sou · GLB383d2 · 1998-01-01 00:00:00 — Vidare är samarbetet mellan lärare och skolledare närmare och mindre hierarkiskt, nätverkstänkandet kan alltså sägas ha ökat inom grundskoleorganisa- tionen. Med andra ord, skolans organisationsform har förändrats och skolledarskapet ställts inför nya utmaningar. 3 Med en feministisk utgångspunkt Förändringen av skolans organisatoriska struktur har med största sannolikhet haft betydelse i flera avseenden. Syftet med analysen begränsas till att avse omorganisationens effekter ur ett genuspers- pektiv. Med ett genusperspektiv åsyftas här inte enbart studiet av män och kvinnor som fysiska objekt utan även de relationer och processer i det kulturella sammanhang där förståelsen av kön skapas. Studien tar sin utgångspunkt i att samhällets normer är patriarkala, att män dikterat villkoren, och att manliga värderingar ofta oreflekte- rat likställs med sanningen. Den rådande samhällsordningen upp- rätthålls genom mäns makt över kvinnor, samt genom en särskiljning av den offentliga och den privata sfären. Med denna ansats framhålls vikten av att kvinnor och män ges lika villkor på individnivå, men även att de samhälleliga normerna i sig måste förändras till att b ygga på vad som brukar benämnas som traditionellt manliga och traditio- nellt kvinnliga värderingar och erfarenheter. En återkommande uppfattning hos feministiska organisationsteo- retiker är att den byråkratiska 5 organisationsstrukturen är mer kvinno- förtryckande än andra. Typiskt kvinnliga värderingar och erfarenheter passar inte in i byråkratiska strukturer, utan bidrar till kvinnors 4Det finns inom den feministiska diskursen en omfattande diskussion om distinktio- nen mellan genus och kön (för inblick i diskussionen se 1992; Järvinen 1996). Jag nöjer mig med att betona att jag här inte ställer kön och genus i motsats till varandra. 5Med byråkrati avses här en hierarkisk uppbyggnad, med väl definierade och från varandra avgränsade arbetsuppgifter där ansvar och position är knutna till position i hierarkin, kontroll och styrning uppifrån samt fasta regelsystem (1994:39). underordning (, 1984; , 1994:38f). Inom den byrå- kratiska regelstyrda organisationstypen framhålls mäns naturliga ledarförmåga och tas för given, vilket innebär att kvinnor inte ges någon chans att visa sin kompetens (, 1990:70). Snarare fram- hålls inom denna inriktning av organisationsforskningen nätverks- baserade och decentraliserade organisationsformer som mer positiva ur ett genusperspektiv. och belyser i Nye kvinneliv. Kvin- ner i menns organisasjoner (1990) kvinnliga och manliga civilin- genjörers utvecklingsmöjligheter inom olika arbetsorganisationer. Författarparet gör en åtskillnad mellan statiska företag (traditionell organisation med statisk, hierarkisk struktur) och dynamiska företag (organisationer i förändring, företag som är flexibla, anpassade efter marknadens och teknologins förändringar). Deras huvudresultat är att mansdominansen reproduceras i statiska, hierarkiska organisationer medan nätverksbaserade, dynamiska organisationer möjliggör att mansdominansen bryts (Kvande & 1990). Vidare framhåller (1993) att inom den nät- verksliknande organisationsformen adhocratin ses kvinnliga egen- skaper som en tillgång och inte, som i den byråkratiska organisations- formen, som ett hinder. Den adhocratiska organisationsformen känne- tecknas av en flexibilitet i och med en fortgående etablering av nya självstyrande grupper. Karaktäristiskt är vidare att de som utför arbetet i hög grad har del av makten att påverka arbetets innehåll, i arbetsdelningen och i koordineringen. Christrup hävdar att den adhocratiska organisationsformen gjort allt större landvinningar på bekostnad av den byråkratiska. Hon framhåller fruktbarheten i dynamiken mellan traditionellt manliga och traditio- nellt kvinnliga funktioner, och i att kombinera den traditionellt tekniskt-rationella organisationsformen med den relationsinriktade. De människor som klarar sig bäst i en adhocratisk organisation är de som förenar något från det traditionellt kvinnliga eller omsorgs- rationella med aspekter av det traditionellt manliga eller tek- niskt-rationella, menar (Christrup 1993; 1995:58ff). Stöd för att kombinera det traditionellt manliga och traditionellt kvinnliga ges även i (1994). I studien av data-, reklam- och marknadsundersök- ningsföretag förklarar att den tekniskt-ekonomiska rationa- liteten inte är tillräcklig. I denna typ av företag är det extra viktigt att de anställda har förståelse för kunden och anpassar sig till kundens behov. I en relationsorienterad organisation är målen ekonomiska, medan dess medel är relationella. finner dock inget direkt samband mellan relationsekonomisk rationalitet och fysiskt kön. Den relationsekonomiska rationaliteten är snarare något som såväl män som kvinnor skapar inom organisationen (, 1994:161f). I de ovan refererade undersökningarna finns sammanfattningsvis en gemensam föreställning om att nätverksbaserade, dynamiska, decentraliserade, relationsorienterade eller adhocratiska organisa- tionsformer synliggör traditionellt kvinnlig förmåga, medan statiska och hierarkiska strukturer reproducerar den manliga maktdominan- sen. Vidare görs en poäng av skillnaden mellan traditionellt manliga och traditionellt kvinnliga erfarenheter och värderingar. Det kanske mest kända arbetet inom detta forskningsområde är a Different Voice (1982). Gilligan påvisar olikheter i moraliska resonemang och menar att den moraluppfattning som länge ansetts som neutral måste omvärderas. Den neutrala moralformen struktureras av typiskt manliga normer och värderingar och utgår från idéer om rättvisa och rättigheter. Andra värden som omsorg och skyldigheter ligger istället till grund för traditionellt kvinnliga normer och värderingar, menar . Vidare tar den manliga rättvise- moralen sin utgångspunkt i generella moraliska rättviseprinciper medan den kvinnliga omsorgsmoralen tar sin utgångspunkt i det speciella fallets villkor (Gilligan, 1982; Tronto, 1993; Noddings, 1984; 1993).6 Gilligans målsättning med sin forskning är inte att cementera könsstereotyper utan att påvisa att det finns en annan sorts moral som inte ansetts lika högtstående. Trots uppdelningen i traditionellt manliga och traditionellt kvinnliga förhållningssätt och erfarenheter bör alltså dessa inte förstås som en hänvisning till det fysiska könet. Titeln på Gilligans bok är inte In a Womans Voice utan In a Different Voice. bör alltså utifrån detta resonemang ses som något som arbetstagarna själva utvecklar, något som kan finnas i olika bland- former, och något som inte är utan skapas och rum. (Se , 1988; Hagemann, 1994:27; , 1996:15; , 1995; Højgaard, 1995; , 1995; för en mer generell diskus- sion se Giddens, 1984). avstår många könsteoretiker helt enkelt att ta ställning i frågan huruvida om män och kvinnor i grunden är lika eller olika. Det ses som en omöjlig väg för att komma vidare. women are always already the same and different: the same in their humanity, different in anatomy. Whichever category we pri- 6 Gilligan har kritiserats för att vara essentialist, dvs. att hon hävdar att omsorgsetiken skulle vara något specifikt kvinnligt. En sådan ståndpunkt avvisar hon tydligt i senare verk. Gilligan framhåller då att hon inte uttalar sig om huruvida dessa moraluppfatt- ningar har sitt ursprung i natur eller kultur (Gilligan, 1993:209). vilege in our legal discourse, the other will always be waiting to disrupt it. (, 1992:154). Diskussionen av manligt och kvinnligt förhållningssätt inom organisationen har här i den teoretiska diskussionen givits ett förhållandevis stort utrymme. Den kommer även vara en del i den kommande analysen. Återigen poängteras att analysnivån inte syftar till att skilja fysiska män och kvinnor åt. Män kan ha ett kvinnligt förhållningssätt och vice versa. Syftet är att bredda förståelsen av mäns och kvinnors villkor inom organisationer, och på så sätt ifrågasätta gängse normer. 4 Processer på olika nivåer Vilka effekter har då de organisatoriska förändringarna, med fokus på ledarskapet, haft på högstadiet? Med hänsyn till den tidigare forskning som presenterats här kan en förändring från byråkrati till nätverksstruktur förväntas vara gynnsam ur ett genusperspektiv. Men är det så enkelt? Organisationsteoretikern menar att det krävs ett studi- um på flera nivåer för att förstå genusprocesserna. blir då inte så starkt kopplat till konkreta grupper av kvinnor och män, utan problematiserar femininitet och maskulinitet inom organisations- strukturer. Med begreppet genusprocesser betonar att genus är något som skapas av individen och kollektivet och som etableras i deltagandet i arbetsorganisationer och andra sociala relationer (, 1990, s. 146; se även , 1996; , 1995; Kvande, 1995). Genusprocesserna, menar , kan urskiljas på fyra analysnivåer inom organisationer; könsdifferentiering, symboler, interaktionsmönster och identitet (, 1992:251ff). Upplägget för min analys är inspirerat av Ackers indelning och struktureras utifrån samhällsnivå, organisationsnivå och individnivå. Det övergripande analysområdet har sin tyngdpunkt i tillgänglig statistik och lägger tonvikt vid könsmaktsförhållanden på en strukturell nivå. Här läggs fokus på förhållanden som påverkar mäns och kvinnors möjligheter att överhuvudtaget vara verksamma i organisationen. De indikatorer som används är löneskillnader mellan män och kvinnor, könsfördelningen inom organisationen samt möjlig- heten att kombinera familj och arbete. På en andra nivå analyseras skolledarnas syn på manligt och kvinnligt inom högstadieorganisatio- nen, och relationer mellan kvinnor och män inom organisationen. Här tas utgångspunkten i Gilligans och de ovan refererade organisations- forskarnas diskussion om manligt och kvinnligt. En tredje nivå belyser skolledarnas identitet. Här läggs tonvikten vid individernas egen förståelse av sin plats i organisationen, dvs. skolledarnas uppfattning av sig själva som skolledare, om deras förebilder, och om uppfattningen av könsstrukturer. Vilka slutsatser skulle man då kunna dra av denna studie? Har avbyråkratiseringen haft de effekter ur ett genusperspektiv som i så positiva ordalag presenteras i de feministiska teorierna ovan? Genom att studera skolledarnas könsfördelning, löner, möjlighet att förena familj och arbete, könsstereotypa uppfattningar, samt den egna förståelsen av förändringens effekter ur ett genusperspektiv ges riktmärken för slutsatsdragning. Tre förenklade bilder av de föränd- rade organisations- och styrformernas effekter kan målas upp för den fortsatta analysen. En första bild förklarar att de förändrade organisa- tions- och styrformerna betytt lite, eller ingenting alls ur ett genus- perspektiv och att eventuella förändringar inte kan knytas till de förändrade organisationsformerna. En andra bild förklarar att de förändrade organisations- och styrformerna medfört negativa effekter, medan en tredje bild förklarar att de förändrade organisations- och styrformerna haft positiva effekter sett ur ett genusperspektiv. Dessa bilder återkommer i resultatdiskussionen. De källor som studien grundas på är dels statistik från , och , dels långa intervjuer med skolledare. Intervjuundersökningen inleddes med ett antal telefonintervjuer (20 st) med skolledare på högstadiet inom . I dessa intervjuer diskuterades de organisatoriska förändringarnas betydelse för arbetstider, arbetsintensitet och privatliv för att bilda en uppfatt- ning om hur förändringarna uppfattades. Urvalet till telefonintervjuerna gjordes med avsikt att få så stor spridning som möjligt. Såväl kvinnor som män, yngre och äldre skolledare, medelklass- och arbetarklassområden fanns representera- de.7 De flesta skolledare var gifta/sambo och hade två eller tre barn som redan flyttat hemifrån. De tjugo telefonintervjuerna mynnade ut i att åtta respondenter åter kontaktades . De långa intervjuerna genomfördes med åtta skolledare, både kvinnliga och manliga.8 Av de skolledare som valdes ut för de långa intervjuerna hade alla utom en varit skolledare både före och efter 7Telefonintervjuerna genomfördes v 24-26 1996. 8De långa intervjuerna genomfördes v. 31–33 1996. Intervjuerna varade och . Några statistiska generaliseringar kan inte göras utifrån intervjumaterialet. Det intressanta är inte huruvida sju av åtta skolledare har samma uppfattning, och en åttonde har en motsatt åsikt. Inte heller om hälften av kvinnorna tycker en viss sak men ingen av männen. Det centrala är snarare att presentera förekomsten av de föreställningar som finns hos skolledarna (jfr McCracken 1988). 9 De var alla före detta lärare. De yngsta skolledarna var i fyrtiårsåldern och de äldsta . En klar socioekono- misk spridning mellan skolornas upptagningsområden kvarstod även vid de långa intervjuerna. Undersökningen avgränsas till att ge en bild endast av skolledares förståelse av de organisatoriska förändringarna. Det ges alltså ingen inblick i lärares eller elevers uppfattningar. De följande fem avsnitten är strukturerade utifrån de tre analysnivåerna. I avsnitt 5, 6 och 7 diskuteras effekterna på samhällsnivå, i avsnitt 8 förhållandena inom organisationen, och i avsnitt 9 skolledarnas egna identitet. Avsnitt 10 och 11 syftar till att knyta ihop diskussionen. Såsom inledningsvis framhölls är högstadiet en intressant organisa- tion i det att könsfördelningen inom organisationen är mycket jämn. Högstadiet är unikt inom skolvärlden då ungefär lika många kvinnor som män arbetat där . På låg- och mellanstadiet dominerar andelen kvinnor, på gymnasiet och universitet andelen män. 10 Tabell 5.1 visar andelen kvinnliga lärare : Tabell 5.1 Andel kvinnliga lärare inom grundskola och gymnasium 1985–1995 (procent). Källa: SCB-statistik samt Utbildningsstatistisk årsbok 1986, 1988, 1992, 1995. Vidare har andelen kvinnliga skolledare inom ökat explosionsartat sedan de organisatoriska förändringarna ägt rum. 9I det avseendet att jag med hjälp av intervjuer studerar förändringarnas betydelse har studien sina begränsningar. I den bästa av alla världar hade skolledarna intervjuats även innan förändringarna ägde rum. Så är nu inte fallet. Jag får alltså nöja mig med att återge hur de nu erinrar sig sina tidigare upplevelser. 10På senare år har könsfördelningen blivit betydligt jämnare även på gymnasiet. Frågan om skolan i sin helhet håller på att förändras till en kvinnoorganisation belyses närmare i avsnitt 11. /80 var av alla skolledare kvinnor. är siffran (/96). Tabell 5.2 Andel kvinnliga skolledare inom 1979–1995 (procent). Källa: Utbildningsstatistisk årsbok 1980, 1982, 1986, 1988, 1992, 1995 ; Statistiska meddelanden Lärare 1993/94 ; utdrag ur SCBs utbildningsstatistik. Det totala antalet skolledare har ökat väsentligt . Ökningen beror dels på att de som tidigare betecknades som föreståndare inom förskola och fritidshem nu ingår i skolledar- kategorin, och till viss del i att rektorsområdena i och med omorgani- sationen blivit mindre, vilket i sin tur lett till ett ökat antal skolledare på låg- och mellanstadiet. Bland skolledartjänsterna har yrkeskatego- rin biträdande skolledare tillkommit, andelen skolledare fördubblats, medan studierektorerna i det närmaste försvunnit (SCB-statistik 1996). En del av den totala ökningen av andelen kvinnliga skolledare kan förklaras av att de som tillträtt de nya skolledartjänsterna för låg- och mellanstadium och förskola i hög grad är kvinnor .12 11Sett ur ett internationellt perspektiv är det överhuvudtaget mycket ovanligt med kvinnliga skolledare (1990:62). Den situation som just nu är vid handen i den svenska högstadieorganisationen, med lika andel kvinnliga och manliga lärare i kombination med lika andel kvinnliga och manliga skolledare saknar alltså motstycke i andra delar av världen. 12Exempelvis består den f. d. föreståndargruppen av kvinnor (m.fl., 1994 bilaga 2). Könsfördelningen är betydligt jämnare i de traditionella skolledarfunktionerna (m.fl. 1994:1). Om man delar upp statistiken på olika skolledarfunktioner inom 1995 (rektor, biträdande rektor och studierektor) framgår att andelen kvinnor är störst bland biträdande rektorer (), något mindre bland rektorer (), och minst bland studierek- torer () (SCB-statistik 1996). Även på gymnasiet har andelen kvinnor vuxit, men inte i samma omfattning. /90 var andelen kvinnliga skolledare på gymnasiet , vilket /94 hade ökat till, i sammanhanget, blygsamma (Utbildningsstatistisk årsbok 1992; Statistiska meddelanden Lärare 1993/94 ).13 Uppdelat på gymnasiets olika ledarkategorier (studierektorer, rektorer och biträdande rektorer), framkommer att könsfördelningen /94 var betydligt jämnare bland gymnasiets biträdande rektorer () och studierektorer () än bland rektorerna () (Statistiska meddelanden Lärare 1993/94). Även här tenderar alltså utvecklingen, om än något lång- sammare, att gå mot en större andel kvinnor i ledarposition. Vid en närmare betraktelse framgår att den ökade andelen kvinnli- ga skolledare inom inte medfört att antalet manliga skolledare minskat (m.fl. 1992). Det är istället det totala antalet skolledare som ökat. Statistiken visar vidare på ett mönster av att kvinnliga skolledare fortfarande befinner sig på nivåer med lägre status. I intervjuerna framkommer att skolledaryrket på de lägre nivåerna fortfarande anses ha lägre status än skolledaryrket på högre nivåer. För den nya typen av förskoleledare finns redan ett nedsättande uttryck; blöjrektorer. Uttrycket används inte av respondenterna själva, men flera talar om det som ett vedertaget begrepp. En uppfattning är att det är svårt för skolledare med förskolebakgrund att ansvara för äldre barn. Respon- denterna är dock noga med att poängtera att de ser positivt på föreståndarnas integration i yrkesgruppen. De menar att dessa har mycket att bidra med i sitt pedagogiska tänkande, och att dessa tids nog kommer att kunna axla ett större ansvar. Här kan urskiljas en dynamik mellan professions- och statusresonemang. En central tanke inom professionsteorin bekräftas; en ledare bör själv ha samma bakgrund som sina medarbetare för att nå legitimitet. finns i intervjuerna ett statustänkande som yttrar sig i en oro över att föreståndare från förskolan inte skulle klara av att vara ledare på låg-, mellan- eller högstadiet. Farhågorna över det motsatta, att en f.d. högstadierektor inte skulle förstå sig på förskolan är dock inte iögonenfallande. En annan tolkning är att maskuliniteten fortfarande 13Med reservation för att statistiken inte är lika aktuell. 14Det totala antalet skolledare var 2942. hade siffran stigit till 3366 (SCB-statistik 1996). ges företräde och det som är mest feminint ges ett lägre värde (se även respektive och artiklar i antologin). Sammanfattningsvis har de förändrade organisations- och styrfor- merna medfört en ökad andel kvinnliga skolledare. Av statistiken går dock inte att utläsa hur stor del av ökningen som kan förklaras av nyinrättade tjänster, förändringar i yrkesklassificeringen (från föreståndare till skolledare), eller helt enkelt av ett förändrat organisationsklimat.15 Alla dessa faktorer kan hur som helst ses som delar av den förändrade organisationsformen. I detta avsnitt har konstaterats att de nyinrättade tjänsterna och förändringarna i yrkesklassificeringen haft gynnsamma effekter på könsfördelningen. Frågan om den förändrade organisationsformens effekter på organisationsklimatet sett ur ett genusperspektiv kommer att belysas närmare i avsnitt 8 och 9. Det förändrade lönesystemet inom skolan är en del av omställningen av skolorganisationen. Lönesystemet inom stat och kommun var tidigare knutet till tjänsten och arbetets innehåll snarare än till den enskilde tjänstemannen och det sätt på vilket han/hon utför sina arbetsuppgifter. Denna princip härrör dels från den byråkratiska idealtypens krav på formell kompetens, och dels från den fackliga rörelsens krav på solidaritetsprinciper vid lönesättning och löneför- handlingar (Montin, 1990:253–254; Söderlind & , 1988). förs en ny lönepolitik där en individuell lönesättning tillämpas. skriver (1990, s.254) om effekterna: Lönegrader och tjänsteklasser ersätts med individuell och löpan- de lönebildning. Individuell betygssättning av anställda blir allt vanligare varvid de fackliga organisationerna får en ny roll / / Införandet av denna nya lönepolitik innebär i praktiken att vissa värden får stå tillbaka för andra: byråkrati- och solidaritetsvärden ersätts med flexibilitets- och effektivitetsvärden. För vilka yrkeskategorier (uppdelat på kön) har då de organisatoriska förändringarna lönemässigt varit gynnsammast? I tabell 6.1 visas löneutvecklingen i procent för olika yrkeskate- gorier inom skolan (det är här inte möjligt att skilja skolledare på gymnasiet och åt). Av tabellen framgår att de biträdande skolledarna (båda kön), de manliga rektorerna samt de manliga adjunkterna haft en gynnsammare löneutveckling än andra grupper 15 Jämförelser försvåras dock eftersom en ny yrkesklassificering införts. under dessa år. Tabell 6.1 visar vidare att skillnaderna i lönelyft mellan män och kvinnor i de redovisade kategorierna är störst för rektorer (6,) och adjunkter (4,). Tabell 6.1 Löneutveckling –1994 uppdelad på kön (procent). Genomsnittslig månadslön 1994 inom parentes. % samt (kr) % samt (kr) (24 391) (22 780) Studie-/bitr. (21 975) (20 968) -0,8 (18 696) (17 967) (16 972) (16 439) (14 979) (16 824) Kommentar: Vad gäller differensen mellan män och kvinnor anges ett positivt värde då männens löner har ökat mer än kvinnornas. Källa: Egna beräkningar utifrån Löner för olika yrkesgrupper 1992/93, 1995/96. Av Lärarförbundets rapport Den kommunala lönesättningen av skolledare (1995) framgår att skolledare vid högstadiet i de flesta fall har högre lön än skolledare vid lägre stadium. Det finns dessutom ett mönster som påvisar att en bakgrund från förskola/fritidshem ger en lägre lön än bakgrund från (Spånt, 1995:3–4). Under- sökningen visar vidare att skillnaderna i lön mellan könen kvarstår då man kontrollerar för faktorer som tidigare befattning och ålder. Det finns alltså inom skolledaryrket 1994 ett samband mellan lön och kön. Männens lön är i genomsnitt högre för rektorer och högre för biträdande rektorer (, 1995:3–4). Här bör dock tilläggas att antal år inom skolledaryrket inte tagits i beaktande. Det kan ju vara så att männen tillträtt skolledaryrket vid en i genomsnitt yngre ålder än kvinnorna. 17 Detta torde dock inte ha 16Mellan försvann yrkesbeteckningen studierektor i det närmaste och ersattes med biträdande rektor, därför jämförs här studierektorer med biträdande rektorer 1994. 17Av tabell 11.1 framgår att av alla kvinnliga rektorer 1993/94 var under medan andelen manliga rektorer under endast var . Bland de kvinnliga biträdande rektorerna var under medan av männen var . någon större effekt på själva löneökningen (se tabell 6.1). Den sammantagna uppfattningen av de siffror som trots allt finns att tillgå är att den individuella lönesättningens effekter knappast kan tolkas som positiva ur ett könsmaktsperspektiv. Bilden är snarare den att kvinnliga skolledare förlorat på en individuell lönesättning. 7 Arbetsliv och privatliv Den ökade arbetsbelastningen och de flexibla arbetstiderna innebär att skolledarna nu arbetar mer . Alla de intervjuade skolledarna förklarar sig arbeta mer än heltid. De har, i motsats till lärarna, inte någon längre sommarledighet. De upplever dock att de organisatoriska förändringarna gjort att dagarna kan spenderas friare. I huvudsak menar de dock att den nya flexibiliteten innebär, som en skolledare utrycker det, att man kommer tidigare och går . Många tycker att privatlivet allt mer kommit i andra hand. De flesta har emellertid barn som är utflugna, och menar att med dagens arbetsbörda skulle det vara omöjligt att vara småbarnsförälder. Vid telefonintervjuerna säger en skolledare: Jag samlar barnen hos foto- grafen. Det är det bästa knepet. Annars skulle jag aldrig hinna se dem.