sou · GLB3181 · 1998-01-01 00:00:00 — –ränte- och aktierisker för bankens värdepappersportfölj som ingår i handelslagret, och –valutakursrisker för hela verksamheten. 7.1.2EG-direktiv /647/EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut (kreditrisker) Genom en bestämmelse i kapitalkravsdirektivet 93/6/EEG görs de kapitaltäckningsregler för kreditrisker som finns i direktivet om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut (89/647/EEG) tillämpliga även på värdepappersföretag. Detta innebär att kapitalkraven för kreditrisker blir enhetliga för värdepappersföretag och kreditinstitut. Enligt direktivet skall värdepappersföretag och kreditinstitut ha en kapitalbas för att – utöver kreditrisker – kunna täcka de risker som existerar på de skilda finansiella marknaderna, dvs. Kapitaltäckningsreglerna för marknadsrisker omfattar bl.a. ränte- och Kapitalkravet på kreditinstitut och värdepappersbolag ... 107 aktiekursrisker samt avvecklings- och motpartsrisker som ett institut är utsatt för i sin verksamhet i handelslagret (trading book) samt valuta- kursrisker för hela verksamheten. Kapitaltäckningskravet skall omfatta institutens nettoposition i varje enskild valuta som ingår i den totala verksamheten inklusive åtaganden på derivatmarknader såsom options-, termins- och swappmarknader. Kapitalkraven omfattar även institutens placeringar och åtaganden i och utanför balansräkningen. Direktivet föreskriver metoder för beräk- ningen av kapitalkraven för derivatinstrument. Värderingen av dessa instrument skall baseras på det underliggande instrumentet till gällande marknadspriser på avistamarknaden. Vidare skall vid värderingen av institutens handelslager principen om marknadsvärdering (mark to market) tillämpas. 7.1.3EG-direktiv /299/EEG om kapitalbasen i kreditinstitut. Direktivet 89/299/EEG (kapitalbasdirektivet) reglerar kapitalbasen i kreditinstitut. Enligt kapitalkravsdirektivet, 93/6/EEG, gäller kapital- basdirektivet även för värdepappersföretag. Kapitalbasen består av primärt och supplementärt kapital. Vid kapitaltäckning av mark- nadsrisker kan annat kapital ingå, s.k. utvidgad kapitalbas. Primärt kapital utgörs av inbetalat aktiekapital, vissa öppet redovisade reserver (som t.ex. skattefri del av en skatteutjämningsfond eller periodiserings- fond) samt balanserad vinst från föregående år. Enligt direktivet får även vinst som uppstår under räkenskapsåret ingå under förutsättning att den verifierats av de ansvariga revisorerna och att behöriga myndigheter finner det styrkt att beloppet beräknats på ett riktigt sätt samt att avdrag skett för förutsebara kostnader och utdelningar. I det supplementära kapitalet får vissa andra poster inräknas, t.ex. långfristiga skulder och andra poster som, oavsett juridisk eller redo- visningsmässig benämning, fritt kan utnyttjas till täckning av normala risker i bankrörelsen. Deras storlek skall framgå av kreditinstitutets internredovisning, vara fastställda av den verkställande ledningen och reviderade. Posternas storlek skall tillkännages de behöriga myndig- heterna. Som supplementärt kapital räknas t.ex. förlagslån och andra skuldförbindelser med efterställd rätt. Från kapitalbasen skall avdras bl.a. förluster under räkenskapsåret liksom innehav av egna aktier och större ägarposter i andra kredit- institut och finansiella institut. Av kapitalbasen får utgöras av supplementärt kapital. 108 Kapitalkravet på kreditinstitut och värdepappersbolag ... 7.1.4EG-direktiv /6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (marknadsrisker) Direktivet 93/6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut kompletterar tidigare antagna bestämmelser på till- synsområdet för värdepappersföretag och kreditinstitut. I direktivet föreskrivs dels bestämmelser om kapitalbas och startkapital för värde- pappersföretag, dels gemensamma kapitaltäckningsregler för värde- pappersföretag och risker, dels mätning och rapportering av stora exponeringar samt tillämpning av gruppbaserad tillsyn för finansiella grupper. 7.2Lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag Lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag bygger på EG:s direktiv /22/EEG om investe- ringstjänster inom värdepappersområdet, 93/6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut, 92/121/EEG om övervakning och kontroll av kreditinstituts stora exponeringar, och 92/30/EEG om gruppbaserad tillsyn över kreditinstitut. Lagen inleds med ett kapitel innehållande definitioner. Här skall endast nämnas att med bank avses bankaktiebolag, sparbank och medlemsbank. förstås ett svenskt aktie- bolag eller svensk ekonomisk förening som har fått tillstånd att driva finansieringsverksamhet enligt lagen (1992:1610) om finansierings- verksamhet (kreditmarknadsbolag respektive kreditmarknadsförening). Ett värdepappersbolag är ett svenskt aktiebolag som har fått tillstånd att driva värdepappersrörelse enligt lagen (1991:981) om värde- pappersrörelse. menas bank, kreditmarknadsbolag och . Som en samlande beteckning används och värdepappersbolag (1 kap. 1 §). I 2 kap. återfinns de för utredningen centrala bestämmelserna om kapitalkrav och kapitalbas. Kapitalkravet anges i 1 § enligt följande: Ett institut skall ha en kapitalbas som motsvarar summan av kapitalbaserna för kreditrisker enligt 2 § och för marknadsrisker enligt 3 och 4 §§. En och samma mängd av kapitalbasen får inte användas för att täcka både kreditrisker och marknadsrisker. Kapitalkravet på kreditinstitut och värdepappersbolag ... 109 Det är framför allt kapitalkravet för kreditrisker som är föremål för utredningens intresse. Detta krav anges i 2 § på följande sätt: För att uppfylla kapitalkravet för kreditrisker skall institutet ha en kapitalbas, beräknad enligt 6 och 7 §§, som motsvarar av värdet av institutets tillgångar och åtaganden beräknat enligt 3 kap. 1 §. Bestämmelserna om kapitalbasens beräkning finns alltså i 6 och 7 §§. Enligt 6 § utgörs kapitalbasen av summan av primärt och supplementärt kapital efter avräkning enligt 7 § och 5 kap. 4 § tredje stycket 2. Det primära kapitalet skall utgöra minst hälften av kapital- basen. Med primärt kapital avses: A.I bankaktiebolag, kreditmarknadsbolag och värdepappersbolag eget kapital med undantag för kumulativa preferensaktier, i sparbanker reservfonder, i medlemsbanker och kreditmarknadsföreningen eget kapital med undantag för förlagsinsatser samt i Svenska skepps- hypotekskassan kassans reservfond. Från eget kapital skall undantas uppskrivningsfonder. B.I banker, kreditmarknadsföretag och värdepappersbolag kapital- andelen av skatteutjämningsreserv och periodiseringsfond. C.I banker och kreditmarknadsföretag kapitalandelen av det belopp som svarar mot bankens eller bolagets reserver till följd av avskrivning på egendom som upplåtits till nyttjande. Med supplementärt kapital avses värdet av förlagsandelslån, förlagslån och andra skuldförbindelser med en ursprunglig löptid och med rätt till betalning först efter institutets övriga borgenärer, dock sammanlagt högst till ett belopp som motsvarar hälften av det primära kapitalet. Förlagsandelslån, förlagslån och andra skuldförbindelser med en återstående löptid understigande får tas upp till ett belopp som motsvarar högst av det nominella värdet för varje helt år som återstår till förfallodagen. Som primärt eller supplementärt kapital får dessutom, efter med- givande av , räknas andra kapitaltillskott och reserver än som sägs i andra och tredje styckena. I 7 § föreskrivs bl.a. att från det egna kapitalet skall institutet räkna av förluster uppkomna under löpande räkenskapsår. Paragrafen inne- håller dessutom en komplicerad reglering beträffande avräkning av inkråmsgoodwill och vissa tillskott m.m. Sammanfattningsvis och populärt uttryckt innebär dessa bestäm- melser följande: 110 Kapitalkravet på kreditinstitut och värdepappersbolag ... Storleken av en banks egna kapital bestäms ytterst av kapital- täckningsreglerna. Dessa regler innebär att en bank skall ha en sammanlagd kapitalbas som motsvarar av värdet på placeringarna. Placeringarna utgörs av tillgångar och vissa poster utanför balansräkningen. Placeringarna grupperas i olika riskklasser vid bestämmande av det totala kapitalkravet. Vid beräkningen av kapital- krav värderas tillgångar till sitt bokförda värde och övriga placeringar som huvudregel till nominellt belopp. Kapitalbasen består av två delar, som kallas primärt och supple- mentärt kapital. Primärt kapital består av fritt och bundet eget kapital, dvs. aktiekapital, reservfond, uppskrivningsfond och disponibla vinst- medel. Dessutom får vissa obeskattade reserver räknas in som primärt kapital. Supplementärt kapital består av eviga och vissa tidsbundna förlags- lån samt kapitaltillskott och reserver som efter tillstånd från Finans- inspektionen får inräknas i kapitalbasen. En viktig begränsning före- ligger på så sätt att det supplementära kapitalet maximalt får uppgå till lika stort belopp som det primära kapitalet. En ytterligare begränsning består i att tidsbundna förlagslån inte får ingå i supplementärt kapital till större del än som motsvarar av det totala primära kapitalet. Om man bortser från i utländska dotterbolag efter förvärvs- tidpunkten uppkomna vinster och reserver, som vid beräkningen av kapitaltäckningskrav på koncernnivå får räknas in i kapitalbasen, är hela det primära kapitalet i svenska banker denominerat i svenska kronor. Av de poster som får ingå i det supplementära kapitalet kan förlagslån ges ut i utländsk valuta. De större svenska bankerna har ett stort inslag av affärer i utländsk valuta. Andelen tillgångar och skulder i utländsk valuta i större svensk- ägda affärsbanker uppgick till av total balans- omslutning. Reglerna innebär alltså att en bank skall ha en sammanlagd kapitalbas som motsvarar av värdet på place- ringarna. Placeringarna utgörs av tillgångar och vissa poster utanför balansräkningen. Om valutakurserna avseende bankernas tillgångar i utländsk valuta ändras, påverkar det kravet på kapitalbasens storlek. En 10-procentig försvagning av kronan i förhållande till den utländska valutan leder till en 10-procentig ökning av tillgångarnas värde i svenska kronor vilket i sin tur ställer krav på en 10-procentig ökning av kapitalbasen. Kapitalkravet på kreditinstitut och värdepappersbolag ... 111 7.3Vilken betydelse har en denominering av aktiekapitalet i främmande valuta på kapitalkravet – frågans tidigare behandling m.m. På uppdrag av och utförde jur. en förstudie om rättsliga och bokföringsmässiga frågor vid utställande av aktier i utländska valuta. Förstudien av- rapporterades i en promemoria dagtecknad . I sin studie visar genom 18 exempel vilka effekter som under olika förutsättningar uppstår beträffande kapitalkravet och en banks förmåga att uppfylla detta krav. I de flesta exemplen har denomineringen av kapitalet inte någon avgörande inverkan på bankens förmåga att klara kapitalkravet. Det leder till följande slutsatser beträffande kapitaltäckningsreglerna för finansiella företag: Kapitaltäckningsreglerna bygger på de redovisade värdena i bankernas balansräkningar. En möjlighet att ge ut aktier i utländsk valuta påverkar inte de finansiella företagens kapitaltäckningssituation, om kopplingen mellan bokföringen och kapitaltäckningsreglerna skall bestå och de principer för redovisning av aktiekapital som förordats i denna utredning skall gälla. Denomineringen av aktiekapitalet saknar betydelse för förmågan att klara kapitalkravet, och en denominering i utländsk valuta ger inga skillnader jämfört med om denomineringen av aktiekapitalet sker i svenska kronor. Denna slutsats är giltig såvitt gäller argumentet att en denominering av aktiekapitalet i utländsk valuta skulle vara mera fördelaktig vid värdestegringar på bankernas placeringar, jämfört med om aktiekapi- talet denomineras i svenska kronor. Slutsatsen gäller både i fallet att aktiekapitalet tillåts variera och vid ett fast bestämt aktiekapital. Tanken att ett variabelt aktiekapital, som fortlöpande omvärderas i förhållande till valutakursförändringarna, skulle kunna leda till att kapitaltäckningskraven tekniskt sett lättare skulle kunna uppfyllas, måste därför anses förfelad. I belysning av att man inte ens vid ett variabelt aktiekapital i ut- ländsk valuta uppnår de förväntade tekniska effekterna på kapitalbasen, vid en tillämpning av kapitaltäckningsreglerna, så talar övervägande skäl mot att man inför regler som ger möjlighet att utfärda aktier i utländsk valuta. slutsatser godtogs inte av och direktör , S-E-Banken, har i en promemoria angående 112 Kapitalkravet på kreditinstitut och värdepappersbolag ... aktiekapital i utländsk valuta redovisat bankernas invändningar. Pro- memorian är dagtecknad . Enligt uppvisar de flesta av exempel be- tydande öppna valutapositioner. Det är uppenbart, menar , att de värdeomräkningar som i dessa fall följer på valutakurs- fluktuationer skapar vinst- och förlusteffekter som i sin tur påverkar kapitalet. Diskussionen bör emellertid snarare riktas mot de exempel där valutapositionen är noll, dvs. där tillgångssidans och skuldsidans valutaposter är i fullständig balans. har sex exempel där en sådan balans är för handen. Av dessa exempel framgår att med aktie- kapital i utländsk valuta motbalanseras ett på grund av valutakurs- svängningar fluktuerande kapitalkrav. Frågan vilken betydelse en denominering av aktiekapitalet i främmande valuta egentligen har på kapitalkravet behandlas i några av enkätsvaren. anför bl.a. att obalansen mellan tillgångar och andra åtaganden i utländska valutor å ena sidan och ett kapital i svenska kronor å den andra skapar särskilda problem vid valutakurs- svängningar. Vid stigande kurser på utländsk valuta kan kapitalkravet inte mötas lika snabbt med en ökning av kapitalbasen och vid sjunkande kurser blir kapitalet större än nödvändigt. För traditionella tillgångsslag är valutakurssvängningarna proportionella, dvs. värdet på tillgången – som genererar kapitalkrav – stiger eller faller linjärt med valutakursen. Men ifråga om de s.k. kreditriskvärdena på derivat- instrument är dessa progressiva/degressiva, dvs. de stiger eller faller snabbare/långsammare än den underliggande svängningen i valutakursen. En stor del av det valutastyrda kapitalkravet måste täckas med en kapitalbas i svenska kronor. Detta medför en urholkning av kapitalstyrkan genom att svenska banker för att möta valutakursfluktuationer kan behöva hålla en extra stor buffert av främst aktiekapital. Kapital anskaffat i utländsk valuta bör därför ingå i den totala valutapositionen. Det skulle därvid te sig egendomligt om inte kapitalet såsom andra element i positionen fick värderas enligt dags- kurs och således vara nettoabsorbenten av valutakurssvängningarnas kapitaleffekt. Att åstadkomma samma effekt med kapital i kronor skulle kräva en öppen valutaposition av betydande dignitet, vilket är något som bankerna av olika skäl inte anser sig kunna hålla. har i sitt enkätsvar givit uttryck för en motsatt uppfattning, nämligen att aktier i utländsk valuta inte påverkar de kapitalkrav som följer av kreditrisk respektive marknadsrisk för kreditinstitut eller värdepappersbolag. Inte heller påverkas de kapital- krav som ställs på försäkringsföretag till följd av solvensreglerna eller Kapitalkravet på kreditinstitut och värdepappersbolag ... 113 de krav på tillgångar för skuldtäckning som sådana företag är under- ställda. Svenska kronor är en liten valuta som emellanåt är föremål för kraftiga kurssvängningar. är också ett litet land med några mycket stora banker som har en omfattande internationell verksamhet. I förhållande till sina konkurrenter i t.ex. , och kan konstateras att bankerna i de sistnämnda länderna i mycket högre utsträckning tillgodoser behoven på hemmamarknaden och att de till följd härav inte är så utsatta för valutarisker som de svenska stor- bankerna. Upplysningsvis kan nämnas att av till- gångarna på S-E-Bankens balansräkning är denominerade i utländsk valuta. Dessa omständigheter skapar särskilda svårigheter för de svenska bankerna vid tillämpningen av kapitalkravet. Svenska Bankföreningens expert i utredningen, , biträdd av chefen för , har förklarat vad kapitalkravet innebär med i huvudsak följande två exempel. Det är värt att notera att exemplet inte avser någon balansräkning, vilket framgår av bl.a. att varken det egna kapitalet eller balansomslut- 114 Kapitalkravet på kreditinstitut och värdepappersbolag ... I kapitalbasen ingår både eget kapital och vissa skulder. I exemplet har kapitaltäckningsfrågan renodlats till vissa tillgångar vilkas värde är bestämt i främmande valuta (UV) och till följd härav fluktuerar med valutakurserna. I exemplet har dessa tillgångar i utgångsläget () ett värde av och kapitalkravet är precis uppfyllt. Emellertid har bankerna genom allmänna råd avseende tillstånd till valutahandel ålagts att begränsa riskerna med att ha en stor del av tillgångarna denominerade i främmande valuta. I exemplet har i enlighet härmed banken lånat upp i samma valutor som de ifrågavarande tillgångarna (UV). Banken har med andra ord matchat tillgångar med skulder i samma valuta och valuta- positionen är stängd. Antag nu att de ifrågavarande tillgångarna och skulderna är bestämda i USD och att dollarns värde stiger i förhållande till kronan . Det påverkar tillgångar och skulder lika. redovisas därför de ifrågavarande tillgångarna och skulderna till . Trots att valutapositionen är stängd påverkas kapitalkravet av det ökade värdet på tillgångarna och dag 2 krävs (av 1100=) i kapitalbas. Det är denna effekt av valutakursförändringarna som tvingar bankerna att ha kapital i reserv trots att valutapositionen är stängd. I exemplet kan reserven beräknas till (88-80=) . För bankerna skulle det innebära en fördel om en del av kapital- basen denominerades i främmande valuta. Så sker redan i viss ut- sträckning. Bankerna tar upp förlagslån utomlands som får inräknas i kapitalbasen och kan på så sätt bemästra de påfrestningar på kapital- täckningen som följer med valutakursförändringar även i stängda valutapositioner. Möjligheterna att utnyttja förlagslån i främmande valuta är emellertid begränsade. Det supplementära kapitalet får högst uppgå till ett lika stort belopp som det primära kapitalet. Dessutom får tidsbundna förlagslån inte ingå i supplementärt kapital till större del än som motsvarar av det totala primära kapitalet. Med denna ordning måste bankerna ha ett större aktiekapital än som behövs med hänsyn till verksamheten för att kunna garantera att kapitalbasen alltid motsvarar av placeringarna. Det är därför enligt nödvändigt med en möjlighet att denominera aktiekapitalet i främmande valuta som följande exempel visar. Kapitalkravet på kreditinstitut och värdepappersbolag ... 115 I exemplet har tillgångarna och skulderna i utländsk valuta på nytt satts till . Bland skulderna ingår förlagslån i utländsk valuta som inräknas i kapitalbasen. Denna bas har satts till och specificerats; hänför sig till förlagslån och till aktiekapital och båda posterna har denominerats i samma utländska valuta som de nyssnämnda tillgångarna och skulderna på . Antag nu att de ifrågavarande tillgångarna och skulderna är bestämda i USD och att dollarns värde stiger i förhållande till kronan . Det påverkar tillgångar och skulder lika. redovisas därför de ifrågavarande tillgångarna och skulderna till . Också förlagslånet och aktiekapitalet redovisas till balansdagens kurs eller till 11 respektive . Genom att förlagslånet och aktie- kapitalet sålunda ökar med tillsammans uppfylls det krav på ytterligare 8 i kapitalbasen som enligt vad som anförts ovan följer med en ökning av värdet på de aktuella tillgångarna. 116 Kapitalkravet på kreditinstitut och värdepappersbolag ... Utredningen menar att det av exemplen framgår att en denominering i enlighet med exempel 2 av aktiekapitalet i främmande valuta i föreningen med en värdering av detta till aktuell kurs ger bankerna möjligheter att arbeta med en mindre kapitalbas än som annars är nöd- vändig. Exempel 2 väcker emellertid åtminstone tre övergripande frågor. Den första är om en sådan ordning är förenlig med Basel- överenskommelsen och EG:s kapitalkrav. Den andra frågan är hur en sådan ordning skall förenas med de allmänna redovisningsprinciper som skall tillämpas på bankernas årsredovisning och delårsrapporter. Den tredje frågan slutligen är hur en denominering av aktiekapitalet i utländsk valuta med fluktuerande värde skall förenas med associations- rättsliga principer bl.a. minoritetsskyddsregler som ger aktieägare med en viss andel av aktiekapitalet särskilda rättigheter i bolaget. Beträffande den första frågan kan noteras att kapitalkravet är avsett att ge skydd åt investerare och åt dem som har satt in medel på konton hos kreditinstitut och värdepappersbolag. Det är oklart för utredningen varför kapitalbasen har bestämts just på det sätt som skett, av vissa angivna placeringar, men procentsatsen får antas ha blivit bestämd med hänsyn till att alla eller nästan alla länder som deltog i beslutet hade inhemska bestämmelser som innebar att aktiebolag med hemvist där måste ha aktiekapitalet denominerat i hemlandets valuta och i årsredovisningen ta upp det med det i aktiebolagsregistret registrerade beloppet. Såvitt utredningen har kunnat finna är detta fortfarande den ordning som gäller. Endast och har möjlighet att denominera aktiekapitalet i utländsk valuta och det är för utredningen okänt om irländska och engelska banker utnyttjar detta vid beräkning av kapitalbasen på det sätt nu föreslår. Utredningen anser att man måste vara försiktig så att inte bryter mot sina internationella åtaganden. bör inte genom vad som kan uppfattas som ett kringgående av kapitalkravet ge sina kreditinstitut konkurrensfördelar i förhållande till konkurrenter med hemvist i andra som det skydd för insättarna som kravet är avsett att ge urgröps. Beträffande den andra frågan utgår utredningen från att en sådan löpande beräkning av kapitalbasen som före- slår måste överensstämma med den ordning som skall gälla vid upprättande av delårsrapporter, årsredovisning och koncernredovisning i kreditinstitut. Såsom kapitalkravet är utformat går det inte att ha två parallella redovisningssystem med olika innehåll. Om Svenska Bank- föreningens önskemål om en denominering av aktiekapitalet i främ- mande valuta som vid beräkningen av kapitalbasen tas upp till aktuell kurs skall tillgodoses, måste konsekvensen bli att aktiekapitalet i årsredovisningen tas upp till balansdagens kurs. Det är uppenbart att Kapitalkravet på kreditinstitut och värdepappersbolag ... 117 det inte går att ha årsredovisningen i samma valuta som aktiekapitalet, om detta är denominerat i mer än en valuta. En värdering till balans- dagens kurs väcker vidare en rad invändningar av redovisningsprin- cipiell art. Utredningen har varit inne på dess invändningar i kapitel 5 och 6 och kan i detta sammanhang inskränka sig till följande syn- punkter. Det är en grundläggande princip att det egna kapitalet bestäms som skillnaden mellan tillgångar och skulder. En ökning av aktiekapitalet till följd av valutakursförändringar måste därför kompenseras genom en motsvarande minskning av det övriga egna kapitalet och vice versa. Det sammanlagda egna kapitalet måste vara oförändrat när tillgångarna och skulderna är oförändrade från den ena balansdagen till den andra. Att förändringar i aktiekapitalets storlek på grund av valuta- kursfluktuationer måste matchas mot det övriga egna kapitalet kan ge rent stötande konsekvenser. Antag att ett aktiebolag med aktiekapitalet denominerat i USD har drivit en verksamhet som gett nollresultat. Dollarn har emellertid sjunkit i värde i förhållande till kronan, i följd varav aktiekapitalet redovisas till ett lägre belopp än på den senaste balansdagen.