sou · GLB391d4 · 1998-01-01 00:00:00 — Som exempel på detta kan nämnas undersökningar av biologiska grunddata för fastställande av jakttider, testning och utvärdering av fångstredskap ur djurskyddssyn- punkt, undersökningar av grytanlagsprov med grävling m.m. Slutligen bedrivs undervisning och kursverksamhet rörande viltsjukdomar för jägare, allmänhet, personal, elever på viltmästarutbildningen samt högskolekurser. Vidare undervisar viltenheten vid SVA veterinärer i vilt- sjukdomar och viltbesiktning. SLU:s verksamhetsidé är att utveckla kunskapen om de biologiska naturresurserna och människans hållbara nyttjande av dessa. Detta sker genom utbildning, forskning, fortlöpande miljöanalys och information. Detta innebär att SLU:s centrala uppgift är att ta fram nya kunskaper, sammanställa befintliga kunskaper och att föra ut dessa kunskaper i samhället. En grundtanke är att ska göra detta helt fristående och att det för fram skall vara värderingsfritt i relation till olika företeelser i samhället. Denna grundsyn gäller naturligtvis även SLU:s relation till frågor angående jakt och viltvård. forskning om många frågor kring jakt och viltvård och presenterar kunskaperna genom utbildning och information. är central förvaltningsmyndighet för polisväsendet. är högsta polisorgan i länet. Länen utgör ett eller är indelade i flera polisdistrikt. I ett polisdistrikt finns en polismyndighet. Polisen handlägger ärenden enligt jaktlagen, jaktförordningen, djurskyddslagen m.fl. lagar och förordningar. Polismyndigheternas organisation varierar. Vanligen handläggs ärenden beträffande jaktbrott m.m. på en kriminalavdelning/ motsvarande. "Akuta" jaktärenden handläggs ofta av funktionen vakthavan- de befäl/motsvarande på en ordnings/operativ avdelning. På fältet fullgörs uppgifter av uniformerad personal. De resurser som polisen avsätter för dessa ärenden kan, på grund av redovisningssystemen, inte anges exakt. Polisrapporterade viltolyckor på det allmänna vägnätet registreras som ett av underlagen före beslut om viltolycksförebyggande åtgärder. Registre- ringen sker bl.a. på kartmaterial, s.k. olyckskarta. har ett samarbete på såväl central som regional nivå med i frågor som rör vilt och trafik som t.ex. viltstammarnas utveckling och åtgärder med anledning av detta. Av publikation 1994:061, Vägutformning 94 del 15, framgår bl.a. att "Vid viltolycksförebyggande åtgärder ska samråd ske med berörd länsjaktvårdsförening, lokala jaktvårds- organisationen och markägare". Som komplement till vedertagna viltolycks- förebyggande åtgärder bedriver i nära samarbete med forskare och jägare försök med att få fram alternativa åtgärder. arbete med jakt- och viltvård är till stor del koncentrerat till löpande verksamhet som ansvarig mottagare av cirka 350 individer av statens vilt (18 § Jaktlagen) ett material som kommer till mångsidig användning för såväl analyser av miljögiftsituationen som mer traditionella systematiska studier. Genom att definitionen på jakt ut- formats så att ringmärkning av fåglar är jakt, är museet härutöver ansvarigt för en mycket omfattande jakt på ca 300 000 fåglar genom att den svenska ringmärkningen administreras av Ringmärkningscentralen vid museet. Dessutom är museet verksamt som rådgivare och remissinstans åt och i frågor som rör landets fåglar och däggdjur. Museet har enligt sin instruktion till uppgift att främja 406 Administrationen av jakten intresset för samt kunskapen och forskning om ..., växt- och djurvärlden samt människans biologi och naturmiljö. Människan och naturens samverkan i det som kallas jakt är därigenom en naturlig del av museets verksamhet, både vad gäller forskning och publik verksamhet. Av landets länsstyrelser har några länsstyrelser valt att lämna en utförlig beskrivning av myndighetens ansvar för och arbete med jaktfrågor och Nedan redovisas svaret från en länsstyrelse som väl illu- strerar länsstyrelsernas ansvar och arbete. De ärenden som tillhör jakt- och viltvården och som enligt lag och förordning anförtrotts kan i huvudsak indelas i nedan angivna ärendegrupper och -typer. För fullständighetens skull har även ärenden som upphört tagits med eftersom de behandlades under föregående budgetår. För att få en rättvis bild av arbetsläget redovisas nedan vilka ärendetyper inom respektive grupp, som varit aktuella under senast avslutade budgetår (1994/95) och deras antal (st.). Antalet avser inkomna ärenden eller av öppnade initiativärenden . Jaktvårdsområden (jvo) Ärendetyper enligt lagen (1938:274) om rätt till jakt: *Begäran om fastighetsutredning; förekom inte under /95 *Förlängning av jvo:s bestånd samt eventuellt i samband därmed ändring av jvo:s omfattning och/eller stadgar; 1 ärende under /95 *Överklagande av jvo:s beslut; förekom inte under /95 Ärendetyper enligt lagen (1980:894) om jaktvårdsområden: *Begäran om fastighetsutredning; 1 ärende under /95 *Bildande av jvo; förekom inte under /95 *Ombildande av jvo; 1 st. *Förändring av jvo:s omfattning och/eller stadgar; 4 st. *Överklagande av jvo-föreningsbeslut; 10 st. *Överklagande av beslut gällande jvo och hithörande ärenden; 3 st. *Beslut om upplösning av jvo; förekom inte. Älgjakt behandlas i 33 § jaktlagen, 3-3b samt 7 §§ jaktförordningen samt föreskrifter i 2-28 §§ jämte verkets allmänna råd i dess jaktkungörelse (SNFS 1994:3, NV:58, senaste lydelse 1995:6, NV:61). Dessutom finns allmänna råd 96:2 angående "Rätten till fälld älg och fallvilt av älg". Följande ärendegrupper kan urskiljas. *Registreringsärenden: Registrering av område för älgjakt, registrering av förändringar av befintliga områdens omfattning, om-och avregistre- ringar av områden; 108 ärenden under /95 *Licensgivning och beslut i anslutning till meddelade licenser (t ex frågor angående avräkning från licens, rätt till fälld älg, överskjutnings- avgifter eller avgiftsbefrielser); 366 licenser, fördelade på 209 A- licenser, 132 B-licenser och 25 E-licenser *Jakttider, älgavgifter, föreskrifter och rekommendationer; 2 st. *Rapportering till angående fällda älgar; 1 st. *Remisser från departement och centrala myndigheter; 5 st.. Jakt efter kronhjort behandlas i 4, 5, 7 §§ och bilaga 3 jaktförordningen samt föreskrifter i 29-37 §§ jämte verkets allmänna råd i dess jaktkungörelse (SNFS 1994:3, NV:58). Följande ärendegrupper kan urskiljas: *Kronhjortsområden; förekom inte under /95 *Jakttider; (ingår i motsvarande beslut för älgjakt) *Licensgivning och beslut i anslutning till meddelade licenser (t.ex. frågor angående avräkning från licens); 35 licenser *Rapportering till angående fällda kronhjortar; 1 st. Älgvårdsfonden (f.d. viltskadefonden) Hithörande ärenden regleras genom 13, 29 a, 52a-e §§ jaktförordningen samt föreskrifter i 2-28 §§ jämte verkets allmänna råd i dess jaktkungörelse (SNFS 1994:3, NV:58, senaste lydelse 1995:6, NV:61). Följande ärendegrupper kan urskiljas: *Ersättning för skador orsakade av älg och hjort; Ärendetypen har numera upphört, men ingår i materialet för det undersökta året – totalt 35 ärenden *Ersättningsanspråk enligt 29a § jaktförordningen för skador orsakade av andra djur än älg och hjort (nytt fr.o.m. 1.7 1995) *Bidrag till anläggande eller renovering av älgskyttebanor; 1 st. *Bidrag till administrationskostnader; 1 st. *Utbetalning av arvoden och reseersättningar till länsviltnämndens ledamöter; 1 st. *Bidrag till informationsverksamhet rörande jakt- och viltvård; 1 st. ("viltvård i samverkan") *Andra bidragsansökningar; 1 st (inköp av Giesesaltsten) *Överförande av medel till jaktvårdsfonden för fällda älgar; 1 st. *Redovisning av ställningen i fonden till ; 1 st. Behandlas i 24-29 §§ jaktförordningen. Följande ärendetyper finns: 408 Administrationen av jakten *Skyddsjakt på myndighets initiativ; förekom inte /95 *Skyddsjakt på enskilds initiativ (inkl åtgärder mot bävers bo och damm- byggnad); 9 st. Dispenser och övriga tillståndsärenden Behandlas i 9, 13, 14, 19, 21, 23, 31, 41a-42, 43-44, 47-48 §§ jaktför- ordningen samt 86-90, 100 §§ jaktkungörelsen (SNFS 1994:3, NV:58) samt allmänna råd gällande vilthägn. I huvudsak ingår följande ärendetyper: *Undantag från begränsning av jakten ; förekom inte /95 *Tillstånd att använda godkänt bekämpningsmedel för att döda fåglar vid allvarliga skador och sanitär olägenhet; 1 ärende /95 *Tillstånd att använda belysning vid jakt; förekom inte *Föreskrifter gällande användande av hundar vid jakt; förekom inte *Tillstånd till jakt från motordrivet fordon och att medföra vapen under färd; förekom inte *Undantag från bestämmelser om fredning i enskilt fall för vissa ändamål; 3 st *Tillstånd till och villkor för vilthägn; cirka 25 st. *Tillstånd till och tillsyn av yrkesverksam montering eller annan preparering av vilt; förekom inte *Jakt på allmänt vatten; förekom inte. Förordnanden av personer i vissa befattningar Dessa ärenden regleras genom 39 § jaktlagen, 46 § och 53 §§ jaktför- ordningen samt 101 § jaktkungörelsen (1994:3, NV:58). Två ärendetyper återfinns här: *Förordnande av ledamöter i länsviltnämnden; förekom inte /95 *Förordnande av jakttillsynsmän; förekom inte. Ovanstående sammanställning visar att ett flertal ärendetyper inte har handlagts inom . Enligt bedömning är den undersökta perioden representativ vad det gäller ärendefrekvens avseende löpande ärenden inom området jakt- och viltvård. pågår ett projekt angående trafiksäkerhet inom Väst- manlands län, där bl.a. viltolyckorna uppmärksammas. Därigenom kan även trafiksäkerhetsaspekten på ett mera påtagligt sätt uppmärksammas inom jaktadministrationen, bl.a. vad avser tilldelning av älg och kronhjort. Totalt åtgår cirka 1,1 årsarbetskrafter för dessa ärendetyper. De handläggs huvudsakligen inom följande delar av organisationen: naturvård/miljöskydd (till , huvuddelen av ärendegrupperna), kundmottagningen (ca , bereder vissa registreringsärenden och föredrar älg- och hjortjaktsli- censer samt uppföljande verksamhet), rättsfunktionen (, överklaganden av jvo beslut jämte beslutsfunktion för jvo). För /95 uppgick de totala kostnaderna för jaktadministrationen till ca . Av detta belopp svarade älgjaktsadministrationen för ca eller av de totala kostnaderna. Av landets skogsvårdsstyrelser har några valt att lämna en utförlig be- skrivning av myndighetens ansvar för och arbete med jaktfrågor och Svaren ger en bra bild av ansvar för och arbete med dessa frågor. Nedan redovisas svar från en skogsvårdssty- relse (svaret lämnat innan styrelserna omorganiserades). , (SVS), viktigaste uppgift i egenskap av statlig regional sektorsmyndighet är att arbeta för att förverkliga den av riksdag och regering fastlagda skogspolitiken, där produktions- och miljömålen är jämställda och lika viktiga. Detta synsätt präglar följaktligen också alltmer arbete på olika sätt. Miljömålet i skogspolitiken innebär i korthet att skogssektorn dvs. alla som arbetar med skog allt ifrån den enskilde skogsägaren till skogsbolag och Skogsvårdsstyrelser har ett ansvar att tillsammans se till att alla i landet naturligt förekommande skogslevande arter bereds möjlighet att fortleva i livskraftiga bestånd och i naturliga miljöer. Naturvårdsarbetet i skogen skall alltså vara inriktat både på bevarande av arter och deras livsmiljöer. Eftersom de jaktligt intressanta arterna är en del av den biologiska mångfalden omfattas även dessa av naturvårdsarbete. Viltvården ingår som en integrerad del inom ramen för SVS:s befintliga organisation och resurser. I syfte att göra jägarna delaktiga i naturvårdsarbetet i skogen och med insikten att det finns kopplingar mellan viltvård, naturhänsyn och skogsvård med ansvaret för den biologiska mångfalden som gemensam nämnare startade i tillsammans med länets två jaktvårdsföreningar och LRF ett projekt . Bakgrunden till initiativet är att i såväl jaktlagen som i naturvårdslagen och skogsvårdslagen uttrycks det intentioner om samverkan och ansvarstagande på lokal nivå. En av ambitionerna med detta projekt är därför att ge dessa intentioner ett praktiskt och konkret innehåll. Projektet kan också ses som 410 Administrationen av jakten en praktisk tillämpning och fortsättning på studiekampanjen . Projektets huvudmålsättning är att lokalt på varje skogsvårdsdistrikt i länet med hjälp av en iordningställd "Vilt- och naturvårdsslinga" på ett konkret och pedagogiskt bra sätt visa goda exempel på hur man i sitt ordinarie skogsbruk med små uppoffringar kan ta tillvara de naturliga förutsätt- ningarna att producera viltfoder och andra former av viltvård i kombination med att man tar en bra naturhänsyn och värnar den biologiska mångfalden i övrigt. Slingorna är tänkta att användas och används också redan som exkursionsobjekt för olika grupper med intresse för viltvård, naturvård och skogsvård, såsom jaktlag, studiecirkelgrupper, naturskyddsföreningar, skogsägare, skogsbolag, skolklasser, etc. etc. Projektet skall i första skedet löpa fram till , och har redan rönt stort intresse från olika intressegrupper och uppmärksamhet i olika media. En annan del i projektet och som genomfördes var att sätta upp cirka 30 hägn väl spridda i länet. Hägnen är 16 x 16 m och är placerade på nyavverkade hyggen utom i fem fall där hägnen är uppsatta i skog med blåbärsris på marken. I hägnen och på referensytor utanför hägnen kan framförallt jägare få egna upplevelser av dels viltbetningens effekter på den naturliga hyggesflorans artsammansättning och dess förmåga att etablera sig med och utan betestryck från klövvilt, dels studera betestrycket på såväl planterade som självsådda barrplantor jämfört med inhägnade plantor skyddade från betning. Pedagogiskt har det visat sig vara ett mycket framgångsrikt sätt att öka förståelsen för nödvändigheten av att viltstammarna balanseras gentemot skogens produktions- och miljövärden. Hägnen har lagts ut i samverkan med forskare från Svenska Jägareförbun- det och kan även utnyttjas för framtida viltforskning. En ytterligare målsättning som kan nämnas är att fram skall av länets registrerade älgjaktsareal ingå i älgskötselområden eller storlicensområden. Bildandet av älgskötselområden är enligt SVS den viktigaste åtgärden för att skapa förutsättningar för lokal samverkan och lokalt ansvar för viltstammar i balans. Utöver det arbete som bedrivs inom ramen för projekt arbetar med jakt- och viltvårdsfrågor i en rad andra sammanhang som t.ex. medverkan i länsviltnämnden, regelbundna träffar i en skoglig samrådsgrupp på länsnivå där SVS är inbjudare, regelbundna träffar med lokala skogliga samrådsgrupper på varje skogsvårdsdistrikt där också SVS står som värd. Genom decentraliserade organisation med distrikts- kontor på fem platser i länet finns det ofta ett väl utvecklat samarbete ute på distrikten mellan konsulenter och de lokala jaktvårdskretsarna eller andra jaktliga sammanslutningar. Detta samarbete består ofta i att SVS konsulenter medverkar i de numera obligatoriska samrådsträffarna som jaktvårdskretsarna kallar till inför fastställande av älgvårdsplaner eller förslag till avskjutningsramar. På samma sätt med- verkar SVS i de motsvarande samråd som sker i de älgskötselområden som finns i länet. Skogsindustrierna är en sammanslutning av de större skogsbolagen i . Det är således en branschorganisation, som inte har något myndighetsuppdrag. Vad avser jakt svarar organisationen på remisser i frågor om jakt och viltvård, som rör medlemmarnas gemensamma intressen och då uppfattningarna är likartade. Skogsindustrierna har ingen speciellt avdelad med övergripande ansvar för jakt- och viltvårdsfrågor. Ingen löpande verksamhet eller särskilda projekt bedrivs i Skogsindustriernas regi. har organisationen aktivt tagit del bl.a. i kampanjen . I den arbetsgrupp inom , som arbetat med förslag till föränd- ringar i "lagen om Jaktvårdsområden", har skogsindustrierna varit repre- senterade. Viss samordning sker i samband med "Utredningen om vissa jaktfrågor". Jakt- och viltvårdsfrågor handläggs annars oftast av medlems- företagen själva. arbetsuppgifter och ansvarsområde har sedan förbundet bildades successivt utvecklats genom påverkan av, dels jägarnas (och de egna medlemmarnas) önskemål och krav, dels genom lagstiftning, myndighetsbeslut och formella allmänna uppdrag. Angående de allmänna arbetsuppgifterna och uppdragen kan följande särskilt fram- hållas. beslutade om samordnad älgjakt (prop. På uppdrag av dåvarande departementschefen medverkade vid utarbetandet av systemet för en samordnad älgjakt. Från ikraftträdandet av den samordnade älgjakten 1976 har Jägar- nas riksförbund och varit lika representerade i landets samtliga länsviltnämnder (från början benämnda länsälgnämnder) med vardera en ordinarie ledamot och en suppleant. För insatsen 1975/76 beviljade Regeringen ett bidrag om ur jaktvårdsfonden. 1978 beslutade om införande av kompetensprov för jägare (prop. 1977/78:141). I propositionen angav departementschefen bl.a. följande (s. 20) "Enligt min mening bör båda jägarorganisationerna i samarbete 412 Administrationen av jakten svara för provens praktiska genomförande på fältet. De bör därvid på lika villkor erhålla bidrag ur jaktvårdsfonden för den verksamhet som de utför i anledning av kompetensprovet.". 1987 beslutade om en ny jaktlag. 1986/87:58 anges på sidan 22 följande: "Den administration som behövs för att ett sådant regelsystem skall fungera bör samhället svara för. Jag delar beredningens och remissinstansernas uppfattning att admi- nistrationen bör förenklas så långt det är möjligt. En aktiv medverkan av jägarnas organisationer får enligt min mening stor betydelse för möjlig- heterna att finna enkla former för hur jakten och viltvården skall organise- ras och när en rad praktiska uppgifter skall lösas.". I samma proposition namnges på sidan 63 fyra organisationer som gör ett betydelsefullt arbete för faunavården i landet. De fyra namngivna organisationerna är , , och ornitologiska förening. beslutade om åtgärder för att uppnå balans mellan landets viltstammar och de skador som de förorsakar. Till grund för riksdagsbeslutet låg prop. 1991/92:9. På sidan 22 i propositionen anges att information och utbildning till jägarna och markinnehavarna är det viktigaste medlet för att kunna uppnå balans mellan viltstammarna och skadesituationen. Där anges i fråga om ansvarsförhållandet bl.a. följande: "Verksamheten bör bedrivas i jägarorganisationernas regi i samråd med jordbrukets och skogsbrukets intresseorganisationer. I lagstiftningen namnges och två gånger i vapenkungörelsen (4 och 5a §§). I FAP 551-3 under 4.1 anges följande om vapeninnehav "I svårbedömda ärenden av principiell betydelse bör yttrande inhämtas från och/eller Jägarnas Riksförbund-Landsbygdens Jägare". I jaktkungörelsen 46 § anges att två ledamöter jämte suppleanter i länsviltnämnderna "utses efter förslag av jägarnas organisationer för länet. behandlade motion 1977/78:1276 om årliga bidrag ur jaktvårdsfonden till Jägarnas riksförbunds allmännyttiga verksamhet. I sitt utlåtande JoU 1978/79:4 noterade utskottet följande faktiska förhållande: "Mot bakgrund av den senaste tidens utveckling mot ett ökat ianspråkta- gande av JRF-LJ:s resurser för samhällsnyttiga uppgifter finner utskottet i och för sig motiverat att förbundet erhåller visst bidrag av allmänna medel. Utskottet har för sin del inte något att erinra mot att förbundet, i avbidan på resultatet av den översyn av jaktens administration m.m. som sker genom jakt- och viltvårdsberedningens försorg, om så befinns erforderligt, av medel ur exempelvis jaktvårdsfonden tilldelas ytterligare bidrag för sin verksamhet." Regeringen beviljade därefter det första årsanslaget som då var . I övrigt kan nämnas att med- verkat i alla offentliga utredningar och kommittéer som arbetat med frågor om faunavård och jakt. Sammantaget kan noteras att i huvudsak varit betrodda med samma allmänna uppdrag och arbetsuppgifter som . En jämförelse ger vid handen att antingen är båda förbunden namngivna för givna uppdrag, eller har uppdragen lämnats till "jägarorganisationerna" utan rangordning eller förtur. Jägarnas riksförbunds högsta beslutande organ är förbundskongressen som sammanträder vart annat år. Kongressen består av 100 valda ombud för länsorganisationerna (länsdistrikten). Verksamheten leds av en förbunds- styrelse med 15 ledamöter samt ett arbetsutskott med 7 ledamöter. Rutin- frågor och löpande ärenden handläggs av förbundspresidiet som består av förbundsordföranden samt 1:e och 2:e förbundsordförande, samt ansvariga tjänstemän vid förbundskansliet. Förbundet är indelat i 23 regionala läns- distrikt, som i sin tur består av 195 lokalavdelningar som är rikstäckande. Medlemstalet var 1995 324. resurser har alltid i hög grad varit baserade på ideellt arbete. Detta gäller alltjämt och är en naturlig förklaring till det förhållan- devis stora antalet förtroendevalda styrelseledamöter och andra funktionärer på riks-, läns- och lokalplan. Centralt har förbundet 7 heltidsanställda vid förbundskansliet i . För det regionala arbetet finns 5 anställda. De av medlemmarna erlagda årsavgifterna finansierar för- bundets egna internkostnader samt en del av den verksamhet som är att anse som direkt samhällsnyttig. omsatte förbundet i den centrala verksamheten, varav 4 941 000 () bestreds med egna medel och 1 400 000 () med bidrag ur jaktvårdsfonden. För kalender- beräknas årsomsättningen uppgå till cirka 6,8 miljoner. Kost- naderna för förbundets verksamhet fördelar sig under 1994-1995 schema- tiskt på olika verksamhetsområden enligt följande: Förbundets egna administrationskostnader och aktiviteter Information till jägare, markägare och allmänheten Utbildning och kursverksamhet Rådgivning till myndigheter, jägare och allmänheten Samverkan med andra partsintressen nationellt och internationellt Till detta kommer den regionala och lokala verksamheten som varje enhet finansierar genom andel av medlemsavgifterna samt egna medel i form av skjutbaneverksamhet, lotterier och annan ideell verksamhet genom med- lemsinsatser. 414 Administrationen av jakten verksamhet omspänner hela den "gröna sektorn" som innefattar miljövård, biotopvård, faunavård, djurskydd och jakt. De viktigaste verksamhetsdelarna utgör följande aktivitetsområden. Medlemsinformation via medlemstidning, brev och foldrar samt med- lemsmöten. Information om faunavård, viltskador och jakt till landets jägare och markägare via massmedia, brevutskick, mässor och utställningar samt offentliga informationsmöten. Information till allmänheten, med sär- skild satsning på ungdomen, om miljövård, ekologi, biotopvård, faunavård, djurskydd, jaktutövning och fiskefrågor. Nära en tredjedel av förbundets totala årsomsättning utgörs av informationsinsatser. beräknas ca 180 000 personer, i någon form, ha nåtts av riksförbundets information. Förbundets utbildningsverksamhet riktar sig till både egna medlemmar och allmänheten. Utbildning för jägarexamen och därmed sammanhängande prov är en betydande del av utbildningsprogrammet. genomgår drygt 4 000 personer förbundets kurser för jägarexamen. Ungefär lika många deltar i någon form av förbundets utbildning inom framtidssats- ningen Viltvård i Samverkan. Därutöver förekommer kurser inom olika ämnesområden som berör miljövård, biotopvård, faunavård, jakt och fiske. Även specialkurser anordnas för både vuxna och ungdomar. Som exempel på kurser avsedda för ungdomar kan nämnas, att umgås med naturen, överlevnadskurser, beredning av hudar och skinn, tillverkning av egen utrustning som kläder, knivar och fiskedon, holktillverkning och faunavård. Utbildning och övning i olika former av är en viktig del i utbild- ningen. För utbildningsverksamheten inköpte förbundet 1978 Sterte skola i kommun. Därefter har förbundet byggt ut den gamla skolan till en modern kursgård med 35 bäddar i den egna hotelldelen och en totalkapacitet om 80 kursdeltagare. I viss utsträckning samordnas kursverk- samheten vid med den verksamhet riksförbundet bedriver vid Sånga i vilken förbundet är medinstiftare och del- ägare. Förbundets utbildningsverksamhet bedrivs till stor del i form av studiecirk- lar.