sou · GLB3172 · 1998-01-01 00:00:00 — De fria filmarna har drabbats hårt av åtstramningspolitiken inom , dels i form av en trettioprocentig nedskärning i utläggningsvolymen på dokumentär- sidan, dels i form av en radikal reducering av medlen till utläggningar på fiktionssidan, dels också genom att SVT alltmer tvingats flytta nor- men för sina finansiella åtaganden allt längre från fullfinansieringens nivå till det minimum som representeras av priset för enskilda vis- ningsrätter. !KT¶RER PROBLEM OCH POSITIONER 41 Situationen medför en rad problematiska konsekvenser för de fria filmarna. De tvingas använda en stor del av sin kreativa energi åt finan- sieringsproblem. De får svårare att finna samproducenter inom och utanför landet. Deras möjligheter att avsätta medel till utveckling ut- armas. Beroendet av sponsorer ökar. Följden blir att de fria filmarna oftast arbetar under stora personliga uppoffringar för att få sina projekt förverkligade och visade i TV. Många tvingas till periodisk arbetslös- het. Det är värt att notera att varje projekt som initieras av en fri filmare normalt ger jobb även åt åtminstone att par ytterligare yrkes- män, t ex fotograf och ljudtekniker. Det skulle vara en kulturpolitisk olycka om dessa omständigheter skulle leda till att kåren avprofessionaliseras, att motiven sållas, att formspråket förytligas och att dokumentär- och kortfilmsgenrerna utarmas både kvantitativt och kvalitativt. Det förefaller som om särskilda stödåtgärder i någon form skulle kunna ha en gynnsam effekt på situationen för de TV-orienterade fria filmarna. Fullt i konsekvens härmed har medlemmarna i OFF också hört till de mest offensiva opinionsbildarna i kampanjen för ett särskilt stödsystem för oberoende TV-produktion. Föreningen representerar och omfattar fler- talet av landets långfilmsproducenter. Under TV-monopolets tid var produktionsbolagen i producentföre- ningen ofta anlitade samarbetspartners till . lade programbolaget konsekvent ut en stor del av de mer personal- och resurskrävande inspelningsprojekten på före- tag med professionell vana vid spelfilmsverksamhet. För produktions- bolagen utgjorde SVT:s utläggningar av dramaserier, kortfilm och barnprogram ett avgörande inslag i verksamhetsbilden. Utläggningarna bidrog effektivt till att utjämna de svackor i arbetsintensiteten som är oundvikliga i all långfilmsproduktion på den nivå som Föreningen () representerar. 17 Uppgifterna i avsnittet bygger i huvudsak på uppgifter från , , o , , , , 42 !KT¶RER PROBLEM OCH POSITIONER uppdrag av typen novellfilmer och dokumentärprojekt som en ypperlig plantskola för begåvade författare och regissörer som de be- friade producenterna från det tvånget att använda långfilmsinspel- ningarna som dyrköpta övningspass. Dessa gynnsamma förhållanden för filmproducenterna ändrades i grunden i samband med den interna omorga- nisationen av . SVT Drama byggdes upp som en i stort sett självförsörjande enhet med väldiga produktionskapaciteter samlade inom programbolaget. Tendensen förstärktes ytterligare med sparkravet 1994 som medförde att utläggningarna av dramaserier och singlar till utomstående producenter praktiskt taget upphörde. De få drama- och långfilmsbeställningar som fortfarande läggs ut kommer från dokumentärredaktionen och vissa distrikt (huvudsakligen Region och Region ) och är aldrig fullfinansierade; SVT:s ekonomiska insats varierar men är ofta mycket blygsam. Det bör dock påpekas att SVT via sitt engagemang i bidrar med en avsevärd ekonomisk insats till svensk filmpro- duktion (enligt finansieringsavtalet ). 18 Filmproducenternas arbetssituation påverkas också av vissa andra förhållanden inom TV-sektorn, t.ex. att medelstillgången för utlägg- ningar är ganska nyckfullt fördelad bland regionerna inom SVT. Flera filmbolag (t.ex. Giraff Film, Moviemakers) har numera flyttat till eller placerat filialer i för att kunna bli delaktiga av de förmån- liga produktionsförhållanden som öppnat sig i och med etablerandet av Filmpool Nord Filmpoolen är ett regionalt bolag som med bidrag bl.a. från högst substantiellt subventionerar mediepro- duktion förlagd till . SVT har inte manifesterat något in- tresse för att utnyttja den sålunda mycket vitala och ekonomiskt gynn- samma filmsituationen i , vilket för det första medför att TV blivit helt marginaliserad som aktör i dramaproduktionens utveckling i regionen, för det andra att filmproducenterna går miste om möjlighe- terna att använda sin kapacitet också till TV-produktioner och plant- skoleverksamhet, för det tredje att regionen går miste om avsevärda arbetstillfällen. Enligt chefen för är det avdelningens avsikt att antalet utläggningar skall öka och att situationen i Region skall förbättras i dessa avseenden. finansieringsavtal för , § 14. 19Svenska (). !KT¶RER PROBLEM OCH POSITIONER 43 3.4.2Filmproducenterna och den kommersiella televisionen De försämringar i filmproducenternas arbetssituation gentemot televi- sionen som blev resultatet av den interna omorganisationen av har inte kompenserats av att den reklamfinansierade televisionen fick sitt genombrott ungefär . Filmproducenterna har mycket få utläggningsuppdrag från de kommer- siella TV-kanalerna. Föreningen () som organisation och flertalet av de enskilda filmproducenter som utredningen samman- träffat med uppfattar regeringens initiativ till en utredning om stödåtgärder för kvalitetstelevisionen som en mycket positiv händelse. En allmän erfarenhet från större delen av västvärlden utanför är att kvalitetsproduktionen för att klara sig industriellt och kreativt behöver en tredje finansieringspart vid sidan av TV-kanaler och produktionsföretag. En annan erfarenhet är att ekonomiska insatser inom denna sektor genererar många arbetstillfällen och många nya projekt. FSF beräknar att ett externt stöd för TV-anpassad kort- och doku- mentärfilm skulle motverka flera av de kreativa, professionella och ekonomiska nackdelar som blivit följden av de senaste årens utveckling inom området. Vid sidan av formella projektstöd skulle man önska ett system som tillåter en planeringsstödjande verksamhet och idéutveck- ling, t.ex. i form av s.k. manusdoktorer. ser man vissa uppebara risker med ett fondsystem som kan ge de sändande programbolagen alibi för att dra sig undan ett eget ansvar för kvalitetsproduktionen. Någon förutser konflikter utifrån det inte alltför osannolika perspektivet att TV-bolagen, produktionsbolagen och fondhandhavaren kan tänkas ha skilda uppfattningar om kvalitet. Filmproducenterna hade i tidigare skeden en betydande funktion som samproducerande partners till SVT då det gällde inspelningar t.ex. av enskilda filmprojekt, dramaserier och barnprogram. 44 !KT¶RER PROBLEM OCH POSITIONER rande över en stor kapacitet för TV-produktion inom både dokumentär- och dramaklassen. Den förblir emellertid i stor utsträckning outnyttjad på grund av bristande efterfrågan från de sändande TV-bolagens sida. Dessa förhållanden medför att en viktig plantskola för TV-orienterade regissörer, författare och andra filmarbetare ligger i träda. Ett finansieringsstöd för TV-anpassad novellfilm, dokumentärfilm och liknande kvalitetsproduktion skulle enligt FSF:s egen bedömning dels utjämna svackorna i arbetsintensiteten och dels innebära en arbetsmarknadsmässigt gynnsam effekt i synnerhet för de mindre bola- gen som därmed skulle få möjlighet att vara verksamma även mellan långfilmsproduktionerna. 3.5Produktionsbolag på den kommersiella TV-marknaden21 Produktionsbolagen inom denna grupp är jämförelsevis nyetablerade. Praktiskt taget samtliga har tillkommit efter TV-monopolets avveckling och de räknar i allmänhet de kommersiella sändarkanalerna som sina huvudsakliga avnämare. Kärnan i gruppen utgörs av ett dussintal större bolag med fler än tio fast anställda och med en beräknad samlad omsättning på ca . Åtskilliga av de mer betydande bolagen ingår i större mediakoncerner, ofta i samma bolagsbildningar som någon eller flera av de sändande kanalerna (ingår liksom i Kinneviksfären, Wegelius TV är knutet till , Meter Film till det norska medie- företaget ). Det hindrar inte att produktionsbolagens intressen i avgörande avseenden skiljer sig från moderbolagens egna TV-kanaler. Det utländska ägandet tenderar att öka bland produktionsbolagen på den kommersiella marknaden (, , Endemol, Grundy...). Vid sidan av dessa större produktionsbolag finns en ungefär lika stor krets av medelstora företag med mer begränsade men någorlunda kontinuerliga åtaganden från de kommersiella kanalernas sida. Producenterna i denna grupp av stora och medelstora produktions- bolag har alltså historiskt utvecklats i en helt annan mediekultur än filmproducenterna och de fria filmarna. Av tradition producerar de också generellt sett andra typer av TV-program än de fria filmarna. 21 Avsnittet bygger i huvudsak på uppgifter i branschpressen och från Bråken- hielm , , Dopping , , , , , Wegelius , och . !KT¶RER PROBLEM OCH POSITIONER 45 Deras inspelningsprojekt kräver för det mesta samlade insatser av många personalkategorier, vilket förklarar varför bolagsstrukturen är mer utvecklad här än bland de fria filmarna. I gengäld saknar de kom- mersiella producenterna en fungerande intresseorganisation. Produk- tionsbolagen står följaktligen utan gemensam förhandlingsstrategi inför motparterna, dvs. de olika TV-bolagen. Det händer att de sändande TV-företagen - såväl SVT som reklam- finansierade programbolag - gör utläggningar av enstaka stora nöjes- program, men i övrigt arbetar de kommersiella produktionsbolagen nästan uteslutande med större programpaket, med serier, fiktionsfölje- tonger av olika längd, repetitiva underhållningsprogram, talkshows etc. På underhållningssidan är det vanligt med inspelningstekniska bland- former, där beställaren står för vissa produktionsfunktioner, produk- tionsbolaget för andra. Beställningsinitiativet för sådana programserier av skilda slag ligger av naturliga skäl hos det sändande bolaget, som i sin lång- siktiga planering behöver tillförsäkra sig periodisk underhållning av visst slag en viss veckodag . Det får till följd att även produktionsomständigheterna på avgörande punkter skiljer sig från dem som råder bland fria filmare. Det produktionsbolag som produce- rar en underhållningsserie behöver inte gå ut och ordna tillskottsfinan- siering från andra håll för att kunna finansiera sin produkt, något som den frie filmaren ofta tvingas göra. De kommersiella producenterna producerar program som i princip förväntas bli fullt betalade av bestäl- laren/sändaren. Producenterna betraktar ofta grunderna för program- bolagens betalningsprinciper som mycket diskutabla. Producenterna anser att alla risker tas i producentledet, inte i sändar- ledet. Affärsmetoderna i branschen är emellanåt mycket okonventio- nella, vilket gör det svårt att få en fungerande stabilitet i relationerna mellan beställare och producenter. Förutom de större och medelstora finns ett svårberäknat antal mindre medieföretag som mer sporadiskt ägnar sig åt kommersiell TV- produktion, ofta lokalt. Vid sidan av programproduktionen ägnar de sig företrädesvis åt reklam, beställningsfilm och videoproduktion. De små bolagen arbetar på i stort sett liknande villkor som de fria filmarna, möjligen med ännu mindre rörelsefrihet. Mot bakgrund av den hårt kommersialiserade branschkulturen på detta område är det möjligen förvånande att det finns en allmän vilja bland producenter och produktionsbolag att få använda sin kreativa lust och sina professionella kapaciteter till mer kvalificerade kvalitetspro- jekt än dem som vanligen efterfrågas av beställarna. Det visar sig att kvalitetsvärderingarna i överraskande hög grad överensstämmer med dem som brukar förknippas med public service-andan. 46 !KT¶RER PROBLEM OCH POSITIONER produktionsbolagen på den kommersiella marknaden framhåller gärna att ambitionsnivån i producentkåren är mycket högre än den opinions- bildande allmänheten och i synnerhet politikerna föreställer sig. (Om ville skulle hon i produktionsbranschen ha ett gäng människor som arbetade i hennes syften för att TV skall bli kultur- bärande. Problemet är att kanalerna sällan efterfrågar sådana kvalitets- program när de vänder sig till de kommersiella TV-bolagen. De redaktionella avdelningarna inom SVT föredrar att själva producera sina prestigeprogram och vänder sig i övrigt hellre till andra samarbets- partners för att få tillgång exempelvis till dokumentärfilmer, kultursats- ningar, barnprogram och dramatik. De reklamfinansierade sändnings- bolagen beställer i stort sett bara breda publika underhållningsprogram, formatversioneringar och enkla talkshows. Det får till följd att produktionskapaciteterna renodlas för att tillgodose standardtill- verkningens behov, vilket i sin tur medför att kompetensutvecklingen på andra områden blir lidande. De kommersiella produktionsbolagen - även de som ägs eller del- ägs av de stora mediekoncernerna - beskriver ofta att deras rörelse- frihet blivit hårt kringskuren i flera avseenden som inverkar på kvalitetsnivån, både vad gäller professionalitet, form, innehåll, genreval etc. De kommersiella kanalerna eftersträvar inte kvalitet för kvalitetens skull utan söker sig till den kvalitetsnivå som ger bästa ekonomiska utdelning för minsta ekonomiska insats. Programbolagen begär allt oftare in anbud på inspelningsprojekt där produktionsbolagen tvingas konkurrera om kostnader i stället för om professionell kvalitet. Det anses i sådana sammanhang inte vara någon självklar fördel att höra till samma koncern som ett sändande bolag. Upphovsrättsligt begränsas produktionsbolagens rörelsefrihet av att sändningsbolagen förbehåller sig samtliga rättigheter för egen del, vilket omintetgör möjligheterna för producenten att nyttiggöra sina produkter i andra led, medier och länder. Köpeavtalen mellan sändande och producerande bolag avser endast färdiga produktioner. Programbolagen betalar sålunda inte för idéer eller idéutveckling. Några av de större och medelstora produktions- bolagen har etablerat små utvecklingsavdelningar, men bolag med snäv ekonomi har inte råd att avsätta något eget budgetutrymme för pro- duktutveckling och idéproduktion. Detta inverkar negativt på både kreativiteten och den professionella lusten och blockerar möjligheterna till experiment och provprojekt. 22 Branschbibeln 97, s. 26 (). !KT¶RER PROBLEM OCH POSITIONER 47 föreligger dessutom en tydlig tendens bland de större annonsörerna att vilja utsträcka sitt inflytande till produktionsplane- ringen i syfte att knyta programproduktionen tätare samman med reklamens målsättningar, vilket enligt produktionsbolagens framtids- perspektiv kan befaras vara till förfång för produktionernas kvalitet och trovärdighet . Eftersom de kommersiella kanalernas beställningar vanligtvis är avsedda för att exploateras uteslutande inför svensk publik har det pro- fessionella utbytet med den internationella TV-kulturen huvudsakligen begränsat sig till mottagande funktioner, t.ex. formatköp. Interna- tionellt utåtriktad verksamhet i form av samproduktioner och utlands- försäljning har följaktligen varit sällsynt hos de kommersiella produktionsbolagen. Endast undantagsvis söker de medel hos euro- peiska bidragsorgan som MediaII-programmet eller Eurimages. Den allmänna bedömningen bland produktionsbolagen på den kommersiella TV-marknaden är att en fristående finansieringskälla skulle öka produktionsbolagens kreativa oberoende och ekonomiska rörelsefrihet i förhållande till de sändande bolagen och bidra till en för- stärkning av kvalitetsutbudet. Bedömningen av realismen i en sådan prognos är beroende av hur man värderar de sändande bolagens bered- villighet att köpa och lämna rum för den sortens produktioner. Producenterna på den reklamfinansierade TV-marknaden är genom- gående solidariska med de kommersiella premisser som styr deras verksamhet men anför en rad omständigheter som sänker den profes- sionella kvaliteten på programverksamheten och som hotar att sänka standarden ytterligare. Det finns bland dessa producenter och produktionsbolag en utbredd lust och vilja att producera program av den art som brukar förknippas med public service-ideologin och som tillfredsställer deras yrkesstolthet, professionella självkänsla och kvali- tetsanspråk bättre än den standardproduktion de vanligen är hänvisade till. De viktigaste hindren är för det första att deras normala uppdrags- givare, dvs. de reklamfinansierade TV-bolagen, inte efterfrågar den typen av program, för det andra att produktionsapparaten och kompe- inom gruppen av tradition är hårt uppknuten till den breda underhållningsproduktionen. Personligen anser jag att kriserna inom den svenska TV-underhåll- ningen i grunden beror på helt andra orsaker än brist på pengar. Där- emot är jag övertygad om att branschen skulle vitaliseras av att från andra håll än som står till buds kunna söka medel till experiment, 48 !KT¶RER PROBLEM OCH POSITIONER utveckling och försöksprojekt, dvs. sådant som de sändande kanalerna inte betalar för. Vad beträffar produktionen av kulturprogram, doku- mentärer, kortfilmsdramatik, barnprogram etc. gäller i praktiken i stort sett samma yttre villkor för de kommersiella bolagen som för de fria filmarna; möjligheterna till kvalitetsproduktion skulle öka med till- komsten av en finansieringskälla som står fri från de sändande bolagen. En förstärkning av de tillgängliga finansiella resurserna på den berörda programsektorn skulle antagligen endast marginellt förändra produktionsbilden hos bolagen på den kommersiella TV-marknaden, men den skulle bidra till att höja självkänslan och professionalismen bland producenter och programpersonal. Den skulle knappast öka sys- selsättningen i stort, men den skulle sannolikt medföra en viss förändring i personalrekryteringen i det att nya kompetenskategorier engagerades i verksamheten - kulturarbetare, akademiker, researchers, dramaturger etc. Utredningen har i enlighet med sina direktiv överlagt med om behovet av och formerna för en eventuell fristående finansieringskälla för fristående TV-filmare och TV-producenter att vända sig till. Efter överläggningarna har samman- fattat sina grundläggande synpunkter i följande huvudpunkter: 23 1.I fråga om olika alternativa stödformer till oberoende produktion vill vi helst se en fondkonstruktion. Så vitt vi förstår av SFI:s re- kommendationer för nytt filmavtal finns det all anledning att i annan form stödja ren TV-produktion utanför de sändande kanalerna. 2.Vi tror att en TV-fond skulle medföra att utbudet av program skulle öka och att mångfalden av olika typer av program i programutbudet skulle öka. Det skulle vara en klar stimulans till nytänkande och kreativitet. Stöd till finansiering av produktion för TV borde rim- ligtvis också ge ett gott tillskott av arbetstillfällen; främst för pro- duktionspersonal men också konstnärligt verksamma. 3.Vi tror också att en TV-fond skulle bidra till en ekonomisk och avtalsmässig sanering av den produktion som sker vid sidan av de sändande kanalerna. har och fram- för allt våra medlemmar en hel del problem med anställningsvillkor, ekonomiska haverier m.m. på detta område. 23 Brev från STF, (). !KT¶RER PROBLEM OCH POSITIONER 49 I en efterföljande kommentar skriver vidare om TV-fondsperspektivet:24 Det skulle stärka möjligheterna att göra riskproduktion i meningen av projekt som har förutsättningar att ge värdefulla upple- velser och insikter vid sidan om program som förväntas ge höga tit- tarsiffror. En TV-fond kan rätt utformad också ge större möjligheter för producenter, manusförfattare och andra kreatörer att förverkliga idéer vid sidan om the main stream. Eller annorlunda uttryckt: Ge folk med skapande idéer mer inflytande över vad som produceras. 3.7Ett ord om ... är ett begrepp för ickekommersiell lokal-TV med stor tillgänglighet för medborgarnas egen medverkan och egna produk- tionsinitiativ. Den finns etablerad i kabelnäten i , , , och och har där en samlad publikpotential på över en miljon tittare. har motsvarigheter i många län- der i västvärlden, betecknas internationellt som public access televi- sion och förespråkas bl.a. av . har uttalad demokratisk målsättning att vidga yttrandefrihetens praktiska tillämpningar inom TV-området. En stor del av programutbudet försiggår på invandrarspråk. Verksamheten finansieras i bl.a. genom ideellt arbete, medlemsavgifter, projektbidrag och sponsring.25 Den programproduktion som odlas inom denna den tredje vägens TV är ideologiskt förbunden med den demokratiska yttrandefrihetens idéer och därmed principiellt obunden av de institutionaliserade kvali- tesvärderingar som upprätthålls inom både den kommersiella och den public service-orienterade televisionen. är i och för sig i behov av mer pengar men inte för att att höja kvalitetsnivån i den bemärkelse som avses i utredningsdirektiven. Eftersom verksamheten på alltså baseras på helt andra principer än dem som aktualiseras i departementets direktiv anser jag inte att kanalens ekonomiska behov har relevans för denna utred- ning. 24Brev från STF (). 50 !KT¶RER PROBLEM OCH POSITIONER 3.8...och ett annat om TV827 TV8 är en minipaykanal, som finansieras dels med abonnemangsav- gifter dels med reklam. Kanalen är nystartad och har en viss studio- baserad egenproduktion huvudsakligen inriktad på ekonominyheter. Huvudparten av utbudsvolymen består av inköpta dokumentärer (7 à ). TV8-ledningen anser visserligen att det normalt sett innebär ett publikt mervärde att kunna presentera svenska program men produk- tionen av svenska dokumentärer är alltför dyr jämfört med t ex engelsk för att kanalen skall kunna satsa på utläggningar eller inköp här hemma. De svenska dokumentärfilmarna har för liten kringmarknad att slå ut sina kostnader på. Om ett system med extern fondfinansiering medför en avsevärd kostnadssänkning är TV8 i högsta grad intresserad. Om detta är att säga att en fond knappast kan tänkas medföra sådana effekter att priserna på svenska dokumentärer skulle komma i närheten av de engelska annat än i undantagsfall. Det är framför allt tre kategorier av fristående produktionsenheter som berörs av de problem som utredningen haft att analysera: a) fria fil- mare, b) producenter inom den traditionella biograffilmssektorn samt c) produktionsbolag på den kommersiella TV-marknaden. $E FRIA FILMARNA har drabbats hårt av åtstramningspolitiken inom , dels i form av en trettioprocentig nedskärning i utläggningsvolymen på dokumentär- sidan, dels i form av en radikal reducering av medlen till utläggningar på fiktionssidan, dels också genom att SVT alltmer tvingats flytta för sina finansiella åtaganden allt längre från fullfinan- sieringens nivå. Situationen har för deras del inte förbättrats av expan- sionen på reklam-TV-sidan, eftersom de endast sällan har uppdrag från de kommersiella TV-kanalerna. Dessa omständigheter medför en rad problematiska konsekvenser för de fria filmarna. De tvingas använda en stor del av sin kreativa energi åt finansieringsproblem. De får svårare att finna samproducenter inom och utanför landet. Deras möjligheter att avsätta medel till utveckling utarmas. Beroendet av sponsorer ökar. Följden blir att de fria filmarna oftast arbetar under 27 Uppgiftslämnare: , . !KT¶RER PROBLEM OCH POSITIONER 51 stora personliga uppoffringar för att få sina projekt förverkligade och visade i TV. Många tvingas till periodisk arbetslöshet. De fria filmarna arbetar av tradition framför allt inom två favorise- rade genrer, kortfilm och dokumentärer. Det förefaller som om sär- skilda stödåtgärder i någon form skulle kunna ha en gynnsam effekt på de fria filmarnas arbetssituation. &ILMPRODUCENTERNA hade i tidigare skeden en betydande funktion som samproducerande partners till SVT då det gällde inspelningar av t.ex. enskilda filmprojekt, dramaserier och barnprogram. De förfogar fortfarande över en stor kapacitet för TV-produktion inom både doku- mentär- och dramaklassen. Den förblir i stor utsträckning outnyttjad på grund av bristande efterfrågan från de sändande TV-bolagens sida.