sou · GLB3158d1 · 1998-01-01 00:00:00 — bemyndigade regeringen statsrådet att till- kalla en parlamentarisk kommitté för att utreda mål för ett nationellt kunskapslyft och hur det skulle kunna genomföras som en del i det livslånga lärandet. Kommittén har antagit namnet . överlämnade den sitt första delbetänkande En strategi för kunskapslyft och livslångt lärande (SOU 1996:27). I och med beslut i anledning av den s.k. sysselsättnings- propositionen (prop. 1995/96:222) om en särskild satsning på vuxenut- bildning, som skall pågå , har fått tilläggsdirektiv. Kommittén skall följa den särskilda utbildningssatsningen och ha ett samordningsansvar för dess utvärde- ring på nationell nivå. skall lämna sitt slutbetänkande. De nya förutsättningar som förändringarna i samhället och arbetslivet innebär, ställer nya krav på vuxenutbildningen, på dess elever, lärare, rektorer och övrig personal. Eleverna måste aktivt leda och forma sitt eget lärande. Skolan måste alltmer bistå med handledning och inspira- tion till eleverna i deras eget arbete. Arbetsmetoder, pedagogik och organisation måste utvecklas för att motsvara dagens krav. har i sina direktiv att överväga åtgärder för att stimulera den pedagogiska utvecklingen inom den samhällsstödda vuxenutbildningen. Om kommittén konstaterar att det finns hinder i föreskrifter eller styrsystem för en pedagogisk utveckling skall kommit- tén lämna förslag på lämpliga förändringar. har därför bland annat intresserat sig för vuxenutbildningens organisato- riska och pedagogiska frågor av olika slag. Vuxenutbildare ser på sig själva (SOU 1996:188) heter den rapport som överlämnade till . Det är i första hand 200 komvuxenheter och statens skolor för vuxna (SSV) men också folkhögskolor och studieförbund via som be- svarat en stor enkät med organisatoriska och pedagogiska frågor. har också – via , in- stitutionen för pedagogik och psykologi – låtit ta fram en kartläggning Vuxenpedagogik i . Forskning, utbildning och utveckling (SOU 1997:120). syfte med föreliggande vuxenpedagogiska antologi i teori och praktik – i fokus (SOU 1997:158) är att ge perspektiv på , att väcka reflexion och skapa dialog kring vuxenpedagogiska utmaningar och vuxenutbildningens framtida roll. Kommittén är därför angelägen att få respons från olika vuxenutbildare på de tankar som förs fram i antolo- gin. Den vuxenpedagogiska antologin har tagits fram vid . Redaktörer har varit och . Författarna själva ansvarar dock för innehållet i sina respektiva artiklar. Vid Kunskapskommitténs sekretariat har projektet letts av . Det är förhoppning att denna vuxen- pedagogiska antologi skall fördjupa både de pedagogiska överlägg- ningar som förs hos olika vuxenutbildare och inspirera till utveckling av verksamheten, speciellt under den särskilda vuxenutbildningssatsning som startade . Kunskapslyft, livslångt lärande och Bildning, lärande och samhällsförändring Vad skall utbildning vara till? Livslångt och livsvitt lärande Arbetsmarknadens förändring, arbetslöshet och det livslånga lärandet Nödvändiga basfärdigheter för vuxna i Demokrati, jämställdhet och mångfald Vad lever vi för? Om jämställdhet som frihet eller Hur passar den svenska kunskapsdebattens idéer Att se på kunskap och utbildning ur ett sociokulturellt perspektiv Vuxenstudier som kommunikativt handlande Utbildning för en förändrad arbetsvardag Vägen till ökad anställningsbarhet Rekrytering, vägledning och lokal samverkan Nya vägar i rekryteringsarbetet – exempel från Uppsökande verksamhet vid komvux i Ett kunskapslyft för övertaliga – Om ett SSVH i samverkan med skogsindustrin – Validering av kunskap och kompetens för Från reell kompetens till formella betyg Utbildningsanordnare – särart och pedagogiska den pedagogiska verksamheten? Centrala drag i studiecirklar Om behovet av folkhögskolepedagogik Folkhögskolans särart och pedagogik Komvux särart och pedagogiska utgångspunkter Denna bok är vad man brukar kalla en antologi. Syftet med de olika textbidragen är att de skall ge perspektiv på och väcka reflexion kring vuxenpedagogiska frågor i relation till . Den vänder sig till såväl lärare, skolledare, utbildningsadministratörer som till politiker och andra beslutsfattare. Vi hoppas även att boken skall stimulera till diskussion bland de vuxen(ut)bildningsanordnare som arbetar med på det lokala planet. En antologi är i våra ögon en bok i vilken man skall kunna se ett övergripande huvudtema, men där delarna ändå kan läsas fristående utifrån läsarens huvudintresse. Antologin innehåller reflexioner kring hur kan betraktas och vad det kan betyda för den peda- gogiska praktiken. För att förhålla sig till som utbildnings- satsning, så menar vi att det är viktigt att sätta in det i sitt samhälleliga sammanhang. Vad är lyftet tänkt att uppnå? Av vem, för vem och varför? Vad är nytt i till skillnad från tidigare utbildnings- satsningar på vuxenutbildningsområdet? Vad sker i den pedagogiska praktiken i samband med en expansion av vuxenutbildningen och hur resonerar man om pedagogiska idéer och metoder? I det 1:a kapitlet bjuder på en idéhistorisk betraktelse som sätter utbildningsoptimismen under luppen. Kapitlet som bär titeln Bildning, lärande och samhällsförändring innehåller olika sätt att se på (ut)bildning, vilka traditioner som finns och hur vi kan relatera oss till dessa i dagens samhälle. Innebörden i begreppet lärande diskuteras av bl.a. och och ställs i relation till aktuella beskrivningar av samhällsförändring och framtid. Kapitlet avslutas med en text av som beskriver aktuella policyfrågor inom utbildning utifrån ett europeiskt och internationellt perspektiv. Det 2:a kapitlet Demokrati, jämställdhet och mångfald, innehåller tre klassiska problemområden som i relation till pedagogiska reformarbeten länge har varit aktuella men som inte fått så mycket utrymme i den dominerande diskussionen om utbildning. Dessa områ- den kan diskuteras som problem i den praktiska pedagogiska vardagen, men även som ett mer övergripande samhälleligt sammanhang i vilket den vuxenpedagogiska verksamheten bedrivs. Kapitlet syftar till att problematisera aspekter av dagens samhällssituation inom dessa områ- den och relatera dem till vuxen(ut)bildning. Här behandlas demokrati- frågor av bl.a. , som relaterar till bildningsarbetet i studieförbundsverksamheten och frågar sig hur jämlikhet i dagens sam- hälle skall kunna åstadkommas. och tar upp jämställdhetsproblematiken och frågar sig om traditionellt kvinn- liga kunskapsområden hotas bli utdefinierade inom utbildningssystemet. tar sedan upp mångkulturaliteten ur ett samhällsperspektiv och problematiserar begrepp som assimilation och integration. Kapitlet avslutas med text som tar upp viktiga sociokulturella frågor i anslutning till lågutbildade invandrares möte med det svenska utbildningssystemet. I kapitel 3, Den vuxenpedagogiska praktiken, närmar vi oss den kon- kreta, praktiska verksamheten. Här beskrivs några exempel på vuxenpedagogiska verksamheter som syftar till att lyfta fram angelägna områden som är aktuella just nu och som eventuellt kan inspirera det pedagogiska tänkandet. Kapitlet inleds med en text om ett laddat möte mellan lärare och vuxna med dåliga skolerfarenheter vilka försöker bättra på sin grundskolekompetens. Denna text av sätter vuxnas lärande i ett socialt sammanhang, där kommunikation står i centrum. Den ger en beskrivning av hur lärande ur detta perspektiv kan te sig och utvecklas för vuxna med dåliga studieerfarenheter. I nästa text beskriver en privat utbildningsanordnare hur man med modern datortek- nik kan hjälpa personer med stora läs- och skrivproblem. Datorsatsningar i undervisningssammanhang har ofta visat sig ha störst effekt för de elever och studerande som har behov av extra stöd och hjälp menar och . I kapitlet ges även några exempel i form av intervjuer med personer som arbetar praktiskt med olika pedagogiska verksamheter. Projektet som arbetsform utgör det första exemplet. Detta sätt att arbeta växte fram och införlivades i den progressiva pedago- gik som bl.a. diskuteras under s.k. problembaserat lärande. Här görs en gruppintervju av personer som bedriver projektarbete på samt på komvux i inom områ- dena byggteknik, kommunikativa ämnen och virtual reality. Cooperative learning beskriver ett arbetssätt som visat sig fungera väl i språkligt och kunskapsmässigt heterogena grupper. Mångkultura- litet finns också som en dimension i metoden. utgångspunkter och arbetsätt beskrivs genom konkreta exempel på övningar och smågruppsaktiviteter. En anställningsbar person kännetecknas av att vara flexibel, själv- ständig och kunna förstå andra människor. En sådan person har också ett gott självförtroende och rätt utbildning. Kursen som hjälper den person som inte motsvarar denna idealtyp beskrivs i exemplet från under rubriken ökad anställningsbarhet. Kapitlet avslutas med en text av , som ger en god inblick i danska erfarenheter av utbildningssatsningar för arbetslösa. Vår förhoppning är att detta kan ge distans till den svenska vuxenutbildningspraktiken och politiken. Han ger en god inblick i vad som gjorts, hur man argumenterat och vilka konsekvenser olika utbildningspolitiska satsningar haft. Ett exempel är samverkan mellan olika utbildningsanordnare på det lokala planet, någonting som även knyter an till nästa kapitel. I kapitel 4 Rekrytering, vägledning och lokal samverkan, samlas texter som rör den organisatoriska aspekten av vuxen(ut)bildning. Rekryterings- och vägledningsproblematiken förväntas bli mer accentuerad genom ambitionerna bakom . I en inledande text diskuterar hur yrkesvägledningen på arbetsförmedlingen påverkas av samhällsförändringar. I en intervju diskuteras även svårigheterna för studie- och yrkesorienteringen att nå prioriterade grupper till . Intervjun från presenterar därefter kreativa idéer kring uppsökande verksamhet som fungerat på det lokala planet. Lokal samverkan mellan olika utbildningsanordnare tas sedan upp med några exempel. Samverkan sker nu allt oftare med näringslivet när utbildning anordnas. SSVH är ett exempel som beskrivs, där distans- utbildning för lågutbildade arbetare bedrivs i samverkan med företag inom skogsindustrin. Därefter presenteras det s.k. av och , som diskuterar frågan om i vems intresse utbildning anordnas när flera aktörer är inblandade. Kapitel 5 behandlar frågan om Validering, dvs. hur kunskaper och färdigheter som man förvärvat utanför traditionella utbildnings- sammanhang kan värderas som meriter. Detta är en för del relativt ny företeelse. ger några exempel på hur man kan se på begreppet i ett europeiskt och internationellt perspektiv. diskuterar sedan hur man i skulle kunna resonera om valideringsfrågor. Avsnittet är tänkt att fungera som en bland flera startpunkter för en svensk diskussion. Kapitel 6, Utbildningsanordnare – särart och pedagogiska utgångs- punkter, beskriver några av viktigare aktörer. Bengt- och berör i sina texter vad som är utmärkande för studieförbundens praktik. och betraktar folkhögskolornas tradition och pedagogik, medan Ro- bert Höghielm skriver om hur komvux verksamhet förändrats . Syftet är att ge en bild av de etablerade utbildningstraditioner som finns inom respektive verksamhet och ge möjligheter till en diskussion om hur möten och samverkan dem emellan skulle kunna se ut. En bok om ett så stort och vitt fält som vuxenpedagogik kan aldrig vara heltäckande innehållsligt. Vi hoppas ändå att antologin kan väcka frågor och stimulera till diskussion om vuxenpedagogikens framtida roll. Ar- betet med antologin och kontakterna med författarna har varit mycket stimulerande och roligt. vi arbetat med den så har innehållet i den förändrats och ibland har det verkat som den levt sitt eget liv. Texter kan heller aldrig betraktas som färdiga i innehållslig mening, även om de till slut kommer i tryck. är det Din tur att som läsare och vuxenpedagog bearbeta texterna. Kunskapslyft, livslångt lärande och den särskilda vuxenutbildningssatsningen 1990-talets början har inneburit stora omvälvningar för svensk vuxenut- bildning. För folkbildningen har förändringarna mot mål- och resultat- styrning samt utbildningsinsatserna för arbetslösa inneburit en utökning av verksamheter som ställt stora – och ibland nya – krav på såväl organisation som pedagogik. För den kommunala vuxenutbildningen har omställningen och decentraliseringen varit ännu mer omfattande: Införandet av mål- och resultatstyrning i stället för regelstyrning, kom- munalisering av all skolpersonal, ny läroplan, nya kursplaner och nytt betygssystem samt extra utbildningsinsatser mot arbetslösheten. Detta gäller till stor del även statens skolor för vuxna (SSV). Därtill har för såväl folkhögskolor som den kommunala vuxenutbildningen och SSV väntan på nya behörighets- och urvalsregler för högskolestudier ytterli- gare stört en redan komplicerad verksamhet. Det har då av naturliga skäl visat sig att organisationsfrågor har fått styra verksamheterna i större utsträckning än vad som varit fallet. Den pedagogiska diskus- sionen har fått stå tillbaka. syfte med föreliggande vuxenpedagogiska antologi i teori och praktik – i fokus (SOU 1997:158) är att ge perspektiv på , att väcka reflexion och skapa dialog kring vuxenpedagogiska utmaningar och vuxenutbildningens framtida roll. Kommittén är därför angelägen att få respons från olika vuxenutbildare på de tankar som förs fram i antolo- gin. I detta inledande avsnitt i antologin redovisas först mycket kortfattat de nya krav som kunskapstillväxt, teknikutveckling och globalisering ställer samt möjligheter att kunna utvecklas till ett kunskaps- samhälle. Utifrån detta återges sedan – också det kortfattat – Kunskaps- lyftskommitténs strategi för kunskapslyft och livslångt lärande, som redovisats i kommitténs delbetänkande med samma namn (SOU 1996:27). Därefter beskrivs den stora vuxenutbildningssatsningen, som startade . Slutligen redovisas utifrån kommitténs betänkande Livslångt lärande i arbetslivet – steg på väg mot ett kunskapssamhälle (SOU 1996:164) resultat från vissa studier som behandlar utbildning och dess effekter på arbetslöshet och produktivitet. Kunskapstillväxt, teknikutveckling och globalisering ställer nya krav Väldiga ekonomiska förändringar har ägt rum sedan mitten av 1980- talet, och det sociala landskapet har som en följd därav ändrats. Dessa förändringar har tvingats fram av ett antal utvecklingsströmningar så som det snabba genombrottet av informations- och kommunikationstek- nologin, avreglering av varu- och finansmarknader, eliminering av hinder mot internationell handel samt globalisering och utlokalisering av tillverkningsindustrier. Dessa förändringar sker som värl- dens befolkning åldras, postmoderna värderingar skapas, inställningen till familj, arbete och fritid förändras och oron växer över hur välstånd skall skapas och distribueras. Den nya tekno-ekonomiska situationen för med sig nya möjligheter men också många problem av olika slag. Det bästa sättet att möta denna ovissa utmaning är genom att förstärka kompetensen på arbetsmarknaden, hos företag och individer i syfte att möjliggöra anpassning till förändringar, förbättrad produktivitet och investeringar i ny teknik (, 1994). Flexibilitet är slagordet, men det hänger samman med många faktorer – makroekonomiska, struktu- rella och sociala. Förmågan att anpassa sig till och utnyttja nya möjlig- heter beror dock först och främst på den vuxna befolkningens kunskaper och kompetens. En tillräckligt utvecklad bas av kunskaper och färdighe- ter är en absolut förutsättning för att nå ett högteknologiskt och hög- produktivt samhälle, där arbetstillfällen och ekonomiskt välstånd kan skapas. De länder som snabbast ställer om till kunskapssamhället kommer att ha de bästa förutsättningarna att uppnå ekonomiskt välstånd och und- vika miljöproblem. En viktig faktor för att lyckas med denna omställ- ning är kompetensutveckling och livslångt lärande. Andra viktiga fakto- rer är forskning och ett dynamiskt näringsliv. Arbetslösheten har stigit i . Vi har halkat efter ekonomiskt och många jobb har försvunnit. Jämfört med andra länder har genomsnitts- produktiviteten sjunkit. Bruttonationalprodukten per capita har minskat inte bara i förhållande till utan även till vissa länder i . I ett internationellt perspektiv har strukturomvandlingen av det sven- ska näringslivet gått långsamt. En anpassning av produktionsstrukturen till de nya konkurrensvillkoren – med därtill hörande organisations- förändringar och kompetensutveckling – tycks dock vara på gång inom företag och förvaltningar men finns mycket kvar att göra. Utbildningsmässigt är utgångsläge hyggligt. Vi har en ge- nomsnittlig placering när det gäller befolkningens utbildning jämfört med (, 1996). Många länder i , och satsar hårt på utbildning men har ännu inte kommit ikapp. Utbildningsexpansionen kom dock igång relativt sent i . I äldre åldersgrupper finns det därför jämfört med rela- tivt många som inte har mer formell utbildning än folk- eller grundskola. Till detta kommer att bland de yngre är det jämfört med andra OECD- länder många som inte går vidare till högskoleutbildning. De få internationella jämförelser som finns att tillgå när det gäller befolkningens kompetens visar ändå på ett mycket bra utgångsläge för . När det gäller befolkningens läsförståelse skulle ligga bäst till bland de sju länder som undersökts (, 1995). En studie av befolkningens naturvetenskapliga och tekniska kunskaper gav liknande resultat för jämfört med EU-länderna och . – en del i det livslånga lärandet Med anledning av de ökade krav som dagens och framtidens samhälle ställer på enskilda individer såväl på arbetsplatser som privat, finns det ett behov av en generell kompetenshöjning hos den svenska befolk- ningen. måste satsa på en snabb utveckling av kunskapssamhället för att hävda sig i den allt hårdare internationella konkurrensen. presenterade i sitt första delbetänkande övergripande mål för en strategi för kunskapslyft och livslångt lärande. på tre hörnpelare: ungdomsutbildning, kunskapslyft för vuxna och livs- Satsningar inom dessa områden får inte betraktas var för sig utan måste ses som en helhet. Ungdomsutbildning – ett avstamp för framtida lärande Ungdomsutbildningen, med början i och fortsättning i gymnasieskolan samt för allt fler i högskolan, skall lägga en grund för det livslånga lärandet. Ungdomsutbildningen skall öppna möjligheter för vidare studier och personlig utveckling i såväl medborgar- som yrkesrollen. Detta kräver en fortsatt reformering av hela ungdoms- utbildningen så att skolan, förutom att ge ämneskunskaper, även stärker individens självtillit, sociala kompetens, problemlösningsförmåga, krea- tivitet och förmåga att lära nya saker. – utifrån enskilda individers behov skall vara till för de grupper som och kommer att sakna de förutsättningar som krävs för att delta i det livslånga lärandet. skall utgå från enskilda individers behov och kommer således att se olika ut för olika människor. Vad det handlar om är att utöver grundskolekompetens erbjuda gymnasiala kurser eller motsvarande som den enskilda individen behöver för att bli anställningsbar och delaktig i samhällsutvecklingen eller för att kunna gå vidare till högre studier. Livslångt lärande för alla Det ständigt föränderliga samhället ställer nya och högre krav på sina medborgare. Den avancerade informationsteknologin har fört med sig ett mer komplext sätt att använda sig av kunskaper i såväl arbetet som det dagliga livet. Utvecklingen mot allt plattare organisationer i företa- gen innebär bredare arbetsuppgifter för de anställda, följt av mer ansvar. Detta ställer ökade krav på förmågan att anpassa sig och att lära nytt under hela livet. Statens och kommunernas insatser skall garantera rättvisan i systemet med kunskapslyft och livslångt lärande och se till att det blir en välav- vägd och sammanhängande helhet. Dessutom skall staten och kommu- nerna garantera en god infrastruktur. Till infrastrukturen hör: – information, rådgivning, uppsökande verksamhet och individuella utbildningsplaner –system för validering av kunskaper och kompetens oberoende av var de erhållits –tillgång till ett brett utbildningsutbud av god kvalitet –uppföljning, utvärdering och forskning för systemets långsiktiga – ett sammanhängande finansieringssystem. Den särskilda vuxenutbildningssatsningen – ett nationellt kunskapslyft Mot bakgrund av bland annat delbetänkande beslöt att genomföra en femårig satsning på vuxenutbildning med början . Utbildningssatsningen riktar sig i första hand till arbetslösa och därutöver till anställda som helt eller delvis saknar treårig gymnasiekompetens och syftar till att öka syssel- sättningen och tillväxten. Satsningen skall också bidra till att utveckla nya former för att möta vuxnas utbildningsbehov och där- med efter femårsperioden kunna avlösas av ett nytt vuxenutbildnings- system. Riksdagsbeslutet innebar att staten lämnar ett särskilt bidrag som motsvarar 100 000 helårsplatser . I enlighet med regeringens förslag vårproposition beslutade där- utöver om ytterligare 10 000 utbildningsplatser fram med start . Det innebär en sammanlagd utökning på 40 000 platser – totalt 140 000 platser . Utöver de platser som avsätts för folkhögskolan och för kvalificerad yrkesutbildning, skall kommunerna ansvara för genomförandet av satsningen. Samtliga lan- dets kommuner och statens skolor för vuxna deltar i denna utbildnings- satsning. För att prioritera en kompetensförstärkning för arbetslösa och dem i arbetslivet som saknar fullständig grundskole- eller gymnasieutbildning införs inom ramen för vuxenutbildningssatsningen ett särskilt utbild- ningsbidrag på a-kasse/KAS-nivå. Detta bidrag kan erhållas under ett studieår. Efter detta ges möjlighet att studera inom ramen för ordinarie studiestöd. I beslut i anledning av den tidigare nämnda vårpropositionen ingick också att det särskilda utbildningsbidraget be- hålls under hela femårssatsningen och att de som studerat på det sär- skilda utbildningsbidraget skall få förtur till SVUXA, om de efter med särskilt utbildningsbidrag vill fortsätta sina studier på grundskole- eller gymnasienivå. Av de tillkommande platserna från skall ett begränsat antal kommuner kunna få bidrag för vuxenutbildning på grundskolenivå, om det visar sig nödvändigt för att uppfylla målen för . Individernas behov, önskemål och förutsättningar skall vara styrande och prägla verksamhetens utformning och innehåll. Även den lokala arbetsmarknadens behov skall beaktas. Statsbidraget fördelas utifrån inkomna projektansökningar där kommunen/kommunerna redovisar en plan för genomförandet av denna satsning. Planen kan ge exempel på målgrupper man vill prioritera, hur man avser att samverka med det lokala arbetslivet, arbetsmarknadens parter, arbetsförmedling, folkbild- ning, privata utbildningsanordnare m.fl. samt hur man tänker sig att arbeta med information och vägledning samt andra rekryteringsåtgärder. Den särskilda vuxenutbildningssatsningen riktar sig alltså främst till kortutbildade. Det ställer stora krav på genomtänkta insatser vad gäller information, rådgivning, uppsökande verksamhet och individuella utbildningsplaner. Det ställer också stora krav på att de kortutbildades reella kompetens tas till vara oberoende av var de erhållits. Den måste synliggöras, beaktas vid ansökan till kurs (nivåplacering) och formalise- ras i betyg. Detta kräver tillgång till ett brett utbildningsutbud av god kvalitet, där olika utbildningsanordnare dels erbjuder sådan utbildning som efterfrågas, dels samarbetar med varandra. För att förbereda och leda satsningen har regeringen inrättat Delega- tionen för . Den skall inledningsvis svara för en dialog med kommunerna, lämna förslag till regeringen om fördelning av med- len samt följa verksamheten. Delegationen skall även samverka med . Lönar det sig? Frågan om lönsamhet av god utbildning i ungdomsåren, kunskapslyft och livslångt lärande kan diskuteras utifrån tre perspektiv, individens, företagets och samhällets.