sou · GLB3157d1 · 1998-01-01 00:00:00 — Just detta faktum är det som driver en stor del av det peda- gogiska utvecklings- och förnyelsearbetet inom såväl förskola som skola. 126 Ett flertal studier och utredningar har visat på avsaknaden eller bristen på samsyn. Se t.ex. , I. &Mauritzon, U. (1997): !TT L¤RA SOM SEX¥RING , ; En analys av förskolans och skolans olika traditioner och en vision om en samsyn återfinns i , G. & Lenz- Taguchi, H. (1994): &¶RSKOLA OCH SKOLA OM TV¥ SKILDA TRADITIONER OCH OM VISIONEN OM EN M¶TESPLATS , HLS Förlag. Se även: SOU: 1994:45: 'RUNDEN F¶R LIVSL¥NGT L¤RANDE %N BARNMOGEN SKOLA Bilaga 3. I detta kapitel lägger kommittén fram motivtexter till förslaget till Läroplan för förskolan. Följande avsnitt har särskilt lyfts fram som betydelsefulla områden inom förskolans pedagogiska verksamhet. Det är föräldrasamarbete och föräldrainflytande, jämställdhet mel- lan könen, miljöarbete med barn i förskoleåldern, det mångkulturella samhällets möjligheter, barns rätt till kultur, barn med behov av särskilt stöd, multimedia och informationsteknikens betydelse, och utvärdering och kvalitetsutveckling. I Barnomsorg- och skolakommitténs första betänkande 127 pekades på att en värld med hög förändringstakt ställer stora krav på barn och vuxna. har det skett genomgripande föränd- ringar inom alla livsområden som exempelvis utbildning, yrkesliv och Detta kommer sannolikt att fortsätta in i det kom- mande . Även om samhället förändrats mycket under detta århundrade visar det sig att barn fortfarande oftast växer upp med sina biologis- ka föräldrar. Enligt 128 lever av alla barn i en traditionell familj med bägge sina föräldrar och om de har syskon så är det oftast helsyskon. Det har blivit allt vanligare att föräldrarna lever tillsammans som samboende utan att vara gifta när första barnet föds. Det har också blivit vanligare att vänta med att skaffa barn till ett senare skede i en relation. Separationer förekom- mer så ofta bland sambor som bland gifta. Efter en sepa- ration är det vanligt att ingå i en ny relation och att nya familje- mönster bildas, men antalet ensamföräldrar har också ökat. Det visar sig också att fäderna blir alltmer delaktiga i barnens liv. 127SOU 1997:21: 6¤XA I L¤RANDE &¶RSLAG TILL L¤ROPLAN F¶R BARN OCH UNGA 128DS 1996:57: "$AG En undersökning av , universitet. Övergripande mål för samhällets ansvar för barnen finns angivna i många olika sammanhang. 1993 ratificerade FN:s Barn- konvention: Konventionsstaterna skall göra sitt bästa för att säkerställa erkännandet av principen att båda föräldrarna har ett gemensamt ansvar för barnets uppfostran och utveckling. Föräldrar eller i förekommande fall, vård- nadshavare har huvudansvaret för barnets uppfostran och utveckling. Barnets bästa skall för dem komma i främsta rummet. 129 Artikel 18) I den svenska lagstiftningen inleds bestämmelser med följande: Barn har rätt till omvårdnad, trygghet och en god fostran. Barn skall be- handlas med aktning för sin person och egenart och får inte utsättas för kroppslig bestraffning eller annan kränkande handling. (6 kap. 1§) I För- äldrabalkens regleras även vårdnadshavarens ansvar för barnet. (6 kap. 2§) Om vårdnadens utövande sägs i Föräldradrabalken att: Vårdnadshavaren har rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör barnets personliga angelägenheter. Vårdnadshavaren skall därvid i takt med barnets stigande ålder och ut- veckling ta hänsyn till barnets synpunkter och önskemål. (6 kap. 11§) ) 0EDAGOGISKT PROGRAM F¶R F¶RSKOLAN anges att förskolan skall vara ett komplement till hemmet och att förskolan skall ta hänsyn till barnens verklighet utanför förskolan. Förskolans arbete med barnen måste därför ske i nära samarbete med föräldrarna. 130 Det är perso- nalens ansvar att ta initiativ till och upprätthålla en nära kontakt med föräldrarna. Det åligger också personalen att överbrygga even- tuella svårigheter och hinder för kontinuerligt samarbete. De övergripande målen utgår ifrån föräldrarnas yttersta ansvar för sina barn. är emellertid rollen som vägledare för barn in i vuxenvärlden inte enbart förbehållen föräldrarna utan den delas med förskolan, skolan och skolbarnsomsorgen. Själva föräldraskapet har även det blivit allt mer offentligt. Förskolans betydelse som komp- letterande funktion till föräldraansvaret blir allt viktigare under 129 +ONVENTIONEN OM BARNETS R¤TTIGHETER: (1990):offset- 130 : 1987:3: 0EDAGOGISKT PROGRAM F¶R F¶RSKOLAN !LLM¤NNA R¥D Sid 53 f. barnets tidigaste uppväxtår. Många barn börjar redan när de är ett år Förskolan bedriver en omfattande verksamhet för 1-5 åringar. Alla föräldrar förväntar sig, och med all rätt, att barnet skall få en god omsorg och kunna tillägna sig kunskaper och färdigheter i förskolan. Alla familjer är olika och varje familj har sin egen kultur och tradition. Det krävs mycket av erfarenhet och kunskap hos förskolans personal för att kunna tolka och förmedla viktig infor- mation kring barnet som både familjen och personalen behöver för ett gott samarbete. Föräldrarnas och förskolepersonalens kontakt och samarbete har varit, och är, en viktig källa för forskning och utvecklingsarbete. Föräldrasamarbetet skall regelbundet utvärderas. skall möta varje förälder med respekt och arbeta för att få deras förtroende. Föräldrarna skall kunna känna sig säkra på att deras barn tas väl omhand i förskolan. Barnet behöver känna att de vuxna kan samarbeta, lösa problem och skapa en god stämning tillsammans. Det innebär inte att man behöver tycka lika, men kravet på är att möta alla föräldrar med respekt och en övertygelse om att de vill sina barns bästa även om de beter sig på ett annat sätt än vad man själv skulle önska. Förskolan, hemmet och barnet Föräldrarna har huvudansvaret för sina barns fostran och uppväxt. Därför har alla föräldrar rätt att få veta hur förskolan arbetar. För- äldrarna behöver få så mycket information som är möjligt om verk- samheten innan barnet börjar, så att de kan göra sig en föreställning om vad det innebär att ha sitt barn i förskola. Därefter skall infor- mationen vara fortlöpande som barnet är kvar i verksamheten. Det är också viktigt att personalen i förskolan känner till barnens vardagstillvaro i hemmet. I en undersökning om barns liv i förskolan och i hemmet 132 visar det sig att föräldrarna gör stora insatser för att anpassa sig till vad de upplever som förskolans förväntningar på ett gott föräldraskap. Förskolan anstränger sig också för att till viss del återskapa en hemlik atmosfär runt barnet. Trots att hemmiljön och förskolemiljön i grunden är olika försöker de att anpassa sig till 131 , G, , A-K. (1996): 3M¥ BARN I F¶RSKOLAN , 132 , C, Dencik, L, & , E. (1988): "ARNENS TV¥ V¤RLDAR. Utifrån de iakttagelser som forskarna gjort menar de att redan mycket små barn tydligt kan klara att särskilja och förhålla sig adekvat till olika sociala miljöer. I stället för att söka sudda ut skillnaderna mellan hem och skola vore det bättre att ta fram de konkreta olikheterna som råder mellan föräldrarnas och personalens funktionsvillkor och roller visavi barnet. I föräldrarollen ligger att vara mottagare av just det egna barnets känslor, och att möta dessa med egna känslor, normer och värderingar. I pedagogrollen ligger att ha ett empatiskt och professionellt pedagogiskt förhållningssätt gentemot både enskilda barn och barngruppen. Förskolans verksam- het erbjuder ett socialt samspel och pedagogisk stimulans, medan hemmet också erbjuder något annat. Med en tillspetsad formulering kan man kanske säga att livsvillkoren i det moderna samhället kräver av människor att de utvecklar radarpsy- ken: av det uppväxande släktet kommer tillvaron att kräva stor förmåga till social flexibilitet. Den olikhet som kan råda mellan de olika sociali- sationsmiljöerna barnen färdas i behöver inte vara hotande för barnen – olikheterna kan tvärt om vara en givande och positiv resurs för deras utveckling.133 Ett synsätt grundat på ett erkännande av de olikheter som finns öppnar för en dialog och en ökad förståelse för föräldrar och perso- nals olika funktioner i barnets vardag. Barns sociala och kulturella villkor i förskolan har andra förtecken än de som råder i hemmet hos föräldrarna. Moderna uppväxtvillkor innebär en dubbelsociali- sering för barn där förskola och hem måste både samverka och vara olika arenor, där olika roller tillåts och olika förutsättningar finns. När ett barn börjar i förskola utvidgas inte bara barnets, utan också föräldrarnas värld. Hela familjen påverkas av barnets vistelse i för- skolan. Att alla föräldrar ges möjlighet till insyn, medverkan och inflytande i denna värld är förskolans ansvar. Formellt sett har föräldrainflytande i förskolan förts fram som en viktig del i förskolans uppdrag. Verkligheten har dock i varierande grad skilt sig från de formella ambitionerna. I olika undersökningar vittnar föräldrar om bristen på insyn i verksamheten. De upplever därför svårigheter både i att stödja och ifrågasätta förskolan. 134 Andra undersökningar visar att det finns högt ställda ambitioner på samarbete mellan föräldrar och personal, men att osäkerhet råder kring vad och hur, i vilken omfatt- ning och under vilka villkor.135 Många föräldrar upplever att de har ett begränsat inflytande, ett inflytande som mest rör trivselfrågor, såsom föräldraorganiserade utflykter, vissa miljöförändringar och erbjudanden att delta i redan uppgjorda aktiviteter. Föräldrainfly- tande på ett mer genomgripande sätt saknas och anledningarna till detta varierar. Begränsade möjligheter att delta i möten och träffar på grund av arbetsvillkor är en viktig faktor från föräldrarnas sida, liksom ömse- sidig rädsla för konflikter både mellan personal och föräldrar och mellan föräldrar. Det egentliga syftet med väl utvecklad samverkan föräldrar – förskola är att skapa goda uppväxtbetingelser för varje barn. Förskolan skall därvid vara ett komplement till bostadsmiljön. Eftersom människor har olika förmåga och olika behov, måste metoderna att åstadkomma samverkan vara många och skiftande. Föräldrasamverkan är ALL KONTAKT mellan hemmet och förskolan, både den dagliga kontakten vid lämning och hämtning av barnet och den organiserade kontakten vid föräldrasamtal, föräldramöten och föräldramedverkan av olika slag i verksamheten. Den grundläggan- de kontakten mellan förskolan och hemmet byggs upp under barnets invänjningsperiod. Öppenhet och ömsesidig förståelse och respekt lägger grunden för en kontinuitet och utveckling av samverkan mellan hem och förskola. En viktig faktor vid föräldrasamverkan och inflytande är att förskolan och hemmet gemensamt kommit fram till vilka mål man har utifrån barnets bästa. Ett öppet klimat innebär att samtal kontinuerligt förs kring dessa mål och att föräldrar och personal kan identifiera det som försvårar eller fördröjer målupp- fyllelse. Gemensamma mål mellan förskola och hem innebär inte en gemensam metod som kan anammas av alla föräldrar och alla barn. 134 Kärrby, G. (1975): $AGHEMMET OCH FAMILJEN Universitet, 135 Mehlkvist, B. och , E. (1976): 6¥RT OCH DERAS DAGIS 136 SOU 1972:26: &¶RSKOLAN DEL , . Olika barn, olika situationer och olika föräldrar kräver olika förhåll- ningssätt från personalens sida. Förskolan och skolan påverkar varandra Förskolans målsättning har alltid varit hög kring föräldrasamverkan och föräldrainflytande. Arbetet med små barn kräver god föräldra- kontakt. Ett öppet arbetssätt och en kontinuerlig kontakt mellan personal och föräldrar är nödvändigt för att skapa tr ygghet och ge god omsorg om barnet. Att vidareutveckla förskolans ambitionsnivå kring föräldrainflytande är nästa steg. Olika initiativ tas både på nivå och ute på enskilda förskolor för att öka föräldrain- flytandet i förskolan. Integrationen mellan förskola och skola i exempelvis förskoleklassen kan ha gynnsamma effekter på föräld- rainflytande för båda verksamheterna. De senaste årens ökning av antalet föräldradrivna kooperativ avspeglar också föräldrars vilja till inflytande och ansvar över sina barns förskolemiljö och verksamhet. Möjligheten att förskolan och skolan kan påverka varandras förhåll- ningssätt kring olika former av utökat föräldrainflytande stärks ju närmare förskolan och skolan knyts till varandra. Efter ett förslag från 137 tog beslut om att ge kommuner som så önskar möjlighet att starta försöksverksamhet i med lokala styrelser med föräld- ramajoritet. Försöksverksamheten regleras i en särskild förordning (SFS 1996: 605). Vissa av de uppgifter som enligt gällande förord- ning åvilar styrelsen eller rektorn för en skola kan överlåtas till en lokal styrelse med föräldramajoritet. Nämnden får inte avhända sig det övergripande ansvaret för verksamheten. Den lokala styrelsen får inte besluta i frågor som avser individuella fall. Sen möjligheten infördes har ett fyrtiotal skolor börjat med försöks- verksamheten. har i särskilt uppdrag att följa försöks- verksamheten. Eftersom försöken ännu inte utvärderats helt ut finns det inga uppgifter som fastslår exakta utfall. Konstateras kan dock att föräldrainflytande ställts högt upp på dagordningen i de flesta kommuner och i enskilda skolor runt om i landet. Både lokala och regionala konferenser kring föräldrainflytande har genomförts på initiativ av olika organisationer. och Riksför- bundet Hem och Skola har framställt material och initierat möten kring inflytandefrågor. Föräldrainflytande i skolan är en viktig del i 137 SOU 1995:103: &¶R¤LDRAR I SJ¤LVF¶RVALTANDE SKOLOR. en framtida utbildningspolitisk och pedagogisk debatt. Förskolan är i och med sin övergång från till utbildningssektorn en viktig tillgång för skolan i detta arbete. 3AMMANFATTNINGSVIS menar kommittén att föräldrarna har det yt- tersta ansvaret för sina barn. Men rollen som vägledare för barn in i vuxenvärlden delas mellan föräldrar, förskola, skola och skol- barnsomsorg. Vikten av att förskola och föräldrar samarbetar och att föräldrarna har insyn och inflytande i förskolans verksamhet måste beaktas i allt högre grad. råder en osäkerhet från både personal och föräldrar om hur och under vilka villkor föräldrasamverkan och föräldrainflytande på ett djupare plan kan utvecklas. Föräldrar har olika vardagsvillkor och olika möjligheter att delta i förskolans verksamhet. Insyn och inflytande är dock en demokratifråga som personalen har skyldighet att i största möjligaste mån främja. De försöksverksamheter som påbörjats med lokala styrelser bör även omfatta integrerade enheter, som innehåller både förskola, försko- leklass och skola. 3.2Flickor och pojkar i förskolan I används begreppet jämställdhet för att beteckna könens likaställning; kvinnor och män skall ha lika rätt att delta i samhället med samma skyldigheter och rättigheter, med lika värde och på lika villkor dela makt och ansvar på alla områden, både i arbets- och hemliv. Jämställdhet i betydelsen lika rättigheter för kvinnor och män är fastställd i lag i . I samspelet med andra människor formas barns upplevelse av vad det innebär att vara flicka och pojke. I förskolan pågår denna köns- eller genussocialiserande process och varje stund. Pojkar och flickor prövar och utforskar sätt att bete sig, handla och vara på. Utifrån de reaktioner och den respons barnet får från andra människor skapas tysta överenskommelser om vilka positioner som barn av bägge kön kan inta och vilka positioner som är lämpliga bara för flickor eller bara för pojkar. För att de jämställdhetspolitis- ka mål samhället eftersträvar skall kunna uppnås, är det en viktig uppgift för förskolan att gå bortom traditionella förväntningar på vad som är pojk- eller flickbeteenden och egenskaper och skapa förutsättningar för varje individ att förverkliga sin unika potential oavsett biologiskt kön. I det pedagogiska programmet för försko- lan138 anges till exempel följande värden som skall genomsyra förskolans verksamhet när det gäller jämställdhet: Förskolan skall aktivt verka för jämlikhet i levnadsvillkor och medverka till att barnen tillägnar sig kunskaper och värderingar som stöder princi- pen för jämställdhet. Förskolan skall bidra till att flickor och pojkar får samma möjligheter att utveckla sina inneboende resurser. När det gäller dessa starkt kulturberoende frågor krävs lyhördhet och medvetenhet från personalens sida. Genom att ge barn av bägge könen förutsättningar att pröva ett bre- dare register av möjliga roller och positioner påverkas också värde- ringar av vad som är manligt respektive kvinnligt i riktning mot ett mer jämställt förhållande. Förskolebarnets uppfattning om sig själv som pojke respektive flicka är flexibel och inte en färdigt formerad könsroll. Barnets öppenhet och stora lärandekapacitet ger gynnsamma förutsättningar för att bedriva medvetet jämställdhetsarbete under förskoleåldern. Principerna om lika värde och lika ställning är grundläggande värden inom förskolan. Liksom för andra värderingsfrågor är det attityderna hos dem som omger och arbetar tillsammans med barnen som i hög grad avgör vilken medveten och omedveten värdemässig påverkan barnen utsätts för. I förskolans arbete att ge lika möjlig- heter för pojkar och flickor innebär detta att förhållningssättet hos personalen måste stå i fokus. Det är personalens attityder, värde- ringar och agerande som formar barnens upplevelse av vad som är adekvat könsrollsbeteende. Kön som en social konstruktion Synen på hur pojkar och flickor skall vara dvs. vad kön är varierar. I olika sociala, historiska och kulturella sammanhang skapas värderingar och överenskommelser både hur biologiskt kön skall betraktas, och vad som är lämpligt och användbart som kriteri- er för manliga respektive kvinnliga uppgifter och egenskaper. Tolk- ningen och värderingen av biologiska skillnader utgör grunden för 138Socialstyrelsen (1987:3): 0EDAGOGISKT PROGRAM F¶R F¶RSKOLAN. 139Islam, J. (1995): +¶NSSKILLNADER I BARNS LEK OCH . JR (Ed) Släpp in leken i skolan! utvecklingen av genus-system. 140 Antropologisk forskning har visat hur sådana genussystem varierar mellan olika kulturer. Tvär- vetenskaplig forskning bidrar till ökad förståelse och kunskap om genus. Det är dock viktigt att vi är medvetna om att forskning är en produkt av sin tid. Den återspeglar den sociala praxis som råder vid tillfället och får, om eller när den etableras som kunskap, en norma- tiv status.141 I ständig växelverkan med utveckling och mönster i samhället i övrigt växer således olika diskurser om manligt- kvinnligt eller flickaktigt-pojkaktigt fram. En handling eller ett beteende tillmäts en viss betydelse och blir till ett sätt att tolka verkligheten – en kultur skapas. Förskolan är en social arena som på många sätt organiseras efter kön. Var personal och barn befinner sig, vilka aktiviteter de ägnar sig åt, hur de värderar dessa, liksom hur de bemöter varandra sammanhänger med deras syn på genus. Personalens medvetenhet om sina egna attityder är en av grunderna för att aktivt främja jämställdhetsarbetet i förskolan. Sedan det pedagogiska programmet för förskolan kom har den svenska förskolan vunnit internationellt erkännande för sitt sätt att väva samman omsorg och pedagogik. Denna sammanvävning kan ses som en naturlig följd i den svenska förskolans historia. dominerande två traditioner, barnkrubbans inrikt- ning på tillsyn och vård och barnträdgårdens Fröbelinspirerade inriktning med barns utveckling och bildning i fokus. Ur ett jäm- ställdhetsperspektiv möts två traditionellt könstypiska arenor – bildning inom det pedagogiska området domineras av män, folk- skolläraryrket var länge reserverat för män. Ett instrumentellt och prestationsinriktat sätt att betrakta inlärning och inhämtning av segmenterat och ämnesindelat kunskapsstoff har funnits inom den pedagogiska traditionen och kan betraktas mycket stereotypt som manligt. Den manliga arenans närvaro gör sig också påmind i benämningen av yrkesutövarna inom förskolan genom de maskulina 140Kulick, D. (1995): (UR MAN BLIR EN RIKTIG KVINNA ELLER MAN. I Kulick, D. (Ed) &R¥N K¶N TILL +VINNLIGT OCH MANLIGT I ETT KULTURELLT PERSPEKTIV 141 Sommer, D. (1997): "ARNDOMSPSYKOLOGI 5TVECKLING I EN F¶R¤NDRAD V¤RLD. ändelserna i – förskollärare, barnskötare och föreståndare. Kun- skapsområdet OMSORG är däremot av tradition en kvinnlig arena. Omsorgsyrken domineras av kvinnor och präglas av vår kulturs synsätt och värderingar av kvinnliga roller och positioner. Prototy- pen tycks vara den goda modern; att sörja för någon annan, till- fredsställa andras behov, ta hand om och vårda. Dessa uttryck stammar till vissa delar ur ett borgerligt kvinnligt ideal etablerat under 1800- talet och förknippas de stereotypt som delar av kvinnlighet. I benämningen daghem lyser den kvinnliga omsorgens närvaro igenom. Detta kan ge sig till känna som en alltför hemlik miljö, där den pedagogiska professionaliteten inte är lika tydlig. Men i det fruktbara mötet mellan omsorgen och pedagogiken skapas en pedagogisk miljö som på ett nyanserat sätt förhåller sig till barnet som ett subjekt. Förskolan är i stort en arbetsplats där majoriteten av personalen är kvinnor. Andelen manlig personal ligger trots stora ansträngningar att rekrytera och behålla fler män inom förskolan fortfarande kvar på en nivå kring 1997. I skolbarnsomsorgen är andelen män dock högre. av personalen på fritidshem är manlig. Självklart är det angeläget att verka för en högre andel manliga pedagoger i förskolan. Manliga och kvinnliga pedagoger har samma mål i sitt arbete men formulerar dem ofta på olika sätt och kan ha helt olika strategier för att uppnå dem. 142 Att samma sak både kan förstås och göras på olika sätt öppnar för flexibilitet och tolerans, vilket gynnar barns lärande om sitt eget lärande. Dessutom mår både flickor och pojkar bra av att ha när- varande manliga och kvinnliga förebilder och uppleva hur vuxna män och kvinnor samarbetar. Lika antal kvinnor och män i verksamheten garanterar inte i sig en mindre könsstereotyp miljö. Enbart närvaro av män leder inte självklart till förändring av barns könsrollsmönster. Ett traditionellt könsrollstänkande kan lika gärna bevaras och t.o.m. förstärkas i könsblandade arbetslag. 143 Jämställdhet handlar inte om antal, utan 142 Birgerstam, P, , , , G & Larheden, L. (1996): &¶R SKOLL¤RARES KOMPETENS EN J¤MF¶RELSE MELLAN KVINNOR OCH M¤N , 143 , I & , R. (1979): -¤N OCH KVINNOR I BARNOMSORGEN snarare om hur individer av olika kön förhåller sig till varandra och hur de vuxna överför de värderingar och bärande demokratiska idéer som förändrar traditionella könspositioner. Förskolan präglas av ett tänkande ur kvinnoperspektiv. Tanke- mönstren och handlingssätten som ingår i dess kultur kan betraktas som för-givet-tagna eller granskas och göras tydliga. I det pedago- giska programmet för förskolan lyfts detta fram: Den sneda könsfördelningen bland personalen i förskolan innebär att man måste vara särskilt uppmärksam på hur man påverkar barnen som förebild och med egna värderingar. Barn är aldrig passiva mottagare av vuxnas värderingar och normer. De prövar och utforskar aktivt de positioner som sammanhanget erbjuder. Barn påverkar varandra och är medskapande i processen och i miljön. Särskilt stor är barns påverkan på varandra under självvalda aktiviteter utan inblandning från vuxna, exempelvis i leken. Könsskillnader varierar med pedagogisk miljö Lämnas barnen att klara sig på egen hand, som under fri lek, åter- skapar och upprepar de ofta roller och positioner som de känner igen från andra sammanhang. Men också i en pedagogisk miljö där de vuxna ger hög grad av struktur och vuxenkontroll kan tydliga stereotypa drag hos pojkar och flickor förstärkas. Pojkarna tar för sig under samling och andra prestationsinriktade, vuxenledda akti- viteter, medan flickorna skapar utrymme i relationsinriktade aktivi- teter som lek.145 Under vuxenstyrda aktiviteter som exempelvis samling, skaffar sig flickor och pojkar utrymme i och inflytande över situationen på olika sätt.