sou · GLB371 · 1998-01-01 00:00:00 — Systemet är huvudsakligen inriktat på att för- dela köplatser beroende på kötid för lägenheter ur HSB:s produktion. Köplats kräver nysparande om /år. För medlem krävs /år. Antalet bosparare uppskattas 1996 till 260 000 med ett totalt sparande på . SBC BO erbjuder, tillsammans med , bosparande i aktiefond för sina medlemmar. Ett poängsystem fördelar köplatser vid köp av bostadsrätt. Sparpoäng ges för maximalt sparande där ger sparpoäng. sparade cirka 18 000 personer i systemet och den totala fondförmögenheten uppgick till cirka 410 miljoner. Förutom dessa särskilda bosparformer förekommer sannolikt spa- rande som ett inslag i boendeplaneringen inom det vanliga bankspa- randet, allemanssparandet, sparandet i aktier och aktiefonder med mera. Utredningen om ett nytt statligt premierat bosparsystem (SOU 1994:121) ansåg att målsättningen för statliga stödåtgärder för bosparande borde vara att underlätta lånefinansieringen av främst topplånet för hushåll som sparat till erforderlig kontantinsats. behandlade även tre tidigare bosparförslag som lämnats av Bofrämjandet, respektive Utredningen om statens stöd för bostadsfinansieringen. Utredningen avvisade samtliga förslag. förslag har inte lett till några beslut. Bostadspolitiska utredningen redovisar också ett förslag från där syftet är att stärka det egna kapitalet i de kommunalägda fastigheterna. tanke är att introducera Allboendefonder med likartad form som allemansfonder. De nya fonderna skulle in- vestera i preferensaktier utgivna av de kommunala bostadsföretagen. En preferensaktie skall ge förtur vid företagets utdelning av eventuell vinst. Den som bospar och faktiskt använder de insatta medlen till att köpa en bostad föreslås få en extra skattesubvention. förslag utgår ifrån tidigare regler för allemansfonder. Unga och den egna bostaden slutat avveckla den extra skatteförmånen för allemanssparandet har förslaget möjligen inte samma aktualitet. Sparformen avses vara bo- endeneutral. Det kan dock diskuteras om förslaget är boendeneutralt. För den som bor i hyresrätt och inte har för avsikt att ändra boende- form förefaller det mindre meningsfullt att utnyttja sparformen. Den bostadspolitiska utredningen (SOU 1996:156) lät sparutreda- ren göra en genomgång av svensk och amerikansk lit- teratur samt tidigare sparutredningar som undersökt skattesubventio- ner. Slutsatsen i rapporten är att det saknas empiriska belägg för att skattesubventionerat sparande annat än marginellt tas från minskad konsumtion. I stället sker en omfördelning mellan sparkapital och det sparande som ändå hade skett. Bostadspolitiska utredningen menar att det nuvarande ungdoms- bosparandet har begränsad betydelse för unga familjers bostadsköp. Utredningen föreslår att reglerna ändras så att sparandet med statlig subvention enbart kan användas för köp av bostad. Utredningen diskuterar också frågan om kreditgaranti för köp av bostad men avstår från ett sådant förslag då man bland annat anser att det finns risk för en prisdrivande effekt på andrahandsmarknaden. Boendesegregation är ett komplext samhällsproblem med djupa röt- ter i ekonomiska och sociala förhållanden. Förhållanden på bostads- marknaden kan bara förklara en del av de segregationsmönster som uppstått. Segregationens allvarligaste konsekvens är att människor med minst fördelaktiga ekonomiska, sociala och politiska förutsättningar tenderar att samlas i de minst attraktiva bostadsområdena. Utsatta grupper i samhället hänvisas till utsatta bostadsområden. Dessa bo- stadsområden erbjuder ofta goda bostäder , men storskalighet, ano- nymitet, otrygghet, förslitning, dålig miljöanpassning, bristande ser- vice och kommunikationer med mera bidrar till att ytterligare försäm- ra invånarnas levnadsvillkor och livschanser. 81Framställningen bygger i huvudsak på Bostadspolitik 2000, (SOU 1996:156). Där finns också utförliga källhänvisningar Unga och den egna bostaden Begreppet bostadssegregation brukar användas för att beskriva en situation där olika hushållskategorier och sociala grupper fördelar sig ojämnt över bostadsbeståndet inom ett givet geografiskt område. Bostadspolitiska utredningen talar om tre typer av segregation: ·Demografisk segregation är rumslig åtskillnad mellan indivi- der av olika kön och ålder. Hit brukar räknas en skev fördel- ning av olika hushållstyper till exempel genom att barnfamiljer och ensamstående äldre koncentreras till olika områden. De- mografisk segregation kan uppstå genom koncentration av vissa typer av kategoriboende, till exempel äldreboende och studentbostäder, till vissa områden ·Etnisk segregation innebär en rumslig åtskillnad mellan indivi- der som tillhöra olika kulturer, folkgrupper och religioner. ·Socio-ekonomisk segregation innebär åtskillnad mellan indivi- der som tillhör olika social-, inkomst-, eller yrkesgrupper. har polariseringen ökat mellan de mest attraktiva bostadsområdena med resursstarka invånare och de minst attraktiva där invånarna är resurssvaga. Den socio-ekonomiska segregationen sammanfaller också i ökad utsträckning med etnisk segregation. Ett hushålls möjligheter att förverkliga sina bostadsönskemål av- görs av dess tillgång till ekonomiska och sociala resurser. Till de ekonomiska resurserna hör främst inkomsten, men även förmögen- heten spelar stor roll för möjligheten att klara nödvändig insats av eget kapital vid ett bostadsköp. Hushåll med möjligheter till lån eller bidrag från föräldrar eller äldre släktingar inför köp av egen bostad har ett betydande försteg framför hushåll som är hänvisade till egna inkomster och besparingar. Skillnader i konsumtionsmönster kan också innebära att olika sociala grupper är beredda att använda en större eller mindre del av sina ekonomiska resurser till boende. Till- gången till information om den lokala bostadsmarknaden, sociala kontaktnät och skillnader i social status kan vara avgörande för att konkurrera om attraktiva bostäder. Inkomstskillnader kan troligen förklara en del av den etniska seg- regationen. Dessutom har invandrarhushållen i mindre utsträckning möjlighet att dra nytta av inkomstöverföringar mellan generationerna. Många invandrare har också mycket begränsade kunskaper om bo- stadsmarknaden på den ort de blir anvisade bostad. Genom att bo- stadsförmedlingen anvisat bostad i områden med många tomma lä- Unga och den egna bostaden genheter har de som invandrat, liksom många andra nyinflyttade, fått börja sin boendekarriär i de minst attraktiva bostadsområdena. Bo- städer i dessa områden är dessutom svåra att använda som bytesob- jekt Regeringen gör en stor satsning för att stimulera till fortsatt utbild- ning. Antalet högskoleplatser kommer successivt att byggas ut. Bris- ten på bostäder är stor på vissa universitetsorter. Det fanns /96 ca 285 000 registrerade studenter82. Enligt uppgift från finns cirka 42 000 studentbostäder. infördes ett tillfälligt investeringsbidrag för att stimulera tillkomsten av nya studentbostäder på vissa studieorter. Ett engångsbidrag på högst per lägenhet kan lämnas till den som genom nybyggnad eller ombyggnad tillför nya studentbostäder. Regeringen menar att anslaget i på så sätt kommer att räcka till cirka 15 000 studentlägen- heter vilket skulle innebära en fördubbling av byggandet . Byggnationerna skall vara påbörjade och färdigställda inom från det de påbörjats. Trots denna satsning kommer det att fattas studentbostäder. 9.5Boverkets uppdrag om ungdomsboende Regeringen har givit i uppdrag att samla, utvärdera och ak- tivt sprida erfarenheter och nya idéer kring billiga och bra ungdoms- bostäder. har lämnat en delrapport i form av en skrift Bo- stad sökes! I skriften redovisas drygt 20 projekt som kommuner och fastighetsägare genomfört eller planerar att genomföra för att skapa fler bostäder för unga. Syftet med skriften är att visa på möjligheter och inspirera till initiativ för att underlätta ungas etablering på bo- stadsmarknaden och skapa ett kvalitativt bra och billigt boende för unga. menar att ungas möjligheter att komma in på bostadsmark- naden varierar mellan olika kommuner, men också inom respektive kommun. Eftersom unga har olika ekonomiska förutsättningar och 82 , 1996. Unga och den egna bostaden olika behov måste åtgärderna utgå från situationen på den lokala bo- stadsmarknaden och de ungas förutsättningar och önskemål. menar vidare att en viktig förutsättning för att nå resul- tat är att kommunen och de lokala aktörerna på bostadsmarknaden samverkar, menar vidare. Kommunerna kan i detta avseen- de ha en nyckelroll för att åstadkomma sådan samverkan. De allra flesta projekt som beskrivs i skrift har initierats och genomförts av fastighetsägare. Intresset från fastighetsägarnas sida motiveras bland annat av att det är viktigt att knyta unga som är på väg in på bostadsmarknaden närmare till sig. Det ökar förutsätt- ningarna för en varaktig relation. Av beskrivningarna av projekten framgår att det handlat om mer än bara själva bostadsanskaffningen. Mervärden har bland annat till- kommit genom att unga fått en stor frihet och i vissa fall ekonomiska förutsättningar att själva forma sitt boende. Ett aktivt inflytande har också medfört att man skapat gemensamma lokaler för aktiviteter. I vissa projekt har också förekommit självbyggeri och självförvaltning vilket lett till lägre boendekostnader. Av projekten att döma tycks det inte finnas hindrande regler när det gäller att anpassa bostäder för unga. De nu gällande byggreglerna ger också möjlighet att utforma mindre bostadsytor och därmed få lägre boendekostnader när det gäller särskilda boendeformer för studerande och ungdomar83. Nästa skede i projekt är att genomföra en idétävling där kommuner och fastighetsägare tillsammans med unga ges möjlighet att delta. Avsikten är att få fram ytterligare idéer för att underlätta för unga att komma in på bostadsmarknaden samt att skapa ett kvalita- tivt bra och billigt boende för unga. Regeringsuppdraget skall slutrapporteras . 83 byggregler; (BBR94) Unga och den egna bostaden Att kunna skaffa en egen bostad är för mång unga det kanske vikti- gaste steget mot självständighet. Som framgått av tidigare avsnitt har unga, sett över en längre tidsperiod, börjat flytta hemifrån allt tidiga- re. Kvinnor är fortfarande yngre än män när de lämnar föräldrahem- met men skillnaderna har krympt . Det framgår också att unga på landsbygden och i de största städerna flyttar något senare än unga i mellanstora städer. Orsaken till att de unga flyttar varierar. Fortsatt utbildning eller arbete på annan ort, trångboddhet i föräldra- hemmet och parbildning är de vanligaste orsakerna. Den första bostaden utanför föräldrahemmet ser olika ut. Unga är en rörlig grupp som kan pendla mellan olika tillfälliga bostadslös- ningar - bo i andra hand, dela lägenhet med andra unga, bo i student- lägenhet et cetera. Vi kan också se att unga har särskilda krav på och öns- kemål om sitt boende. De allra flesta unga har växt upp i hem med god utrymmesstandard och i många fall eget rum. Detta präglar självklart önskebilden av ett eget boende. Unga ställer traditionella och höga kvalitetskrav på sitt boende. Vid studier av ungas värde- ringar av till exempel bostadsområden visar det sig att de inte på nå- got avgörande sätt skiljer sig från genomsnittliga hushåll84. Som framgått tidigare är det endast en mindre del av de unga som själva anser att det är ett problem att hitta en egen bostad. Men man anser trots det att det behövs särskilda åtgärder för unga inom bo- stadspolitiken. I kommitténs direktiv anges att ungdomspolitiken i första hand skall syfta till att anlägga ett ungdomsperspektiv inom olika sektorer, utifrån ungas behov och livssituation. Möjligheterna att på ett konsekvent sätt kunna göra detta inom boendets område kräver givetvis att man har tillgång till en heltäck- ande och aktuell kunskap om ungas boende och situation på bo- stadsmarknaden och kan bilda sig en uppfattning om i vilken mån si- tuationen skiljer sig åt mellan olika ungdomsgrupper och mellan unga och andra åldersgrupper. Kommittén har funnit att det råder stora 84Ungdomsboendet i lågkonjunkturens verkningar, , Stencil Unga och den egna bostaden brister i detta avseende och att kunskapen om ungas boende är syn- nerligen fragmentarisk. Kommittén finner det framförallt angeläget att påtala bristerna i den offentliga statistiken om unga och deras boende. Den visar sig vara för begränsad när gäller vilka unga som innefattas, vilka förhål- landen som belyses och även vad gäller aktualitet. De ungas möjligheter att skaffa sig en egen bostad till lämpligt pris som passar de egna behoven och önskemålen är beroende av såväl utbudet av lämpliga bostäder som de egna möjligheterna att efterfrå- ga, det vill säga att kunna betala för dessa bostäder. Utbudet av bostäder för unga är beroende både av vilka bostäder som redan finns respektive av vilka nya bostäder som byggs. Ny- byggda bostäder kan komma unga tillgodo på två sätt. Antingen di- rekt i de fall de är lämpliga för unga att själva flytta in i. Eller indirekt genom att de ger upphov till flyttkedjor som i sin tur resulterar i ledi- ga bostäder lämpliga för unga. Andelen små lägenheter har minskat betydligt. Bara har 78 000 lägenheter som kan tänkas passa unga som första bostad försvunnit genom rivningar och ombyggnader85. ligger bostadsbyggandet på en extremt låg nivå, därtill har 90-talet inneburit starkt ökade boendekostnader. Detta på- verkar givetvis situationen för unga, i särskilt hög grad för dem som ännu inte har en egen bostad. Kommittén vill utifrån ett ungdom- sperspektiv påtala vikten av att det pågår en nyproduktion som håller bostadsmarknaden i balans, att flyttkedjor initieras som kan friställa bostäder lämpliga för unga, att man ökar bostadsutbudet för unga också genom ombyggnader av såväl bostäder som andra lokaler och att boendekostnaderna minskar. Ovan nämnda faktorer kan ibland vara helt avgörande för ungas situation på bostadsmarknaden. Kommittén ser sig dock inte ha kom- petens att föreslå konkreta åtgärder vad gäller dessa mera övergri- pande bostadspolitiska frågor. I dagens läge råder det sammantaget ingen brist på bostäder. Situ- ationen varierar dock mellan olika kommuner. Enligt de preliminära resultaten från senaste bostadsmarknadsenkät uppger en- 85 Krokig väg till vuxen, 1996:6 Unga och den egna bostaden dast av kommunerna att de i hela eller delar av kommu- nen har brist på bostäder, uppger att de har överskott. Bostadsbrist råder framförallt i storstadsområden och på högskole- orter. På motsvarande fråga vad gäller bostäder som är lämpliga för unga har av kommunerna uppgivit att det råder brist, medan drygt hälften inte anser sig ha några större problem. I de kommuner som angivit brist på lämpliga bostäder för unga har det stora flertalet uppgivit att de bostäder som finns är för stora eller för dyra. Cirka en tredjedel av universitets- och högskolekommunerna har angivit att de har brist på studentbostäder. Hur den konkreta situationen ser ut för unga människor kan såle- des variera mellan och inom kommunerna. Och givetvis även över tiden. Situationen kan också förutsättas variera mellan olika grupper av unga. Kommunerna har ett grundläggande ansvar för bostadsförsörj- ningen. Kommittén anser det därför vara kommunernas ansvar att vara pådrivande i den mån det behövs särskilda åtgärder för att få fram lämpliga bostäder för unga. Det är dessutom på den lokala nivån som den konkreta kunskapen om bostadsmarknaden finns. Bristen på studentbostäder på vissa universitets- och högskoleor- ter leder till problem för de studerande. menar att regeringen vid tilldelningen av nya utbildningsplatser ska beakta de ansökande orternas möjligheter att inom en termin, tillhan- dahålla bostäder. Kommittén finner det angeläget att påtala att behövliga åtgärder måste utformas med medverkan av de lokala bostadsföretagen och fastighetsägarna om de skall kunna få ett reellt och mera långsiktigt genomslag. Erfarenheter pekar på att de bästa resultaten uppnås i en direkt samverkan mellan fastighetsägare/bostadsförvaltare och berör- da unga. Ungas möjligheter att kunna skaffa sig en lämplig bostad beror dock inte bara det faktiska utbudet av bostäder. Avgörande är också ungas möjligheter att efterfråga, det vill säga kunna betala för de bo- städer som är lämpliga. Ungas möjligheter att kunna betala för en egen bostad beror framförallt av vilken inkomst man har, i realiteten också av huruvida man har föräldrar som har råd och vilja att biträda ekonomiskt. Den egna inkomsten påverkas av huruvida man studerar, förvärvsarbetar eller är arbetslös. För åtskilliga av dem som har ett arbete kanske inte Unga och den egna bostaden problemen existerar eller är små. För den som är arbetslös är det ofta överhuvudtaget inte möjligt att tänka sig en egen bostad. har i delbetänkandet Unga och ar- bete tagit ställning för ett särskilt bostadsbidrag för unga. Vi har även föreslagit att detta skall ges en klarare social profil . Sam- tidigt har vi betonat att syftet med bidraget inte skall vara att kom- pensera för inkomstbortfall vid arbetslöshet. För att möjliggöra finan- sieringen av en klarare låginkomstprofil inom samma anslagsram som har vi föreslagit att den övre åldersgränsen skall sänkas från 28 till . De mera exakta gränserna för inkomst, bo- endekostnad respektive bidrag kvarstår dock att utreda. har i sin första delredovisning av sitt regeringsuppdrag redovisat exempel på ett brett spektrum av åtgärder som går ut på att underlätta för unga att komma in på bostadsmarknaden och att skapa bra och billig boendeformer. Projekten tar i hög grad tillvara ungas vilja att delta och medverka. I flera av exemplen har frågor som rör bostad, utbildning och arbete kopplats samman i samma projekt. menar att redan nu kan värdefulla slutsatser dras men att regeringen efter det att projektet slutförts och utvärderats får bedöma vilka fortsatta åtgärder som bör vidtas. tar enbart ställning till den demografis- ka segregeringen och menar att tillskapandet av särskilda bostäder för unga kan vara ett bra sätt att åstadkomma ett mera allsidigt sam- mansatt bostadsområde och därmed tillföra området kvaliteter. Bo- verket visar på exempel där ett mindre antal bostäder för unga integ- rerats i bostadsområden som domineras av stora bostäder och där det i normala fall bor få unga. Många studentbostadsprojekt är storskaliga och rymmer likartade bostäder. Detta uppfattas dock som en bra lösning av många studen- ter. Studentbostäderna kan ge en relativt låg hyra och för dem som är nya på studieorten kan det vara värdefullt att bo i närheten av andra studenter. Dessutom är tiden i studentboende på de flesta studieorter begränsad. menar därför att studentbo- stadsområden inte utgör något problem ur segregationssynpunkt. Unga och den egna bostaden I Ungdomspolitiska kommitténs uppdrag ingår också frågan om bosparande. I olika sammanhang har man funnit att stöd till speciella sparformer endast marginellt har påverkat det totala sparandet. Hu- vudeffekten har i stället varit att man bytt sparform.86 Det stora problemet för unga är inte att de konsumerar för mycket och sparar för lite, utan att de har låga eller inga arbetsin- komster. Många unga kan inte spara hur gärna de än vill. Det kan ifrågasättas om de som har möjlighet att spara är den rätta gruppen att uppmuntra med statligt finansierade sparstimulanser. För dessa unga finns etablerade sparformer på marknaden och de bör kunna använda sig av ett normalt sparande för sin bostad. Det har dessutom visat sig vara svårt att finna former för bosparande som är neutrala till upplåtelseformen. Behovet av långsiktigt sparande är en attitydfråga där åt- gärderna bör sättas in för att informera unga om sparande. Kommit- tén föreslår nedan att informationen om boendet bör intensifieras. I den informationen bör också frågor om långsiktigt sparande få en framträdande plats. Kommittén anser att bosparandet för unga som statligt subventio- nerad sparform bör upphöra. Av den enkät genomfört tillsammans med SCB framgår att det finns önskemål från de ungas sida att få in- formation om bostäder. I synnerhet gäller detta unga på mindre orter som av olika skäl behöver flytta. Unga som invandrat vill också gärna ha information om lediga bostäder. Visserligen löser inte bättre in- formation grundproblemen med bristande tillgång på lämpliga bostä- der för unga och höga hyror, men den kan möjligen underlätta för unga att hitta lediga bostäder. I senaste bostadsmarknadsenkät uppger av kommunerna att de inte har någon särskild instans dit folk kan vända sig för att få information om den lokala bostadsmarknaden. För att kunna göra bästa möjliga val krävs att man har information om hur den rådande bostadsmarknaden ser ut och fungerar, vilka 86 Utredningen om statens stöd för bostadsfinansiering, (SOU 1992:47). Unga och den egna bostaden regler som gäller, vilka möjligheter som står till buds och vilka sökvägar man kan använda sig av. Behovet av lättillgänglig information gäller alla, men är inte minst viktig för unga eftersom de är en grupp som flyttar mer än andra, till exempel för att kunna få utbildning eller arbete. Av särskilt stor bety- delse kan det vara för de unga som av olika skäl inte kan påräkna föräldrarnas medverkan vid sin bostadsanskaffning. En sådan infor- mation måste anpassas till lokala behov och förutsättningar. I syfte att utveckla en systematiskt täckande och regelbundet uppda- terad statistik om ungas boende ska i samråd med , och ges i uppdrag att tillse att en sådan statistik utvecklas och regelbundet insamlas. Länsstyrelserna bör få i uppdrag att kartlägga bostadssituationen för unga i kommunerna. Uppdraget skall redovisas till . Det nu existerande ungdomsbosparandet ska upphöra. Regeringen bör i beredningen av propositionen om den framtida bo- stadspolitiken beakta de ungas situation såsom varande längst ut i flyttkedjan. Bostadsstöden bör utformas så att det stimulerar flyttkedjor. I anslutning till att kommunerna tillsammans med unga tar fram sär- skilda ungdomspolitiska program bör också behovet av bostadsin- formation och bostadsplanering för unga behandlas. Vid tilldelning av utbildningsplatser inom högskoleväsendet ska rege- ringen beakta studieortens möjligheter att inom en termin kunna till- handahålla bostäder.