sou · GLB3121d2 · 1998-01-01 00:00:00 — Ett sådant program kan natur- ligtvis finnas vid sidan av skolplanen, eller också kan kommunen hävda att man kontinuerligt utvärderar sin verksamhet som ett självklart led i denna, utan att man har en särskild plan för detta. Poängen med kravet på att programmet ska finnas med i skolplanen är att det då blir tydliga- re för kommunen och för skolan att en utvärdering ska ske i anslutning till skolplanen. Kopplingen mellan skolplanen och utvärderingen för- stärker också sambandet mellan utvärderingen och skolans fortsatta utveckling. En konkretisering av utvärderingsprogrammet ger större möjligheter för den nationella utvärderingen att efterfråga sådana 110 Se s. 204. Där återges den nuvarande lydelsen i skollagen, liksom den som vi före- slår. 188 5PPF¶LJNING OCH UTV¤RDERING kommunala utvärderingsprogram och därigenom få en bild av hur ut- värderingen utvecklas. Även andra intressenter i skolans verksamhet kan ha glädje av att det finns en lättillgänglig plan för en kommuns skolutvärdering. Det finns ett spänningsfält mellan stat och kommun och ibland ifrågasätts statens rätt och möjlighet att efterfråga den konkreta infor- mation från kommunerna som möjliggör en nationell uppföljning och utvärdering av skolan. Vi vill flytta den paragraf som talar om kommunernas skyldigheter att lämna uppgifter från skollagens 15 kap. till 2 kap. så att den knyts närmare till ansvarsfrågorna. I detta sammanhang vill vi framhålla att skollagens 15 kap. 15 § in- nehåller en klar sanktionsmöjlighet. Det står i lagen att om en kommun grovt eller har åsidosatt sina skyldigheter enligt lagen eller dess föreskrifter får regeringen på kommunens bekostnad vidta nödvändiga åtgärder. Såvitt vi vet har denna sanktionsmöjlighet aldrig tillämpats. Vi föreslår att paragrafen ändras så att möjligheten öppnas för regeringen att uppdra åt sin tillsynsmyndighet, , att direkt ingripa mot kommuner som åsidosätter sina skyldigheter enligt skolla- gen eller de föreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen. När en kommun grovt eller åsidosätter sina skyldigheter bör sanktionerna trappas upp och också kunna innebära direkta åtgärder. Också här menar vi att det är rimligt att kan ges regeringens bemyndigande att på en kommuns bekostnad vidta de åtgärder som är befogade för att tillgodose lagens krav. Genom dessa förändringar i lagen avser vi att stärka den enskildes rättsskydd och ge de statliga myndigheterna möjlighet att ingripa på ett tidigare stadium. Vi tror inte att det kommer att bli vanligt med denna typ av sanktioner, men vi me- nar att det är nödvändigt att tillsynsmyndigheten snabbt kan ingripa när lag och förordning åsidosätts för att inte föreskrifterna ska upplevas som helt tandlösa. &¶RSLAG TILL ¤NDRINGAR I SKOLLAGEN KAP $EN KOMMUNALA ORGANISA TIONEN F¶R SKOLAN 8 § I alla kommuner skall det finnas en av kommunfullmäktige antagen KAP $EN KOMMUNALA ORGANISA TIONEN OCH DET KOMMUNALA ANSVA RET F¶R SKOLAN 8 § I alla kommuner skall det finnas en av kommunfullmäktige antagen 5PPF¶LJNING OCH UTV¤RDERING 189 skolplan som visar hur kommunens skolväsende skall gestaltas och ut- vecklas. Av skolplanen skall sär- skilt framgå de åtgärder som kom- munen avser att vidta för att uppnå de nationella mål som har satts upp för skolan. Kommunen skall kontinuerligt följa upp samt utvärdera skolplanen. skolplan som visar hur kommunens skolväsende skall gestaltas och ut- vecklas inom ramen för de nationellt uppställda målen. Av skolplanen skall framgå vilka åtgärder och om- råden som kommunen prioriterar un- der den period för vilken planen gäl- ler. Kommunen skall kontinuerligt följa upp och utvärdera det egna skolvä- sendets verksamhet och resultat. I skolplanen skall anges hur detta skall ske. +AP –VRIGA F¶RESKRIFTER 11 § Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för skolhuvudmannen att lämna sådana sakuppgifter om skolverk- samheten och sådan verksamhets- redovisning som behövs för upp- följning och utvärdering av verk- samheten. Regeringen får vidare meddela fö- reskrifter om viten för den som inte följer bestämmelser om sådan upp- giftsskyldighet. Har en kommun grovt eller åsidosatt sina skyldighe- ter enligt denna lag eller enligt fö- reskrifter som har meddelats med stöd av lagen, får regeringen med- dela de föreskrifter för kommunen eller, på kommunens bekostnad, vidta de åtgärder som behövs för att avhjälpa bristen. 8 a§ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om skyldighet för skolhuvudmannen att lämna sådana sakuppgifter om skolverksamheten och sådan verksamhetsredovisning som behövs för uppföljning och ut- värdering av verksamheten. Regeringen får vidare meddela före- skrifter om viten för den som inte följer bestämmelser om sådan upp- giftsskyldighet. Har en kommun åsidosatt sina skyl- digheter enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, får regeringen, eller den myndighet regeringen bestäm- mer, meddela de föreskrifter för kommunen som kan vara påkallade. Har åsidosättandet varit grovt, eller pågått , får rege- 190 5PPF¶LJNING OCH UTV¤RDERING Har staten haft kostnader för en åtgärd som vidtagits med stöd av första stycket, får denna kostnad kvittas mot belopp som staten eljest skulle ha betalt ut till kommunen. ringen, eller den myndighet regering- en bestämmer, på kommunens be- kostnad vidta de åtgärder som behövs för att avhjälpa bristen. Har staten haft kostnader för en åt- gärd som vidtagits med stöd av andra stycket, får denna kostnad kvittas mot belopp som staten eljest skulle ha betalt ut till kommunen. ,¤RARES YRKESUTVECKLING 191 )NNEH¥LL OCH SLUTSATSER Vårt uppdrag handlar om skolans utveckling. Det är med den bakgrun- den som vi i det här kapitlet diskuterar frågor om personalens utbild- ning, vidareutbildning och fortbildning. Vi behandlar i huvudsak lärare i och gymnasieskolan. Resonemangen gäller i tillämpliga delar också för fritidspedagoger, förskollärare och skolledare. När det gäller de senare hänvisar vi till avsnittet om rektorer i kapitel 7 (s. 164). När vi behandlar lärarnas kompetensutveckling utgår vi ifrån det en- skilda arbetslaget. Vilket behov finns där av att ha kontakt med andra, att få tid för att reflektera över den egna praktiken, att ta del av ny litte- ratur, att dela med sig av sina erfarenheter osv? I slutet av kapitlet lyfter vi fram ett problem som vi ser i dagens grundutbildning av lärare: kopplingen skola–lärarutbildning. Kapitlet innehåller ett förslag om inrättandet av s.k. rekryteringstjänster och ett annat som berör utlandsutbildade lärare. Våra slutsatser är följande: ·Förutsättningarna för lärarnas arbete har ändrats mycket. Lärar- jobbet är mer utsatt än tidigare, och behovet av samarbete mellan lärare har ökat. Även skolledarnas arbetssituation har för- ändrats radikalt. Deras ansvarsområde har blivit bredare och de för- väntas klara av att både driva förändringsarbete och att hålla bud- getramar. ·Utvecklingsarbetet i skolan bör vara lokalt förankrat i högre grad än . En modell för försöksverksamhet är när lärare, forskare och andra arbetar tillsammans med projekt. ,¤RARNA I 3VERIGE Det finns cirka 120 000 lärare i och gymnasieskolan. An- talet förskollärare och fritidspedagoger är omkring 70 000. Det är alltså sammanlagt nästan 200 000 personer som sysslar med pedagogiskt ar- bete i den svenska skolan, förskolan och skolbarnsomsorgen. Till detta kommer cirka 6 000 skolledare i och gymnasieskolan. Om man ska säga någonting generellt om ett så stort antal personer, blir det med nödvändighet förenklat. , som har forskat om lärare och lokalt utvecklingsarbete , har emellertid gjort ett försök att svara på frågan vad som utmärker lärarna som grupp.111 Lärarna är en högutbildad yrkeskategori, skriver han. De har omfattande kontakter med övriga delar av befolkningen – bl.a. ge- nom sitt samspel med eleverna och föräldrarna – och bidrar till att for- ma det uppväxande släktet. Lärarna kan ses som en rejäl tillgång för såväl skolans som samhällets utveckling. Det som är karaktäristiskt för lärarkåren, enligt , är att lärarna å ena sidan kan planera och utföra sitt arbete på ett relativt självständigt sätt, men att de å andra sidan inte har makt att kontrollera andra anställdas arbete och inte heller har makt över egendom och ka- pital i sitt arbete. I sociologiska termer brukar läraryrket betecknas som del-vis självständigt. Journalister, socialarbetare, sjuksköterskor, präster m.fl. har yrken av en liknande karaktär. Det som emellertid skiljer lärarna från dessa, och gör lärarnas ställning i samhället sär- präglad, är deras relation till eleverna. Lärarna ska övervaka och kon- trollera elevernas arbete, eftersom socialisation och kvalificering av den nya generationen medborgare är en av lärarnas viktigaste uppgifter. slutsats är att lärarkåren utgör ett samhällsskikt som har en motsägelsefull position i samhället. Detta kommer bl.a. till uttryck i lärarnas uppfattningar i kontroversiella frågor. Han refererar en under- sökning som visade att lärarkåren är radikal i sin syn på chefer och ex- perter och över huvud taget på hur arbetslivet ska organiseras; lärarna är negativa till en hierarkisk organisation med många beslutsnivåer. Detsamma gäller lärarnas inställning till uppfostran och kriminalitet, där de utgör ett avantgarde. I politiska och ekonomiska frågor är där- emot lärarkåren konservativ – en stöttepelare för det bestående sam- hället. Generaliseringar av det här slaget är, som sagt, grova. på- pekar också att hans undersökning har begränsningar. En allvarlig så- dan är att olika lärargrupper har slagits ihop; klasslärare och ämneslära- re har t.ex. inte särredovisats. Därigenom försvinner ett annat mycket viktigt och utmärkande drag för lärarna: är i sina synsätt och ställ- ningstaganden en splittrad grupp. har jämfört sina resultat med resultaten från motsvarande undersökningar i , , och . Gemensamt för lärarna i olika länder är att de står i OPPOSITION till den dominerande Lärarna i , och låg läng- re åt vänster på den politiska skalan än lärarna i och . tolkar detta oppositionella drag som en strävan hos lärarna att 111 , S. (1994): ,¤RARNA SAMH¤LLET OCH SKOLANS UTVECKLING, , HLS ,¤RARES YRKESUTVECKLING 193 bevara sitt oberoende. Han sammanfattar sin studie av de svenska lä- rarna på följande sätt: 112 Vad som förenar dem är att de värjer sig mot politisk och administrativ styrning av sitt arbete och är tveksamma till expertisbaserade beslut. En slutsats man kan dra är att lärarna som yrkesgrupp är svårstyrda. De värnar om den egna autonomin i mycket stor utsträckning och ifrågasätter legiti- miteten hos såväl arbetsledning som experter. +¶N KLASS OCH ETNICITET Det finns en betydande obalans bland lärare med avseende på kön, klass och etnicitet om man jämför med befolkningen i övrigt. Likadant är det i lärarutbildningarna: Den typiska blivande läraren är en medel- klassflicka med en stabil svensk bakgrund. I är i genomsnitt av lärarna kvinnor. 113 Av de lärare som undervisar i årskurs 1–3 är inte kvinnor. Andelen män är högre i övriga årskurser i . I gymnasieskolan är situationen en annan: Något mer än hälften av samtliga gymnasielärare är män. Tendensen har länge varit att den könsmässiga obalansen ökar. Un- der perioden –1996 minskade antalet lärare i med cirka 6 000. Nästan två tredjedelar av minskningen stod männen för – finns det cirka 4 000 färre manliga lärare i klassrummen än . Det har skett en markant förändring när det gäller skolledarna. För ett tiotal år sedan var den allra största delen av dem män. Sedan dessa har kvinnorna i allt högre grad blivit skolledare. är av det totala antalet skolledare kvinnor; i är andelen något högre, . Det är bara på skolchefsnivån som männen fortfa- rande dominerar. Det är samma mönster i lärarutbildningen: av dem som var i utbildning till lärare under /97 var män. En un- dersökning av studerande på grundskollärarutbildningen i visade att männen i högre grad än kvinnorna avbröt sina studier. Det finns också tecken som tyder på att det proportionellt sett är färre män 112A.a., s. 52. 113Skolverket (1997): 3KOLAN I SIFFROR $EL %LEVER OCH L¤RARE, rapport nummer 130, s. 40 och 79. ,¤RARES YRKESUTVECKLING SOU 1997:121 än kvinnor som verkligen arbetar som lärare efter sin exa- men.114 budgetproposition fick högskolorna i uppdrag att öka an- delen män i lärarutbildningarna, men inga särskilda medel anslogs för ändamålet. Den nya lärarutbildningen i har fått tillstånd av att ha egna antagningsregler och att få använda inter- vjuer som urvalsinstrument.115 Reglerna innebär bl.a. att män kommer att ha förhållandevis lättare än kvinnor att bli antagna; man utnyttjar den möjlighet som finns i högskoleförordningen att ge poäng för under- representerat kön. Det är också ett faktum att många lärare har en medelklassbakgrund. En studie av yrkesverksamma lärare 1990 visade att det bara var för- skollärarna och yrkeslärarna i gymnasieskolan som hade ungefär sam- ma sociala bakgrund som befolkningen i stort.116 För övriga lärarkate- gorier var socialgrupp 1 och 2 överrepresenterade. Kvinnorna inom varje lärarkategori kommer i genomsnitt från ett något högre socialt skikt jämfört med sina manliga kolleger. En ökande andel av eleverna i svenska skolor har en annan språklig och kulturell bakgrund än den svenska. De är födda i utlandet eller har föräldrar som har invandrat till . gäller det mer än var femte elev eller av eleverna.117 Det är en genomsnitts- siffra; i många skolor är andelen mycket högre. är det ytterst få lärare och annan personal i förskolan, skolbarnsomsorgen och skolan som har en motsvarande bakgrund. En annan snedfördelning gäller personalens ålder. Medelåldern bland lärare är hög. Det gäller framför allt gymnasieskolan, där nästan hälften av samtliga lärare är . När man på det här sättet går igenom vilka skillnader som det finns mellan lärarkåren och befolkningen i sin helhet, kan intrycket bli att man riktar kritik mot en stor del av dem som finns i yr- ket. Det är inte vår avsikt, utan vi vill peka på dessa fakta i en diskus- sion om rekryteringen . Vår utgångspunkt är att utbildningen 114 Blank, A. & , H. (1997): *¤M0RO *¤MST¤LLDHETSPROJEKTET P¥ ,¤RARH¶G SKOLANS STUDENTK¥R I 3TOCKHOLM Undersökningen avser studeranden som har antagits 1153VENSKA $AGBLADET , s. 9. 116SOU 1993:85: 5RSPRUNG OCH UTBILDNING 3OCIAL SNEDREKRYTERING TILL H¶GRE STUDIER, , , s. 264 f. Fritidspedagoger redovisades inte i denna undersökning, men det är troligt att också dessa har en liknande social bakgrund som befolkningen i stort. Begreppet yrkeslärare, som användes i studien, motsvarar med dagens termi- nologi lärare som undervisar i karaktärsämnen av typen byggteknik, bagerikunskap, omvårdnadskunskap och matlagning. 117 Siffran avser elever som antingen är födda i utlandet eller har minst en förälder som har invandrat till . ,¤RARES YRKESUTVECKLING 195 av lärare, förskollärare och fritidspedagoger bör öppnas för grupper i samhället som inte har sökt sig dit i någon större utsträckning. Därigenom kommer nya erfarenheter, kunskaper och perspektiv in – både i utbildningarna och i de yrken som de förbereder för. Detta bör ske utan att kraven på kompetens eftersätts. Vi anser att det är värt att sträva efter att sammansättningen av personalen i skolväsendet blir mer lik den som gäller för befolkningen i övrigt. Rekryteringsfrågan är mycket viktig – inte bara därför att kraven på utbildning har ökat, och därmed kraven på skolan – utan också därför att det kommer att behöva utbildas och anställas många nya lärare un- der . Det totala behovet av lärare i kom- mer att öka , vilket bl.a. är en följd av stora barnkullar och pensionsavgångar. Skol- verket räknar med en ökande brist på lärare i om man ut- går ifrån den nuvarande dimensioneringen av grundskollärarutbild- ningen.118 beräknas det finnas en brist på 5 000– 6 000 grundskollärare. Läget är ungefär detsamma för gymnasieskolan, men där kommer bristsituationen senare; först växer behovet mycket kraftigt.119 För att undvika att det blir en akut brist på lärare måste lärarutbild- ningarna ta in flera studenter. Det förutsätter emellertid att det finns tillräckligt många kvalificerade sökande. har det framför allt varit förhållandevis få som har sökt till lärarutbildningar med en inriktning på matematik och naturvetenskapliga ämnen. Lärarna har ett större behov än förr av att samarbeta. Det är en följd av att jobbet har blivit mer utsatt och att skolans verksamhet är mer komplex . Vi skriver utförligt om detta i kapitel 2, fram- för allt på s.44–47. Ett sätt att ge samarbetet en fastare ram är att lärarna bildar arbets- lag, där medlemmarna tar ett gemensamt ansvar för verksamheten. Detta skrev vi ganska utförligt om i )NFLYTANDE P¥ RIKTIGT.120 Utgångs- 118 (1995): ,¤RARBRIST ELLER L¤RAR¶VERSKOTT , nummer 81, , . 119 Hur behovet av lärare blir på , dvs. en bra bit in , är svårt att bedöma eftersom barnafödandet har gått i vågor. räknar man med att det kommer att födas bara cirka 90 000 barn; jämfört med då det föddes 135 000 barn, och 1990 då antalet var 124 000. 120 SOU 1996:22, s. 177–183. punkten var ett exempel från i , där en av lärarna berättade om det arbetslag som hon arbetade i på följande vis: Jag har hela min tjänst i ett arbetslag som har hand om undervisningen i de fyra klasserna i årskurs åtta. Arbetslaget består av sammanlagt elva perso- ner. [..] När vi införde arbetslag kom initiativet från personalen och upp- läggningen utvecklades genom kontakter med andra lärare. Införandet var inte styrt uppifrån, vilket jag tror är viktigt. Vi ville minska antalet lärare för eleverna och se till att var och en av lärarna organisatoriskt ingick i en mindre grupp, där man kunde känna gemenskap och tillhörighet. [..] Den horisontella organisationen gör att lärare i no, so och svenska får en enklare planeringssituation genom att normalt ha endast en årskurs. En följd av detta är att kvaliteten på undervisningen höjs. Man orkar att samarbeta med lärare som har andra ämnen. [..] Ett arbetslag är inte bara ett forum för pla- nering av undervisning och elevvård, utan det har också en personalvårdan- de funktion. Lärarna hjälps åt när de har problem med klasser och enskilda elever och man kan känna trygghet och styrka i arbetslaget när man har per- sonliga problem. I en kommentar pekade vi på tänkbara fördelar för lärare att samarbeta omkring ett begränsat antal elever. Det kan t.ex. ge lärarna en möjlighet att diskutera frågor om skola och pedagogik som kommer upp i under- visningen på ett mer systematiskt sätt än vad som kan ske i personal- rummet eller matsalen. Om lärare och elever tillsammans följer upp och utvärderar arbetet tillsammans ökar den gemensamma kunskapen. Vi berörde också vilken betydelse det kan ha för eleverna att lärarna arbetar ihop och uppträder på ett mer enhetligt sätt i förhållande till dem. Begreppet arbetslag introducerades i samband med den nya läroplanen för (Lgr 80) och myndigheterna har ansla- git en hel del pengar på fortbildning med syftet att stödja bildandet av arbetslag. På åtskilliga skolor har lärarna organise- rat sig på detta sätt, och antalet arbetslag ökar. Ändå kan man inte säga att arbetssättet ännu har slagit igenom på bred front bland lärarna. I betänkandet antydde vi några tänkbara förklaringar till detta. En lärare som går med i ett arbetslag – och som verkligen fungerar som en riktig grupp – får offra en del av sin självständighet, vilket hon eller han kan uppleva som en alltför stor nackdel. Dessutom kan lärararbetet få ett drag av offentlighet som det inte har haft tidigare; kollegerna får en insyn i den enskilda lärarens arbete. Det kan också innebära ett merar- bete, framför allt inledningsvis. Förmodligen får man räkna med att det tar innan de positiva sidorna av att arbeta i lag kommer fram. Det nya avtalet på skolområdet gör att de flesta lärare kommer att tillhöra ett arbetslag . Men arbetslaget som organisations- form innebär inte automatiskt att lärarnas samarbetsmönster ändras ,¤RARES YRKESUTVECKLING 197 eller att pedagogiken påverkas; det öppnar däremot en möjlighet till utveckling. Formen i sig har inget värde, utan måste bedömas efter vad den kan komma att betyda för barns och ungdomars lärande. En skillnad mellan situationen och är att lärarna i större utsträckning BEH¶VER arbeta tillsammans – inte därför att det står i centrala styrdokument utan därför att utvecklingen i sam- hället, i skolan och när det gäller yrkets villkor gör det nödvändigt. Här ska vi inte gå djupare in på olika argument för och emot ar- betslag, utan hänvisar till vad vi har skrivit i tidigare betänkanden. Det är i stället en viss aspekt på arbetslag som vi vill behandla, nämligen de möjligheter som detta sätt att organisera lärares arbete öppnar för att utveckla undervisningen. Om man sätter arbetslaget i centrum, och utgår ifrån de behov som medlemmarna där har, blir synen på sådant som vidareutbildning, fort- bildning, försöksverksamhet och samarbete med lärarutbildningen en annan än om man har ett traditionellt perspektiv. I figuren nedan ger vi några exempel på aktiviteter som ett arbetslag kan tänkas delta i. med forskare eller andra I det följande ska vi utveckla ett par av inslagen i figuren ovan. Doku- mentering av undervisningen kan t.ex. gå till som i följande exempel med ett arbetslag på en grundskola. Berättelsen ska uppfattas just som ett exempel, och ingenting annat. Det finns mycket som kan göras inom ramen för ett arbetslag, och som är viktigt för lärarnas yrkesutveckling. Sex lärare bestämde sig för att studera hur eleverna förhöll sig till varandra, och till lärarna, på lektionerna. Lärarna skrev brev till varandra med iakttagelser av eleverna. De fick hjälp av två personer från med att videofilma vissa lektioner och att göra observationsanteckningar. Sedan for arbetslaget och lärarutbildar- na iväg till en konferensgård. De tittade på filmerna och läste de olika texterna. Därefter delade de upp sig i mindre grupper. Medlemmarna skrev ned vad de tyckte sig se i materialet. Alla samlades och diskute- rade utifrån de nya texterna. Frågorna fick en allsidig belysning efter- som deltagarna hade olika utbildningar och erfarenheter. Deltagarna tyckte att det gav många nya infallsvinklar, men det var också jobbigt att se sin undervisning utifrån och att höra andra prata om den. Efter internatdagarna fortsatte lärarna på egen hand med att video- filma och att göra observationsanteckningar. Alla skrev dagbok . De hade regelbundna träffar med resurspersonerna från då man analyserade dokumentationen. Till dessa träffar bjöd man ibland in lärare från andra skolor, forskare och politi- ker som kunde ge nya perspektiv och kunskaper. När det hade gått , satte arbetslaget av en träff för en förutsätt- ningslös diskussion om värdet av att dokumentera undervisningen på det här viset. Slutsatsen blev att det hade varit roligt och lärorikt; alla tyckte att de hade blivit mer medvetna i sitt arbete. Man tyckte också att det fanns belägg för att eleverna uppskattade de förändringar av un- dervisningen som dokumentationsarbetet hade lett till. När medlemmarna i ett arbetslag arbetar på det här viset är det nå- gonting nytt för många. Därför kan de behöva stöd av olika slag: möj- lighet att delta i kurser för att få reda på vilka metoder som är använd- bara, tid för litteraturstudier, kontakt med lärare på andra skolor som har erfarenhet av att dokumentera sitt eget arbete, samarbete med fors- kare osv. Uppföljning och utvärdering ska till största delen ske när verksam- heten pågår, eftersom det är processen och elevernas lärande som bör stå i centrum för intresset. Ovanstående exempel, där arbetslaget pe- riodvis drog sig tillbaka till ett internat, får inte misstolkas. Det mesta av arbetet med uppföljning och utvärdering bör göras Iskolan, och till- sammans med eleverna. ,¤RARES YRKESUTVECKLING 199