sou · GLB391d1 · 1998-01-01 00:00:00 — Fyra stift anser att det inte finns något ytterligare utrymme medan resterande stift är osäkra. Av landets 288 kommuner har 242 stycken besvarat enkäten. Av dessa 242 kommuner har 75 redovisat att de inte äger mark som kan utnyttjas för jakt. Svaren nedan bygger alltså på svar från 167 kommuner. Endast 15 kommuner har 5 000 ha jaktbar mark eller mer. Genomsnittsarealen för de kommuner som uppgivit att de äger mark som kan utnyttjas för jakt är om- kring 1 800 ha. Den sammanlagda arealen som berörs av någon form av upplåtelse är cirka 250 000 ha. Det bör anmärkas att vissa kommuner underlåtit att besvara vissa delfrågor i utredningens enkät. Det har fått till följd att siffrorna nedan inte alltid "går ihop". för jakt används för Av de tillfrågade kommunerna uppger 70 stycken att all jaktbar mark inte utnyttjas för jakt. Orsaken till att de inte används är många. Omkring 45 kommuner anger något eller några av följande skäl till varför den outnytt- jade marken inte kan användas: marken är tätortsnära, ingår i ett fritids- eller rekreationsområde eller ingår i ett naturreservat. Endast 18 kommuner uppger att de kommer att upplåta ytterligare marker för jakt. När det gäller jakten på befintliga marker anser 8 kommuner att det finns utrymme för ytterligare jägare på deras mark i befintliga jaktlag beträffande älg, 12 kommuner beträffande rådjur och 14 kommuner beträffande små- vilt. Korttidsupplåtelse av jakt är inte vanlig på den kommunala marken. 15 kommuner uppger att det förekommer sådan jakt. De kommuner som uppgivit att det förekommer korttidsupplåtelser är följande: i Norr- bottens län, i , , , och i , i , och i , i , i , i län, och i samt Genom en enkät till ett slumpmässigt urval av privata markägare, enskilda personer och dödsbon, i hela landet har utredningen försökt utröna hur marken utnyttjas i fråga om jakt. Utgångspunkt för urvalsramen har varit skogsdataregister. Registret innehåller samtliga fastigheter som är taxerade som jordbruksfastighet. Ramen utgjordes av 240 897 bruk- ningsenheter med en sammanlagd areal på drygt 14 miljoner ha. Nedan kommer resultatet från undersökningarna att redovisas på regioner och storleksklasser. När det gäller regionerna ingår följande län. –: , , och Väst- manlands län –: och samt utom –: , och –Övriga : , , , , Got- lands och samt –Övriga : , , och –: , , och Undersökningen visar tydligt att det absoluta flertalet brukningsenheter är förhållandevis små från jaktsynpunkt. I tabellen nedan redovisas antalet brukningsenheter i olika storleksgrupper dels uppdelat på regioner, dels sett över hela landet. De regioner som skiljer sig mest åt är och Procentuellt finns det fler små brukningsenheter i än i . Storleksgrupper (total areal) - 24 ha 25-49 ha 50-99 ha -199 ha -4 999 ha 5 000 ha - Totalt Antal brukningsenheter (BE) av brukningsenheterna är mindre än 100 ha och så stor andel som är mindre än 25 ha. Antalet små fastigheter indikerar ett behov av samordning. Emellertid saknas uppgifter om geografisk struk- tur, dvs. var stora och små enheter ligger i terrängen, vilket gör det omöj- ligt att bedöma de egentliga behoven. När det gäller är av brukningsenheterna mindre än 100 ha och mindre än 25 ha. I är mindre än 100 ha och mindre än 25 ha. Skillnaden indikerar att samordningsbehovet är större i än i . Om antalet jaktvårdsområden tas som ett mått på samordningsbehovet är dock för- hållandet tvärtom. Det högsta antalet jaktvårdsområden finns i , det lägsta i . Utredningen har frågat de enskilda markägarna om de har upplåtit jakt till utomstående . Markägarna har svarat på följande sätt; först uppdelat på regioner i landet därefter på fastighetsstorlek. 86 Fler jakttillf ällen SOU 1997:91 Region (område) enheter (BE) Antal (BE) Uppgift saknas, BE Areal mark i ha enheter (BE) Antal (BE) Uppgift saknas, BE Undersökningen visar att på av antalet fastigheter är jakträtten upplåten medan den inte är upplåten på . Om man i stället jämför hur stor areal som är upplåten respektive inte är upplåten blir pro- centsiffrorna 47 respektive 53. Arealmässigt är det alltså inte stor skillnad på mark som är upplåten respektive inte är upplåten. Större brukningsenheter har genomgående högre frekvens upplåtelser än mindre. Jämför man t.ex. gruppen fastigheter mindre än 25 ha med gruppen fastigheter större än 400 ha visar det sig att av fastig- heterna i den första gruppen är upplåtna medan det för den senare gruppen är så stor andel som som är upplåtna. över regioner finns det inte lika klara tecken på skillnader. Under- sökningen får dock anses visa att andelen fastigheter som är upplåtna är mindre i och än i övriga landet. För- hållandet är detsamma om man utgår från areal. över hela landet synes andelen fastigheter som är upplåtna ha ökat . Jakt- och viltvårdsberedningen kom fram till att av de enskilt ägda fastigheterna i landet var upplåtna till utomstående (SOU 1983:21 s. 104). Motsvarande siffra är . När det gäller förekomsten av samarbete mellan fastigheter har utredningen försökt utröna vilka samarbetsformer som förekommer och omfattningen av dessa. Andelen brukningsenheter som inte svarat på just denna fråga är mycket stor. När det t.ex. gäller frågan om en fastighet ingår i ett jaktvårdsområde har en tredjedel av de som besvarat enkäten underlåtit att svara. Resultatet är därför svårt att tolka. Att man underlåtit att svara på frågan om jaktvårdsområden tyder närmast på att man inte förstått frågan, vilket i sin tur kan förklaras med att man inte är med i ett jaktvårdsområde och därför inte vet vad ett jaktvårdsområde är. Av de som besvarat frågan uppger ungefär hälften att deras fastighet är med i ett jaktvårdsområde. Det är tydligt att samarbetsformen är vanligare i norr än i söder. Inom storleks- grupperna är andelen fastigheter som ingår i jaktvårdsområden störst bland fastigheter som är mellan 25 och 99 ha. När det gäller övriga samarbetsformer framgår att frivilligt samarbete kring älgjakten är vanlig. Resultatet tyder på att denna samarbetsform är van- ligare än jaktvårdsområden. Frivilligt samarbete kring älgjakten förekom- mer på av de brukningsenheter som besvarat frågan. över olika regioner i landet är förhållandena desamma utom i , och där samarbete kring älgjakt är mindre vanligt. över storleksklasser på fastigheterna är tendensen densamma som för jaktvårdsområden. När det gäller frivilligt samarbete kring småviltjakten är det partiella bort- fallet stort och uppgifterna är således osäkra. Av de som besvarat frågan framgår att det förekommer frivillig samverkan på en tredjedel av bruk- ningsenheterna. Sådant samarbete synes vara vanligast i regionerna Norr- land, övriga och . över storleksklasser kan ingen större skillnad skönjas. Utredningen har försökt utröna i vilken omfattning jakt förekommer på de enskilda fastigheterna och, om jakt förekommer, vem som bedrev jakten. Utfallet redovisas nedan. Region (område) enheter (BE) Total areal i ha Areal mark, ha enheter (BE) Total areal i ha Av totalt cirka 241 000 brukningsenheter förekommer det inte jakt på knappt 37 000. Detta motsvarar i det närmaste 600 000 ha mark. Det är alltså av landets privata brukningsenheter som inte utnyttjas för jakt. Arealmässigt är det som inte ut- nyttjas för jakt. Av de knappt 37 000 brukningsenheter där jakt inte bedrivs är drygt 36 000 mindre än 100 ha. Sammanlagt motsvarar dessa mindre fastigheter en areal på knappt 560 000 ha. Den absoluta merparten av arealen där jakt inte bedrivs är alltså brukningsenheter mindre än 100 ha. Arealandelen där ingen jakt bedrivs är förhållandevis jämt fördelad över landet. En något högre grad av outnyttjande kan dock skönjas i . Av undersökningen framgår också i vilken omfattning ägare av fastighet jagar tillsammans med nyttjanderättshavare. Räknat i antal brukningsen- heter är det betydligt vanligare att nyttjanderättshavare jagar ensamma än att jakt bedrivs tillsammans med ägare. i arealtermer är det däremot ungefär lika vanligt. Slutsatsen är att det är vanligare att jaga tillsammans på större enheter än små. Utredningen har frågat de enskilda markägarna dels hur många personer som jagat på fastigheten , dels hur många dagar (antalet jägare gånger antalet jaktdagar) man jagade på fastigheten . Nedan redovisas utfallet. Region (område) *Areal per jägare * Gäller endast brukningsenheter (BE) där jakt bedrivits men utan någon samarbetsform Areal mark i ha *Areal per jägare * Gäller endast brukningsenheter (BE) där jakt bedrivits men utan någon samarbetsform Vid analys av de båda tabellerna ovan samt de två närmast nedan skall beaktas att på de enheter där jaktligt samarbete förekommer kommer skatt- ningen av antalet jägare att inkludera samtliga jägare på samtliga enheter, t.ex. om fem enheter jagar tillsammans med totalt 8 jägare kommer antalet redovisade jägare att bli 8x5=40 jägare. Man kan notera att det inom samtliga regioner och inom samtliga storleksklasser upp till 399 ha är vanligast att det finns en till fem jägare på brukningsenheten. Medelantalet jägare per brukningsenhet skattas för hela riket till 11 jägare. Observera dock att här ingår den ovan beskrivna effekten av samarbetsformer. Som väntat finns det en klar trend mot fler jägare per brukningsenhet ju större enheten är. Även areal per jägare har beräknats, dock enbart för brukningsenheter utan någon samarbetsform. I genomsnitt har varje jägare i den gruppen 21 ha mark. Även här finns en klar trend mot att arealen per jägare ökar med enhetens areal. Över regioner finns ingen klart uttalad trend. Det finns vissa regioner som skiljer sig från andra. Resultatet kan nämligen tyda på att man är fler jägare per brukningsenhet i regionen övriga och att man i har mindre areal per jägare att jaga på. Region (område) *Areal / antal * Gäller endast brukningsenheter (BE) där jakt bedrivits men utan någon samarbetsform Areal mark i ha *Areal / antal * Gäller endast brukningsenheter (BE) där jakt bedrivits men utan någon samarbetsform Det bör noteras att det partiella bortfallet är högt när det gäller antalet jaktdagar. Dessutom tillkommer det faktum att jaktligt samarbete förekom- mer på fastigheterna. Det går således inte att säga något om det totala antalet jaktdagar i landet, i en region eller för en storleksklass. över landet och även inom regionerna synes det vara vanligast att brukningsenheten har . Enda undantaget är Göteborgsom- rådet. över storleksklasser tyder resultatet på att antalet jaktdagar per brukningsenhet ökar med storleken på brukningsenheten. Utredningen har försökt utröna vilket utrymme det finns för ytterligare jakt på enskilda marker. De tillfrågade har angett om det finns utrymme för ytterligare jakt på den tillfrågades mark avseende älg, rådjur och övrigt vilt. Resultatet redovisas nedan. Region (område) Vet ej, antal BE Vet ej, antal BE Vet ej, antal BE Areal mark i ha Vet ej, antal BE Vet ej, antal BE Vet ej, antal BE Av cirka 241 000 brukningsenheter finns det utrymme för ytterligare jakt på knappt 15 000 beträffande älg, 27 000 beträffande rådjur och 23 000 beträffande övrigt vilt. Omräknat till areal motsvarar brukningsenheterna drygt 1,5 miljoner ha, 2,3 miljoner ha och 3,2 miljoner ha. För samtliga viltarter förefaller merparten av arealen avse mellanstora enheter från 100-399 ha. Fördelat på regioner, syns för älg inga stora variationer. För rådjur återfinns knappt halva arealen i övriga . När det gäller övrigt vilt står för cirka halva arealen. Utredningen har frågat fastighetsägarna om deras intresse för att upplåta jakt till utomstående. Som framgår nedan anger en överväldigande majori- tet knappt 200 000 av cirka 241 000 att de saknar intresse för att upplåta jakt till utomstående. Uppgift saknas från drygt 20 000 enheter. Region (område) Areal mark i ha I tabellerna nedan har gjorts en specialbearbetning av de som inte har upplåtit sin mark för jakt men som är intresserade. Totalt rör det sig om cirka 2 500 brukningsenheter med en total areal på drygt 550 000 ha. Medelfelen för dessa skattningar torde vara relativt höga. Den slutsatsen torde dock kunna dras att av de som inte upplåter sin fastighet för jakt är det endast en mycket liten del som är intresserad av att upplåta sin Fastighet utan upplåtelse med utrymme för ytterligare jakt och intresse för upplåtelse Region (område) Fastighet utan upplåtelse med utrymme för ytterligare jakt och intresse för upplåtelse Areal mark i ha Undersökningen till jägarna riktade sig till ett urval av jaktkortslösande jägare i åldrarna . Av de svarande var män och Av dessa män och kvinnor ägde en tredjedel helt eller delvis lantbruksfastighet medan övriga två tredjedelar inte ägde sådan fastighet. Utredningen har inte funnit att det föreligger några skillnader mellan Tidigare undersökningar utredningen har att jämföra med visar samma utfall. I beräkningarna nedan av antalet jägare har utredningen utgått från hela populationen jaktkortslösare. Med hänsyn till att andelen kvinnor är få i undersökningen får utredningens redovisning fördelat på kön anses vara osäker. När markanta skillnader förekommer indikerar detta dock att en skillnad föreligger i uppfattning mellan könen. Sådana skillnader, som dock förekommer , redovisas nedan. Eftersom uppgiftslämnarna till består av män skiljer sig inte männens svar nämnvärt från samtliga tillfrågades. Utredningen redo- visar därför inte männens uppgifter särskilt. Utredningen har frågat såväl jägarna som ett urval av den svenska be- folkningen om deras föräldrar eller svärföräldrar jagar. Skillnaden mellan de båda grupperna är markant. Bland jägarna uppgav att deras föräldrar eller svärföräldrar jagade. Motsvarande siffra för den svenska be- folkningen i samma åldersgrupp var . Bland gruppen jaktkorts- lösande kvinnor uppger så många som att deras föräldrar eller svärföräldrar jagade. Resultatet från jägarundersökningen tyder på att tradi- tionen inom familjen har en stor betydelse för att en person jagar. Av de jaktkortslösande jägarna uppger att de inte jagar längre. Av övriga tillfrågade jägare uppger att de har jagat , att de jagat mellan tre och samt att de jagat eller mindre. Av de jägare som slutat jaga angav knappt hälften att de inte har tid, en femtedel att de förlorat intresset och en tiondel att de förlorade jaktmarken. uppgav att orsaken var för långa resor eller att det var för dyrt. Övriga tjugo procent uppgav annan orsak. Det kan noteras att det är enbart män som uppgivit att de slutat. Utredningen har frågat jägaren hur stor andel av dennes eller dennes jaktlags normala jaktområde för älg respektive småvilt som disponerades genom avtal . Svaren fördelade sig på följande sätt. Jägarna har fått besvara vad som huvudsakligen gäller för hans eller hennes möjligheter att jaga älg respektive småvilt. De har besvarat frågan på föl- jande sätt. Jagar i ett jaktlag eller motsvarande genom upplåtelse från enskild markägare Jagar i ett jaktlag eller motsvarande genom upplåtelse från skogsbolag, kommun, kyrka Jagar i ett jaktvårdsområde genom upplåtelse Jagar i ett jaktvårdsområde genom upplåtelse från skogsbolag, kommun, kyrka etc. Jagar ensam på mark som disponeras genom Jagar genom att köpa korttidsupplåtelse Jagar ensam eller med familjemedlem/ägare på mark som jag/vi äger Jagar i ett jaktlag eller motsvarande genom att äga mark som ingår i detta Jagar i ett jaktvårdsområde genom att äga mark som ingår i detta Blir bjuden på jakt Jagar efter löfte från markägare Undersökningen visar att omkring hälften av jägarna, vare sig det gäller småvilt eller älg, jagar på mark de nyttjar genom någon form av upplåtelse. av småviltjägarna och av älgjägarna blir antingen bjudna på jakt eller jagar efter löfte från markägaren. Övriga jagar på mark de äger. Av undersökningen framgår att jägarna jagar mest småvilt. uppger att de jagar mest småvilt. Av de övriga jagar lika mycket älg som småvilt och mest älg. att de jagar mest småvilt, att de jagar lika mycket älg som småvilt samt att de jagar mest älg. När det gäller antalet jaktdagar uppger av jägarna att de inte jagade älg över huvud taget . Motsvarande fråga beträffande småvilt gav följande resultat. uppger att de inte jagat småvilt , hade , , och . Undersökningen tyder på att kvinnorna jagar småvilt mindre än männen gör. Av kvinnorna svarade nämligen att de inte jagade alls och att de hade på småvilt. Övriga siffror skilde sig inte nämnvärt från hela populationens svar. Utredningen har också undersökt hur jägarens intresse för jakt förändrats . uppger att deras intresse är oförändrat för såväl älg- som småviltjakt. När det gäller småviltjakt uppger att intresset ökat mycket och att intresset ökat något. Ett något minskat intresse finns hos och uppger att deras intresse minskat mycket. Motsvarande siffror för älgjakten visar att för har intresset ökat mycket, för ökat något, för minskat något och för minskat mycket. När det gäller intresset för älgjakt har av kvinnorna uppgivit att deras intresse ökat mycket medan endast en procent uppger att intresset minskat mycket. Även i denna delen tyder resultatet på att kvinnorna har en något annan attityd till älgjakten än männen. Det kan också tyda på att fler kvinnor börjat . Jägarna har även redovisat hur antalet jaktdagar förändrats under de senaste Av jägarna uppger att antalet jaktdagar ökat mycket, ökat något, oförändrat, minskat något och För det fall intresset för jakten har förändrats har jägaren angivit följande orsak såsom den viktigaste. Minskad tillgång på vilt Svårare få tag på mark Avstånd till jaktmark ökat Ökad tillgång på vilt Lättare att få tillgång till mark Avstånd till jaktmark minskat Utredningen har undersökt vad ökad tillgång till mark skulle ha för betydelse för jägarens vilja att jaga fler dagar . Tabell 3.29 Hur många fler dagar skulle du vilja jaga älg/småvilt om du hade tillgång till ytterligare mark? Utredningen har försökt ta reda på vilka kostnader jägaren har för jakt. 100 Fler jakttillf ällen Tabell 3.30 Vilka kostnader i kronor har du haft för att bedriva jakt på älg/småvilt ? Mer än 2 000 , fallavgifter, jakt- Undersökningen uppdelat på kön tyder på att kvinnorna har lägre kostnader för jakten. När det gäller kostnader för resor uppger att de inte hade några kostnader alls för resor i samband med älgjakt och att de inte hade några i samband med småviltjakt. Motsvarande pro- centsiffror för kostnader för viltvård var . Jägarna fick besvara frågan hur mycket de skulle kunna tänka sig att betala (inklusive köttandel) för att få tillgång till mera mark för älg/småvilt. svarade att de inte behövde mera mark för älg eller småvilt. Övriga jägares svar, dvs. motsvarande nästan 130 000 jägare, fördelade sig på följande sätt. Mer än 2 000 , fallavgifter, jakt- Undersökningsresultatet fördelat på kön tyder på att drygt hälften av kvinnorna inte är beredda att betala något alls för att få tillgång till mera mark för älgjakt. Knappt hälften uppger att de inte är beredda att betala något alls för att få tillgång till mer småviltjakt. Av jägarna anser att kostnaderna för jakt är låga jämfört med kostnaderna för andra fritidsaktiviteter, att de är varken låga eller höga och att kostnaderna är höga. Övriga har ingen uppfattning. Utredningen har frågat jägaren vilken kategori jaktintresserade som denne skulle kunna tänka sig att ta in permanent i det jaktlag han eller hon är Fler jakttillf ällen 101 En stor del av jägarna, , har svarat att de inte är in- tresserade av att ta in ytterligare personer. Av de övriga ser de flesta hellre att den nye medlemmen är nybörjare än erfaren jägare. Jägarna har ombetts att ange de tre viktigaste skälen till varför han eller hon bedriver jakt. Jägarna har haft tio olika alternativ att välja mellan. Rangordnat efter antal svar blev resultatet följande. Ger jaktbyte/kött och bygden där jägaren har Jägarna har fått redogöra för vilken viltvård de bedriver på den mark som han eller hon disponerar för jakt. När det gäller mark som disponeras för älgjakt är den i princip enda förekommande viltvårdsåtgärden utsättning av saltstenar. Beträffande mark som disponeras för småviltjakt ser rangord- ningen, efter antal svar, ut på följande sätt: Utsättning av saltstenar, vinterutfodring, viltåkerodling, rovdjurskontroll, uppsättning av holkar, iordningställande av viltvatten, övrigt, skyddsplanteringar samt utsättning av fasaner, rapphöns m.m. Utredningen har undersökt hur jägarna fått tillgång till sina nuvarande jaktmarker på älg respektive småvilt. Svaren från jägarna fördelar sig på följande sätt. 102 Fler jakttillf ällen Genom att svara på annons Utredningen har för undersökt intresset för korttidsjakt och kostnaderna för sådan jakt. Svaren på nedanstående frågor fördelade sig på följande sätt. Tabell 3.34 Bedrev du korttidsjakt (köp av korttidsupplåtelse, typ dag eller vecka)? Ja och kostade mer än Tabell 3.35 Skulle du vara intresserad att bedriva mera korttidsjakt kommande år till kostnader? Enligt direktiven finns det i ett stort antal människor som skulle vara intresserade av att börja jaga men som av olika anledningar inte gjort det. I ett försök att utröna vilket intresse dessa presumtiva jägare har ut- förde utredningen under slutet av och en enkät- undersökning. Undersökningsgruppen skulle representera i boende individer med ett eventuellt intresse av att börja jaga. Den undersökta populationen är i boende i åldern . Resultatet från under- sökningen redovisas nedan. Enligt direktiven skall utredningen företrädesvis titta på de som är intresserade av att börja jaga men som är förhindrade till det eftersom de inte har tillgång till jaktmark. Nedan redovisar utredningen, i anslutning till Fler jakttillf ällen 103 övriga resultat, vad denna grupp har svarat. I förhållande till hela referens- gruppen visar resultaten att gruppen som saknar jaktmark är överrepre- senterad i tätorter, på glesbygden i och mindre tätorter i . I jämförelse med redovisningen i föregående avsnitt (jägarna) föreligger en relativt stor skillnad mellan jägare och den svenska befolkningen som helhet vad gäller jakttraditioner. Det föreligger dock ingen skillnad mellan könen. Däremot föreligger stora skillnader mellan könen vad gäller intresse av att avlägga jägarexamen. Tabell 3.36 Den svenska jakten sägs bygga på traditioner. Jagar/jagade några av dina föräldrar/svärföräldrar? Tabell 3.37 Har du avlagt eller håller du på att avlägga jägarexamen? Saknar jaktmark(138 000 stycken) (27 600) Nej, och är inte (33 100) Nej, men är (77 300) Tabell 3.38 Deltog du i jakt ? De som deltog i jakt ombads att avbryta enkäten eftersom studien inriktades på gruppen som inte jagar. Hela populationen bestod av 3 926 000 individer. Bortfallet var och utredningen utgår från ett antagande som innebär att denna grupp helt saknar intresse av jakt. Detta innebär att av populationen, dvs. 2 560 000 personer utgör jämförelsegrupp. Mot bakgrund av att könsfördelningen i populationen är helt jämn finns det 1 280 000 män och lika många kvinnor. Som konstaterats ovan hade av männen och av kvinnorna deltagit i jakt . Dessa saknar relevans och har plockats bort från studien. Av männen återstår således 1 139 000 och bland kvinnorna 1 263 000. 104 Fler jakttillf ällen Studien visar att det finns knappt 400 000 män och 150 000 kvinnor som är intresserade av att jaga om förutsättningar funnits. Fördelningen vad gäller intresse av olika slags jakt visas i följande tabell. Tabell 3.39 Om förutsättningar funnits skulle du vara intresserad av att jaga? (12 400) (42 800) Både älg/småvilt (78 700) (4 100) En väsentlig fråga för utredningen är vilka hinder som föreligger för att delta i jakt. Nedanstående tabell redovisar fördelningen på olika svarsalter- nativ. Inom parantesen i tabellen har de relativa frekvenserna överförts till absoluta tal. Det mest frekventa svaret bland annat skäl var familjesituatio- nen. Tabell 3.40 Vad är det som hindrar dig från att delta i jakt? (207 000) (148 000) (59 000) (138 000) (109 000) (29 000) (54 000) (41 000) (13 000) (11 000) (8 000) (3 000) Vet inte vart jag