vad gäller arbetsdelning inom familjen. I många fall är familjer ekonomiskt beroende av två inkomster för att upprätthålla en viss levnadsstandard. Den manlige familjeförsörjaren är därför inte längre den enda eller ens den vanligaste familjeekonomiska modellen. Skillnaderna mellan välfärdsstater och dessas ekonomiska och socialpolitiska konsekvenser för kvinnor och män kan beskrivas i termer av gender regimes (Ostner & , 1995).8 Termen gender betyder genus och innebär de socialt konstruerade relationsmäs- siga, strukturella och symboliska skillnaderna mellan kvinnor och män (OConnor, 1996:3). Ursprunget till välfärdspolitiska hand- lingslinjer kan härledas till de sociala, politiska och ekonomiska omständigheter under vilka de har vuxit fram, formulerats och tagit form i institutionella lösningar, såsom lagar och administrativa organisationer. På samma sätt som (1990) visar hur olika typer av välfärdsstater strukturerar relationer mellan sociala grupper och sociala klasser9, bidrar välfärdsstatens uppb ygg- nad på olika sätt och i varierande grad till ekonomiska och sociala skillnader mellan kvinnor och män i olika länder. Den syn på arbetsdelningen mellan kvinnor och män som här representeras av , och skiljer sig åt markant. Det är särskilt tydligt när man ser på det sätt genom vilket man via arbetsmarknads-, social- och familjepolitik hanterar kvinnors relation till familj och förvärvsarbete. Jag använder här begreppet gender regimes för att hänvisa till det sätt på vilket nationellt avhängiga välfärdspolitiska handlingslinjer och incitamentsstrukturer formar den ram som strukturerar specifika relationer mellan kvinnor och män. Om man utgår från en jämförelse av den fastlagda politikens syn på ansvarsfördelningen mellan stat och familj i fråga om vård och omsorg i , och blir skillnaderna mellan länderna tydliga. Det gäller framförallt graden av och metoder för statlig inblandning i och service till familjen men även skillnader i 8 (1996) har gjort en mycket bra genomgång av litteratur och diskussioner som förts under 1980- och framförallt rörande välfärdsstater och kvinnor inom . Hon tar även upp den kritik som riktats mot och för deras indelning av länder i gender regimes efter strong, moderate och weak breadwinner models (OConnor, 1996:67–69). I det sammanhang jag själv använder begreppet gender regimes åsyftas det sätt på vilket de politiska och institutionella lösningar påverkar kvinnors och mäns faktiska möjligheter att förvärvsarbeta eller utföra obetalt omsorgsarbete samt ger tillträde till sociala rättigheter (se också , 1996). 9 (1990) visar bland annat hur konstruktionen av arbetsmark- nadspolitiska handlingslinjer och av arbetslöshets-, pensions- och socialförsäkrings- systemen har effekter på den sociala stratifieringen i ett samhälle. Bör kvinnor förvärvsarbeta? bedömningen av vad som utgör en familj. Nedan följer en redogörelse för skillnader mellan dessa gender regimes i , och . I den svenska välfärdspolitiken framhålls ett individuellt människo- begrepp och individens rätt att vara självförsörjande. Socialförsäk- ringssystemen är därför baserade på individens rättigheter snarare än på familjens behov. Någon familjepolitik i egentlig mening finns inte utan ingår implicit i de socialpolitiska arrangemangen. Inget direkt juridiskt ansvar för vård av äldre anhöriga läggs på familjen utan ombesörjs i stor utsträckning av den offentliga servicesektorn. Vuxna barn förväntas från formellt socialpolitiskt håll endast i liten utsträckning ta socialt eller ekonomiskt ansvar för sina föräldrar. Både kvinnor och män förväntas förvärvsarbeta oberoende av familjesituation och de allra flesta kvinnor förvärvsarbetar, oavsett social bakgrund. Andelen förvärvsarbetande småbarnsmödrar har ökat från 1963 till 1991 (Hoem, 1995, s. 281). Kvinnligt förvärvsarbete uppmuntras med hjälp av politiska instrument, vilka sträcker sig från skattepolitik med individuell särbeskattning över arbetsmarknads- och socialpolitik. Med hjälp av dessa har man strävat efter att ge kvinnor samma möjligheter som män att delta på arbetsmarknaden. Via den offentliga sektorns serviceutbud har man sökt skapa förutsättningar för kvinnor att arbeta utanför hemmet. Barn- och äldreomsorg drivs framförallt i offentlig regi och är relativt väl utbyggd. Barnomsorgen täcker i stort efterfrå- gan i hela landet, med lokala variationer i tillgången på platser. Som nämnts arbetar småbarnsmödrar i stor utsträckning deltid och det är också främst kvinnor som utnyttjar föräldraledigheten. Även deltidsarbete ger tillträde till fulla sociala rättigheter och är inbegripet i lagen om anställningstrygghet. Både den tyska och den italienska socialpolitiken i mycket är ett resultat av politisk maktkamp och konflikt mellan socialistiskt orienterade partier och mer katolska konservativa och där kvinnor varken i eller i har eller har haft något större politiskt inflytande. Både i och är välfärdspolitiken uppb yggd kring en kollektiv människosyn och vad som brukar gå under beteckningen familism, det vill säga att det i första hand är familjen som ansvarar för sin egen välfärd och med så lite statlig eller intervention som möjligt. Familjen är alltså både en ekonomisk enhet och ansvarig för sin egen vård och omsorg. Familjen antas bestå av en hemmavarande hustru med en familjeförsörjande man. Omsorgsarbetet förväntas i stor utsträckning utföras inom hemarbetet och av kvinnor eller via statliga subventioner till olika privata eller semiprivata organisationer (, 1996). Hellre än att bygga ut en offentlig sektor har man därför i institutionali- serat familism genom att via statliga transfereringssystem aktivt stödja enförsörjarfamiljen med en heltidsarbetande make. I både och omfattar kärnfamiljens försörjningsansvar även de vuxna barn och äldre föräldrar, vilka inte har egen tillräcklig försörjning. Det innebär att individers ekonomiska svårigheter förutsätts kompenseras av föräldrars respektive vuxna barns ekonomiska och sociala ansvar. De arbetsmarknads- och socialpoli- tiska skillnaderna mellan länderna är ändå betydelsefulla. Trots det formella ekonomiska ansvar som läggs på anhöriga i prövas det sällan via lagstiftningen (, 1996) och socialbidrag utgår till personer med låg eller ingen inkomst. I har det familjepoli- tiska stödet för mödrar som på heltid vårdar sina barn i hemmet prioriterats. Att stanna hemma med små barn är pensionsgrundande för en förälder som varit aktiv på arbetsmarknaden. Gifta par sambeskattas och skattelättnader utgår till familjeförsörjaren, vilket kraftigt minskar värdet av ytterligare en inkomst. Tillsammans med ett inkomstprövat och tidsbegränsat vårdnadsbidrag till småbarnsför- äldrar och ett lågt utbud av social service, såsom barn- och äldreom- sorg, utgör den tyska social- och familjepolitiken stora ekonomiska och praktiska hinder för kvinnors arbetsmarknadsdeltagande. I genomsnitt har av barn och av barn mellan fyra och barnomsorg 10 och de regionala skillnaderna är betydande (Fölster, 1996:118–119). Både barnomsor- gens öppettider och skoldagens längd försvårar för kvinnor att arbeta mer än halvtid. Deltidsarbete ger inte på samma sätt som i tillgång till sociala rättigheter eller anställningstr ygghet. Skillnaderna mellan olika kategorier av kvinnor är stora. Bland dem med endast grundskoleutbildning arbetar jämfört med av kvinnor med högskoleutbildning (SOU 1996:56, s. 82–84). Den största delen av vården av äldre vilar på anhöriga även om viss äldreomsorg bedrivs via frivilliga organisationer med hjälp av statlig och finansiering. bedriver också en arbetsmark- nadspolitik som syftar till att ungdomar ska komma ut på arbetsmark- 10 Barns rätt till barnomsorg har befästs i lag 1992 och skall alla barn erbjudas barnomsorg, dock endast . Lagen har satt tryck på kommunerna men uppfyller ännu inte full behovstäckning. Bör kvinnor förvärvsarbeta? naden för att därigenom minska sitt ekonomiska beroende av föräldrarna (Mingione, 1995:122). Den italienska socialpolitiken reflekterar mer öppet konflikten mellan dem som anser att staten bör bistå med vissa grundläggande sociala rättigheter och dem som anser att staten inte bör blanda sig i individens privata sfär. De politiska resultaten kanske mer återspeglar svårigheter på nationell nivå att fatta beslut än en gemensam politisk hållning. I har familismen inte samma institutionaliserade politiska stöd utan ingår mer i ett traditionellt italienskt socioekono- miskt mönster där familjen har en stark social och ekonomisk roll och tar det största ansvaret för individens välfärd (Mingione, 1995). har ingen familjepolitik i egentlig mening och statens ekonomiska stöd och service till familjen för omsorg och reproduk- tion är ännu mer återhållsam än i (Dienel, 1993; Bimbi, 1995; Saraceno, 1995). Gifta par särbeskattas 11. Skattereduktioner och ekonomiska bidrag ges i relation till inkomst och är knutna till inkomsttagarens försörjningsbörda. Försörjningsbördan kan i sin tur baseras på en vidare krets anhöriga än de närmaste familjemedlem- marna. Den offentliga sociala servicen i allmänhet och de bidrags- system som existerar riktar sig främst till personer utan närstående. Den offentliga äldreomsorgen är obefintlig och såväl vuxna barn utan egen inkomst som äldre med behov av omsorg är hänvisade till familjens och släktens sociala och ekonomiska stöd. Den privata sfären kring familjen är därför mer betydelsefull än i , eftersom socialförsäkringssystemen är långt mindre utbyggda. Det innebär framförallt för kvinnor att de åläggs ett vårdansvar för anhöriga som försvårar möjligheterna att förvärvsarbeta. Barnomsor- gen är relativt lite utb yggd även om den är mer omfattande än i . Dess öppettider och service (lunch till barnen ingår) är sådana att de möjliggör längre arbetstid per dag. Skillnaderna i arbetsmarknadsdeltagande bland låg- och högutbildade kvinnor är mer accentuerade än i . I förvärvsarbetar av kvinnor med låg utbildning och med högskole- utbildning (SOU 1996:56 s. 82–84). präglas av stora regionala politiska, sociala och ekonomiska olik- och ojämlikheter vilket har 11 Individuell inkomstskatt infördes i –76 som skilsmässa blev tillåten i lag. Enligt Per (1996:138) infördes individuell beskattning som ett politiskt utslag av oro för att antalet skilsmässor skulle öka när människor insåg att de som skilda skulle göra en ekonomisk vinst i förhållande till sambeskattade tvåförsörjarfamiljer. Det individuella beskattningssystemet syftar alltså till att skydda kärnfamiljen. betydelsefulla konsekvenser för arbetsmarknadens utseende och för hur olika former av överlevnadsstrategier och arbetskulturer tar sig uttryck (Mingione, 1995, s. 122).12 Till exempel antas ett stort antal kvinnor förvärvsarbeta illegalt och därmed också utan eller med mycket svagt socialt skydd. De data som följande analys bygger på är hämtade från International Social Survey Programme (ISSP) 94 Åsikter kring familjeliv och könsroller. ISSP är ett samarbete mellan forskare och institutioner från 25 olika länder för att bedriva attitydundersökningar kring skilda sociala frågor 13. Syftet är att skapa ett material som är jämförbart såväl mellan länder som . Varje frågemodul framställs gemensamt och presenteras på samma sätt i respektive land. Frågemodulen återupprepas på 5–. Eftersom endast varit medlem i ISSP finns inget svenskt material från den tidigare undersökningen om attityder till familjeliv och könsroller, . Fördelarna med ett material av det slag ISSP erbjuder är att risker med etnocentrism minskas i och med att flera nationaliteter är inblandade vid själva utformningen av frågemodulerna. På så sätt minskar också riskerna för att frågor missuppfattas eller framstår som obegripliga utanför den egna nationen. En ytterligare fördel är att i stort sett samma frågemodul upprepas och möjligheter därmed erbjuds till internationella jämförelser av attityder . En nackdel med tillvägagångssättet är att frågorna måste formuleras i relativt generella termer för att vara så allmängiltiga att de kan användas i samtliga deltagarländer. En del påståenden kan därför kritiseras för att vara öppna för flera tolkning- ar. Somliga mer länderspecifika frågeställningar hamnar i bakgrunden för att lämna plats åt möjligheten att skapa konturer kring större och mer utmärkande drag inom och mellan länder. Trots eventuella nackdelar och brister i materialet överväger därför ändå fördelarna. Vi har ett material som gör en jämförelse av attityder till kvinnors förvärvsarbete över ett stort antal länder möjlig. 12Till exempel är antalet långtidsarbetslösa högre i södra än i norra. av hemmaboende barn är arbetslösa och den kvinnliga arbetslösheten är dubbelt så hög som den manliga, i genomsnitt över 16 procent i hela . I de södra delarna överskrider den (ISTAT Rapporto annuale 1995). 13Exempel på undersökningar som genomförts är attityder till ojämlikhet, åsikter kring politik och offentlig sektor, nationell identitet, tillgång till och betydelse av sociala nätverk, religion samt familjeliv och könsroller. Bör kvinnor förvärvsarbeta? Det svenska materialet utgörs av ett riksrepresentativt urval på 1988 personer. Den totala svarsfrekvensen, insamlad via postenkäter och telefonintervjuer, uppgår till , vilket är att betrakta som ett relativt gott resultat. Även de tyska och italienska undersökningar- na består av slumpmässigt utvalda personer, men med den skillnaden att metoden för datainsamling huvudsakligen är personliga intervjuer. Tillvägagångssättet är dock fortfarande att respondenten själv fyller i den aktuella enkäten. Den italienska svarsfrekvensen är av ursprungligen 1473 personer. Den tyska svarsfrekvensen är den lägsta. Utifrån ett urval på 4402 individer uppgår svarsfrekvensen till , ett problem som inte är specifikt för ISSPs attitydundersökningar utan ofta uppstår i länder där en mer allmänt misstänksam inställning till mätningar på individnivå råder. Det innebär ingen avgörande skillnad för vår analys eftersom vi här jämför åldersgrupper. Fördelningen av åldersgrupper motsvarar i stort den faktiska fördelningen i respektive land. Det är också de bredare attitydmönster som avtecknas inom och mellan respektive land som står i fokus. Den analys som följer inleds med en kort sammanfattning av de frågeställningar som formulerats ovan. Därefter visas den procentuella fördelningen av svaren, fördelade över kvinnor och män. För att få en mer övergripande bild sammanfattas svaren därefter i två index som visar likheter och skillnader i attityder bland kvinnor och män med olika ålder och nationalitet. 1.5Kön, generation och attityder Allt fler människor har högre utbildning nu än . Giftermålsfrekvensen sjunker i såväl som i och . stiger åldern bland dem som ingår äktenskap. Nativiteten sjunker i alla tre länderna. hade den lägsta nativiteten i världen (Palomba, 1995:159). Separations- och skilsmässofrekvensen stiger och antalet ensamstående föräldrar med den. I , till skillnad från de övriga två länderna, är sammanboende relativt vanligt och erkänns juridiskt som i stort sett likställt med äktenskap. Som ett resultat av ökad sekularisering ökar istället antalet borgerliga vigslar i och . Ofta diskuteras dessa förändringar i familjestrukturerna i demografiska termer och utifrån teorier om modernitet och individualiseringsprocesser.