sou · GLB3140 · 1998-01-01 00:00:00 — - Därefter kan organisationerna med ledning av uppgifterna i databaserna och undersökningsresultaten räkna ut och fördela det tillgängliga beloppet mellan de rättighetshavare som har rätt till ersättning. En lämplig uppdelning av de tillgängliga medlen är att de två organisationerna får disponera hälften vardera. Om det finns flera upphovsmän respektive utövande konstnärer på ett fonogram bör fördelningen ske på samma sätt som beträffande fördelningen av upphovsrättsliga ersätt- ningar. Vi förordar en lösning av detta slag. Liksom vad som gäller för biblioteksersättningen bör dock även fonogramersättningen tillgodose kulturpolitiska syften. Ersättningen bör därför reduceras för de ersättningsberättiga- de som har höga utlåningstal för att göra en omfördelning av det tillgängliga beloppet möjlig så att ett rimligt belopp kan utgå även till dem som representerar en "smal" sektor. När det gäller frågan hur detta bör regleras står valet, som vi ser det, främst mellan två olika lösningar. Den första av dessa går ut på att man inför någon form av avtrappningsregler (se avsnitt 4.1). Ett förslag som bygger på en lösning av detta slag förutsätter emellertid ett underlag med uppgifter om storleken på utlåningen av de populäraste fonogrammen. Den tid som har stått till vårt förfogande har emellertid inte medgett någon djupare undersökning av denna frågeställning. Vår kunskap om detta är således begränsad. Vi har inte heller kunnat lägga fast hur mycket som kommer att finnas tillgängligt för finansieringen av systemet (se avsnitt 10.1). Vårt förslag är endast en modell. Att utforma en avtrappningsregel enligt biblioteksersätt- ningens mönster låter sig mot denna bakgrund knappast göras. Det andra alternativet innebär att man sätter en övre gräns för hur mycket en enskild ersättningsberättigad skall få uppbära. Även en lösning av detta slag skulle kunna ge de effekter vi eftersträvar. Enligt vad vi har inhämtat bör en sådan begränsningsregel kunna hanteras. Vid våra kontakter med och har dessa förklarat sig villiga att administrera ersättningar enligt den nu aktuella ersättningsordningen. Vi föreslår därför att systemet kompletteras med en regel av nu skissat slag. De närmare detaljerna i systemet bör dock övervägas tillsammans med organisationerna och de närmare villkoren för åtagandena bör regleras i en överenskommelse mellan , å ena sidan, och regeringen, å den andra sidan. I överenskommelsen bör även de praktiska frågorna rörande stickprovsundersökningarna och spörsmålet om ersättning till organisationerna för fördelningen regleras. har förklarat sig villig att handha de stickprovsundersökningar som behövs som underlag för för- delningen. Enligt våra direktiv gäller för vårt arbete de generella kommittédirektiv som regeringen har utfärdat om att redovisa de regionalpolitiska konsekvenserna av framlagda förslag (dir. 1992:50), om att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23), om att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) och om att redovisa konse- kvenser för brottsligheten och för det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). 9.2.1Regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50) Enligt detta direktiv skall vi från ett antal olika utgångs- punkter belysa de regionalpolitiska konsekvenserna av våra förslag. Om vi lägger fram förslag till omorganisationer eller bildandet av nya myndigheter skall vi redovisa överväganden om decentralisering och lokalisering utanför . De förslag till författningar som vi lägger fram medför i viss begränsad utsträckning att ett statligt organ, , får ytterligare arbetsuppgifter. Den verksam- hetsförändring som då blir aktuell torde dock inte vara av den omfattningen att fonden behöver organiseras om. Några regionalpolitiska överväganden krävs därför inte. 9.2.2Offentliga åtaganden (dir. 1994:23) Enligt direktivet om offentliga åtaganden skall vi förut- sättningslöst pröva om det offentliga åtagande som är föremål för vårt uppdrag bör vara en offentlig angelägenhet. Om förslagen innebär utgiftsökningar eller inkomstminsk- ningar för staten, skall vi analysera möjligheterna till besparingar och effektiviseringar. I avsnitt 8.3.3 har vi diskuterat frågan om hur den föreslagna ersättningsordningen bör administreras. Vi har därvid övervägt huruvida uppgiften att fördela ersättningar bör hanteras av statliga eller enskilda organ. Som har framgått anser vi att denna uppgift bör anförtros åt två redan existerande enskilda organ som sysslar med näraliggande frågor, främst för att begränsa kostnaderna så mycket som möjligt. Enligt den lösning som vi föreslår kommer dock ett statligt organ, , att ansvara för de stick- provsundersökningar som krävs för att räkna fram ersätt- ningar. Skälet till detta är att vi menar att det är mest kost- nadseffektivt att dessa undersökningar samordnas med de stickprovsundersökningar som utförs enligt systemet med biblioteksersättning. De ekonomiska konsekvenserna av våra förslag behandlas i avsnitt 10.1. 9.2.3Jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir.1994:124) Direktivet innebär att de förslag som vi lägger fram skall föregås av en analys och innehålla en redovisning av hur förslagen, direkt eller indirekt, kan förväntas påverka kvinnors respektive mäns villkor och därmed förutsätt- ningarna för jämställdhet mellan könen. De författningsförslag som vi lägger fram kan inte bedömas ha några direkta jämställdhetspolitiska effekter. 9.2.4Konsekvenserna för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49) Enligt detta direktiv skall de förslag vi lägger fram föregås bl.a. av en analys och innehålla en redovisning av hur förslagen, direkt eller indirekt, kan förväntas påverka brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet. Våra författningsförslag kan inte heller bedömas ha någon påverkan på brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet. 10 Genomförandet av förslaget Vårt förslag: De medel som utnyttjas för biblioteks- ersättningen bör även användas för att finansiera den nu föreslagna ersättningsordningen. Den föreslagna ersättningsordningen innebär att det över statsbudgeten skall utgå ersättning för bibliotekens utlåning av musikfonogram. I budgetpropositionen för anges ramarna för statens insatser på det konstnärspolitiska området för . Enligt våra direktiv skall förslag som inte ryms inom dessa ramar åtföljas av förslag till annan finansiering inom utgiftsområdet. För att finansiera systemet krävs det med andra ord en omfördelning av resurserna. När det gäller frågan om omfördelning kan man tänka sig flera olika lösningar. En möjlighet att tillgodose kravet på finansiering inom utgiftsområdet är att de medel som fördelas till upphovsmän och utövare enligt förordningen (1989:500) om vissa särskilda insatser på kulturområdet i stället utnyttjas för att finansiera det nu aktuella ersättningssystemet. En lösning av detta slag framstår dock inte som något bra alternativ, eftersom ändamålet med bidrag enligt den nämnda för- ordningen i första hand är att ge mottagaren en arbetsmässig trygghet. Vi menar därför att dessa medel, som alltså främst är kulturpolitiskt motiverade, inte bör användas för att finansiera den nu aktuella ersättningsordningen. Ett annat alternativ är att de medel som utnyttjas för finansieringen av biblioteksersättningen även används för den nu föreslagna ersättningsordningen. Enligt vår upp- fattning är det rättvist och rimligt - om det måste ske en omfördelning inom utgiftsområdet - att också de nya grupper som tillkommer får del av de medel som utnyttjas för att ersätta upphovsmännen för bibliotekens utnyttjande av deras verk. Vi förordar en sådan lösning. Av redogörelsen i kapitel 6 framgår att utlåningen av fonogram med musik uppgick till 2,7 miljoner lån. Vidare uppskattade de tillfrågade biblioteken att andelen lån, som enligt den nu föreslagna modellen skulle ha varit ersätt- ningsgrundande, uppgick till . Detta innebär att ersättning skulle ha utgått för 540 000 lån. Organisationerna skall också ha ersättning för sina omkostnader. Naturligtvis är dessa kostnader högre i ett uppbyggnadsskede än vad de är när systemet har fungerat än tid. När det gäller fördelningen av upphovsrättsliga ersättningar är det, såvitt vi har funnit, vanligt att av den totala ersättningen går till den förvaltande organisationens omkost- nader. Detta bör vara ett lämpligt riktmärke också när det gäller den ersättningen som skall utgå till de fördelande organisationerna. Vår bedömning: De föreslagna författningarna bör kunna träda i kraft . Vår utgångspunkt har varit att förslagen skulle föreligga i sådan tid att kan fatta beslut . Detta bör vara möjligt. De administrerande organisationerna och bör därefter ges rimlig tid att utarbeta administrativa rutiner för sina nya uppgifter. Mot bakgrund av det anförda gör vi bedömningen att tidpunkten för ikraftträdandet kan sättas till . Översyn av vissa offentligrättsliga ersättningsordningar En särskild utredare tillkallas med uppgift :=:=:=:=:=:=:=:=:=:=:=:=:=:=:=:=:=:=:=: -att utreda formerna för ersättning till upphovsmän för utlåning av fonogram och lägga fram de förslag som behövs. Ersättning till upphovsmän för utlåning av fonogram Regeringen lade i propositionen Uthyrning och utlåning av upphovsrättsligt skyddade verk, m.m. (prop. 1994/95:58) fram förslag till lagändringar i syfte att bl.a. uppfylla rådets direktiv (92/100/EEG) om uthyrnings- och utlåningsrättig- heter avseende upphovsrättsligt skyddade verk och om upp- hovsrätten närstående rättigheter. När det gäller frågan om ersättning till upphovsmän för utlåning av ljudupptagningar av litterära och musikaliska verk (fonogram) ansåg regering- en det vara tveksamt om den svenska ordningen uppfyller direktivets krav och att en översyn därför skall ske. Rege- ringen kommer att ta slutlig ställning till behovet av eventu- ella författningsändringar när översynen är klar. Bakgrunden är följande. Artiklarna 1 och 2 i direktivet föreskriver att upp- hovsmannen skall ha ensamrätt till utlåning av exemplar av verk. Artikel 5 i direktivet ger möjlighet att i ganska betydande utsträckning göra undantag från denna ensamrätt. För det första får länderna göra undantag från ensamrätten när det gäller offentlig utlåning under förutsättning att åtminstone upphovsmännen får ersättning för utlåningen. I fråga om utlåning av andra objekt än fonogram och filmer samt exemplar av datorprogram får länderna fritt bestämma ersättningen, varvid hänsyn får tas till kulturpolitiska ändamål. När det gäller fonogram och filmer samt exemplar av datorprogram skall åtminstone upphovsmännen ha rätt till ersättning när dessa objekt lånas ut till allmänheten. För det andra får vissa kategorier av inrättningar undantas från skyldigheten att betala ersättning. Enligt ett officiellt uttalande av inkluderar de kategorier av institutioner som kan undantas från skyldigheten att betala ersättning t.ex. offentliga bibliotek, universitet och under- visningsinstitutioner. I 19 § lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (upphovsrättslagen) stadgas, bl.a. att när ett litterärt eller ett musikaliskt verk eller ett konstverk med upphovsmannens samtycke har överlåtits får exemplaret spridas vidare. Det innebär att exemplar som överlåtits får fritt lånas ut till allmänheten. Denna reglering utgör den rättsliga grunden för den fria biblioteksutlåningen. Upphovsmännen har således enligt gällande svenska bestämmelser inte någon rätt till ersättning enligt upp- hovsrättsliga regler för den utlåning av exemplar av litterära verk som sker genom bibliotek. I stället betalas ersättning enligt bestämmelser i förordningen (1962:252) om (biblioteksförordningen). Ersättningen finan- sieras genom ett årligt anslag till fonden och ersättningen är relaterad till utlåningsvolymen. Eftersom ersättning enligt EG-direktivet inte behöver vara upphovsrättsligt grundad kan , i likhet med de övriga nordiska länderna, behålla en offentligrättsligt reglerad ersättning för den utlåning av exemplar av litterära verk som sker genom bibliotek. Emellertid omfattar biblioteksersättningen inte lån från andra bibliotek än folk- och skolbibliotek. På biblioteken förekommer i varierande omfattning även utlåning av ljudupptagningar av litterära och musikaliska verk. För utlåning av ljudupptagningar av litterära verk till allmänheten lämnas ersättning enligt biblioteksförordningen på samma sätt som vid utlåning av litterära verk i bokform. Däremot lämnas inte biblioteksersättning vid utlåning av ljudupptagningar av musikaliska verk. Enligt förordningen (1989:500) om vissa särskilda insatser på kulturområdet lämnas statsbidrag till bl.a. tonsättare och andra upphovsmän på musikområdet. Det finns inget samband mellan bidraget och det utnyttjande som sker på biblioteken. I har man ett system som innebär att bibliotek- savgift lämnas till bl.a. författare för användning av såväl litterära verk i bokform som ljudupptagningar av sådana verk. Utlåningen av ljudupptagningar av litterära verk ersätts på likartat sätt som den vanliga bokutlåningen. Ersätt- ningssystemet omfattar även andra ljudupptagningar än upptagningar av litterära verk. Även den ersättningen är till viss del beroende av utnyttjandegraden. uttalande av uppfyller den danska regleringen av offentlig utlåning de krav som ställs i artikel 5 i direktivet. Regeringen uppdrog åt att utreda formerna för ersättning till upphovsmän på musikområdet för att deras verk används på biblioteken. föreslog i en rapport en offentligrättsligt grundad ersättning, finansierad genom ett årligt anslag till . Av praktiska skäl föreslogs en kollektiv ersättning som skulle fördelas på ett sådant sätt att såväl kompositörer som utövare skulle få en skälig del av be- loppet. Ersättningen skulle relateras till bibliotekens totala utlåning av musikfonogram och noter och baseras på statistik och stickprov. ledde inte till något förslag från regeringen. Ersättning till upphovsmän för utlåning av fonogram Utredaren skall utreda de offentligrättsliga formerna för ersättning till upphovsmän för utlåning av ljudupptagningar av litterära och musikaliska verk (fonogram). En strävan bör därvid vara att ersättningen skall beräknas på grundval av det faktiska utnyttjandet. Utredaren skall lägga fram de författningsförslag som behövs. Förslagen skall stå i överensstämmelse med bestämmelserna i direktivet. Statens kulturråds rapport bör vara en lämplig utgångspunkt för utredarens arbete men även andra lösningar skall prövas. Utredaren skall även studera de övriga nordiska ländernas fonogramersättningar. I budgetpropositionen för anges ramarna för statens insatser på det konstnärspolitiska området för perioden 1997- 1999. Förslag som ej ryms inom dessa ramar skall åtföljas av förslag till annan finansiering inom utgiftsområdet. För utredaren gäller regeringens direktiv att redovisa de regionalpolitiska konsekvenserna av framlagda förslag (dir. 1992:50), att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23), att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) och att redovisa konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). Utredningsarbetet skall vara avslutat före . Utredningens frågor till biblioteken Hur stort är Ert bestånd av musikfonogram? (Anm. Om Ni inte kan ange det exakta antalet musik- fonogram, är det tillräckligt med en uppskattning av volymen.) Hur många musikfonogram lånade Ni ut ? (Anm. Om Ni inte kan ange det exakta antalet, är det tillräckligt med en uppskattning av utlåningen.) Hur fördelar sig utlåningen, procentuellt sett, mellan olika genrer? Pop/rock m.m. Barnvisor/musik för barn Vi är medvetna om att avgränsningen mellan olika genrer ofta är svår. I tveksamma fall kan Ni söka ledning i den indelning som BTJ använder i sina be- ställningskataloger.) 4.Vilka är de tio mest utlånade fonogrammen inom respek- tive kategori? 5.Hur stor andel av den totala utlåningen avser svenska respektive utländska upphovsmän? (Anm. Med "svenska upphovsmän" avses i detta samman- hang kompositörer och textförfattare, som har sin huvudsak- liga verksamhet i eller som är stadigvarande bosatta i . Begreppet "utländska upphovsmän" avser föl- jaktligen kompositörer och textförfattare som saknar den nämnda anknytningen till . - Om det inte är möjligt att ange den exakta fördelningen, är det tillräckligt med en uppskattning. Detsamma gäller naturligtvis även nästa fråga.) Hur fördelar sig utlåningen på svenska respektive utländska upphovsmän mellan olika genrer? Pop/rock m.m. Förekommer utlåning även av andra medietyper (t.ex. CD- ROM-skivor) som innehåller musik? Om ja, vilka typer och i vilken omfattning?