sou · GLB3138d1 · 1998-01-01 00:00:00 — Det kan tänkas att denna känslan av att kunna spendera beror på att hon har sina egna pengar, arvet. ser vi att perceptioner om olika pengar kan variera och hur betydelsefulla de är för hur pengar handhas.Oavsett om par anser att de har gemensam ekonomi, separata ekonomier, gemensamma konton eller separata konton uttrycker de att de har en viss tillgång till Mitt, ditt eller vårt? både familjens pengar och egna pengar. Och oavsett av hur de har organiserat sin ekonomi och hur de benämner pengarna i familjen så svarar nästan alla att familjens behov kommer främst. Individernas och parens syn på pengar är fulla av tvetydighet, ambivalens och motsägelsefullheter. Vad som är intressant är att det kan se så olika ut hos olika par och att alla paren tycks ha lärt sig att leva med denna ambivalens. Fördelning av resurser: pengar och konsumtion I detta avsnitt kommer jag att analysera förekomsten av en ojämn fördelning av resurser bland de par som deltog i min undersökning. Undersökningens utformning har inte tillåtit en exakt inventering och jämförelse av parens faktiska konsumtion. Däremot är intervjuperso- nernas utsagor fulla av nyanserade uppgifter om hur de upplever sin egen och familjens respektive konsumtion och standard och om hur nöjda de är med dessa. De flesta familjer i mitt datamaterial (och kanske också i ) har en begränsad och ofta liten mängd pengar kvar att göra av med efter det att de nödvändigaste utgifterna är betalda. Dessa pengar ska räcka till mindre inköp till det gemensamma hemmet, till små oregelbundna utgifter såsom presenter till släkt och vänner och till familjemedlemmarnas privata konsumtion. Har man gemensam ekonomi, som nästan alla paren i undersökningen har, så måste familjemedlemmarna finna sätt att dela på de pengar som blir kvar och enas om vilken konsumtion som ska prioriteras. Den prioritering som därvid explicit eller implicit görs kan ses som en spegling av maktförhållandet mellan parterna i paret. forskning har visat att pengar skänker makt och kontroll till ägaren vad gäller beslutsfat- tande och konsumtion. Detta innebär att den som tjänar mer bör ha en starkare ställning i familjen och bör kunna påverka familjens konsumtion till egen fördel. Som vi såg ovan, har de flesta intervjupersonerna gemensam ekonomi med sin partner, men det kan innebära väldigt olika saker när det gäller tillgång till pengar för eget bruk. I en del par har individerna egna sparmedel som de kan ta ifrån medan andra endast har de pengar som räknas som familjens hushållspengar till sitt förfogande. De flesta (men inte alla) intervjupersonerna, både män och kvinnor, svarade att de har tillgång till de pengar de anser sig behöva för att spendera för egen räkning, inom ramarna för hur mycket pengar som finns kvar. Att de flesta av kvinnorna, och ofta också männen, har den uppfattningen att män oftare än kvinnor spenderar mer pengar på sig själva än deras partner gör är intressant eftersom det implicit skulle betyda att kvinnor behöver mindre för att känna sig tillfredsställda eller att kvinnor blir tilldelade (eller kräver?) mindre av de ekonomiska resurserna och accepterar det. Att kvinnor nöjer sig med mindre än sina partner är inget nytt fenomen. Ett etablerat forskningsfält inom socialpsykologin studerar förekomsten av ett fenomen som kallas relative deprivation. Kortfattat innebär detta att en grupp, i detta fallet kvinnor, tenderar att anpassa sina behov och preferenser till vad som är möjligt och rimligt för dem att uppnå (och , 1987). Vilka som är möjliga och rimliga konsumtionsmål för kvinnor är i sin tur beroende av flera faktorer, såsom könsrollsmönster, traditioner och relationsspecifika mönster. Att kvinnorna oftare än männen säger att de är nöjda med den konsumtionsnivån de har, som de uppger att de konsumerar mindre än männen kan helt enkelt vara ett sätt att rationalisera deras sämre tillgång till pengar för eget bruk, det vill säga deras ekonomiska underordning. Paret nedan exemplifierar den komplexitet som kan prägla ett pars privata konsumtion inom ramarna för den större familjeekonomin. Paret kan verka extremt, men de aspekter som man upptäcker hos dem kan skymtas även hos andra par i undersökningen fast i olika kombinationer och i olika hög grad. I detta par arbetar hon och tjänar netto . Hans heltidslön uppgår netto till . Det är hon som sköter familjens ekonomiska administration, såsom att betala räkningarna och kontrollera kontoutdrag, och det är hon som avgör och bestämmer vad de har råd med. Enligt både henne själv och hennes man är hon mer lämpad att ansvara för ekonomin eftersom båda anser att han har absolut ingen kontroll över sig själv 10 vad gäller ekonomiska frågor. Som vi kommer att se verkar hennes kontroll över administrationen av pengarna innebära en viss kontroll över familjens pengar och konsumtion (jämför , 1984). Nedan ser vi vad hon tycker om att vara ansvarig för ekonomin. C: Så ville du då ta ansvar eller fick du eller? IP: Jag vet inte. Det var nog så att jag fick, vare sig jag ville eller inte Jag visste hur man gjorde och han hade inte den blekaste aning. Det var som enklast så. IP: Fördelen är att om man skulle släppa ekonomin och räkning- arna till min man så tror jag att det inte skulle va så stor kontroll 9Se Avslutande diskussionen för en annan möjlig förklaring av detta. 10Även om citatet är från henne uttrycker han samma sak . Han betonar verkligen sin egen brist på ekonomiskt sinne och ansvar och hennes kompetens och starka karaktär. Mitt, ditt eller vårt? på det hela. Det tror jag. Jag trivs nog ganska bra med att ha kontroll över de där pengarna i alla fall Hon uttrycker här att hon anser att hon har det praktiska ansvaret för att betala familjens räkningar och hålla reda på ekonomin i stort. Hon uppger att detta är en väldigt betungande, tråkig och tidskrävan- de uppgift.11 Även om hon antyder att det inte var helt självvalt, så säger hon också att hon trivs med att ha det ekonomiska ansvaret. Hennes man verkar också ha uppfattningen att det är hans fru som har kontroll och ansvar för det praktiska vad gäller ekonomin. IP: Hon, hon har ju kontroll på pengarna. Alltså jag har väl en aning om hur mycket som finns va. Men det är ju för att hon sä- ger till mig helt enkelt att, så här mycket pengar har vi att röra oss med den här månaden För jag har ingen som helst, hon har allt koll på det där. Båda två är överens om att hon har ansvaret för att sköta deras ekonomi. Men det är intressant att när jag explicit frågar honom huruvida någon av dem har huvudansvar för familjens ekonomi så är han inte lika entydig och säker. under intervjun talade han om för mig på olika sätt hur mycket mer ansvarsfull och duktig hans fru är när det gäller att sköta ekonomin och att det är därför som hon och inte han har ansvaret. Enligt (1984) medför ansvar för den ekonomiska administrationen oftast kontroll och inflytande vad gäller beslut om konsumtion i familjen. Utifrån detta är det då hon som borde ha mer makt och inflytande över beslut som rör ekonomin och konsumtionen. I följande citat från henne själv framgår det att det också verkar vara hon som till stor del kontrollerar och bestämmer hur familjens pengar spenderas. C: Tycker du att nån av er har det slutgiltiga beslutet för hur ni gör med pengar? IP: Nah det är möjligen jag då som bromsar det mesta. Det är det nog. C: Du känner inte att för att han tjänar mer så har han mer att sä- ga till om? IP: Nej, nej. Här är det intressant att hon känner att hon har kontrollen fast han tjänar så mycket mer. Detta stämmer dåligt övenens med tidigare forskning som visar på att kontroll över, och beslut rörande pengar är nära kopplad till ägande, det vill säga till vem som tjänar dem. Men i denna familj verkar det vara hon som har inflytande i beslut som rör familjens ekonomi i stort, och till och med över sin makes konsum- 11 (1989) fann att ansvar för den ekonomiska administrationen ofta upplevdes som en börda, speciellt i familjer med ansträngd ekonomi. tion, trots sin betydligt lägre inkomst. Citaten nedan från hennes man visar att han anser att det är hans fru som kontrollerar inte bara familjens hushållsekonomi, utan också hans privata konsumtion. IP: , visst kan vi ha diskussioner men det är aldrig att vi bråkar. Det händer väl va, men i stort sett inte. Det är väldigt lite. Det är mest de gånger jag har gjort av med för mycket pengar på någonting, när hon tycker att jag prioriterar fel va. C: Känner du att du har pengar som du kan göra vad du vill med, att du har, om du vill köpa någonting att du kan göra det ? IP: Det finns inga pengar som, ja, jag kan ta och gå köpa en hamburgare nu för att jag känner för det. Så är det inte. Nedan bekräftar hon den bild som han ger. Första citatet från henne gäller hennes mans försök att övertala henne om behovet av en ny bil och det andra citatet handlar om hennes mans möjlighet att spendera pengar på jobbet. IP: Men det lyckas sällan. Jag tycker inte vi behöver en ny bil. Han har försökt men det lyckas inte så bra. IP: För den delen tycker jag att det är lite onödigt att gå runt med ett par hundra i börsen till ingen särskild nytta. Jag menar, eko- nomin är inte så där värst strålande så att jag tycker man behöver inte springa och köpa kaffe på jobbet Men då eko- nomin är så taskig tycker jag att han kan koka kaffe hemma och ta med sig. Han tycker inte det men jag tycker det. säger hon att hon har tillgång till de pengar hon behö- ver. Hon är också medveten om att hennes man upplever att hon kontrollerar och begränsar hans konsumtion. C: Känner du att du har ändå så att du kan göra en del saker med familjens pengar, att en del av dem är dina ändå? IP: Ja, nu vet jag inte riktigt, jag tycks inte behöva så mycket pengar att göra saker och ting för själv. Vill jag så finns det pengar, då tar jag pengar. Vill jag handla så gör jag ju det. C: Tror du att han känner likadant eller? IP: Nej, det tror jag nog inte han gör. Han tycker nog kanske lite grand att jag styr lite grand över hans pengar. Att, han skulle nog tycka det var trevligare om han fick jämt gå runt med ett par, i plånboken . Då tror jag han skulle tycka att det känns bättre. Men det gör han inte . Hon har vissa bestämda åsikter om hur pengar inte bör spenderas som inte stämmer överens med hennes makes. Implicit i hennes svar ovan är att hennes make vill byta bil och ha pengar i börsen för att köpa fika på jobbet. I fråga om bilen ser det ut som om hon har vunnit striden, eftersom de har haft samma bil . I fråga om att inhandla fika på jobbet är det han som verkar ha vunnit, eftersom Mitt, ditt eller vårt? han talar om för mig att han gör av med på arbetsplatsen, och då kan vi anta att det är på fika. Hon medger att hon inte tror att hennes man känner att han har tillgång till de pengar han behöver för eget bruk. säger hon sig själv ha tillgång till den lilla summa pengar hon behöver för eget bruk. Man får en bilden av en familj där hon hårt kontrollerar sin mans möjligheter att spendera familjens knappa pengar och där han också upplever att hon kan styra hans konsumtion. Hon verkar ha fullständig kontroll över familjens pengar. Men om man sedan ser på deras konsumtion, på vad de själva säger om hur mycket de faktiskt spenderar på sig själva, träder en annan bild fram. Hon säger att hon tror att hennes man spenderar mer pengar för egen räkning än vad hon själv gör, mest på sin löpning. Här nedan förklarar hon vad hennes man spenderar på och hur hon upplever det. IP: På löpning. Löparskor och löpartävlingar och bensin till och från tävlingar och sånt. C: Tycker du att hur ni gör med ekonomin och vad ni köper och så, att det känns bra, rättvist? IP: Nej. tycker jag att det där med löpning är lite orätt- vist. Fast jag har som vant mig egentligen. Jag vet ju att han missunnar mig inte att köpa nånting om jag vill köpa nånting. Det gör han inte. Så vill jag är det bara att jag går och handlar. C: Men gör du det? IP: Nej, jag är lite för snål för det. Så är det, det är svårt att unna mig, det är där det sitter egentligen. Så därför tycker jag att han slösar lite. Den tidigare bilden av att det är hon som har kontroll över famil- jens, och sin makes ekonomi börjar blekna och en annan bild tonar fram när hon beskriver deras konsumtion. Istället för att ha kontroll över familjens ekonomi verkar hon känna sig låst när det gäller pengar. Det finns inte så mycket pengar över att spendera på sådant som hon skulle vilja lägga pengar på medan hennes make spenderar ganska fritt på sin hobby. Om sina egna konsumtionsbehov säger hon följande: IP: Ja egentligen så skulle jag nog inte behöva så mycket. Ja, , skulle jag nog va ganska nöjd. Jag behöver nog inte så mycket mer Det enda som jag gör som kostar pengar det är att läsa böcker. Men, ja men kring 400, . C: Har du så mycket att göra av på dig själv nu? IP: Nej, nej det har jag inte. Jag själv kommer alltid i sista hand. C: Om du nån månad vill göra nåt lite dyrare utöver det vanliga, skulle du kunna göra det? IP: Nej. Nej det skulle jag inte kunna göra. Nej men det skulle inte gå. C: Har det hänt att du har köpt nåt som du har fått dåligt samvete över att du har köpt? IP: Ja, en jacka. Och den har jag inte ens betalt . Det har jag fortfarande så dåligt samvete över så den har mamma betalt så hon ska väl ha pengar för den nån gång. Jag har nog tyvärr gans- ka ofta dåligt samvete över det jag handlar åt mig själv. Jag tyck- er att det är ganska onödigt. Behöver jag en ny jacka eller skor tycker jag att det är ganska onödigt egentligen Jag gör det för att jag måste, när jag känner att jackan faller sönder och skorna ramlar av. Ovan uttrycker hon ambivalens vad gäller hennes tillgång till pengar och konsumtion. Å ena sidan säger hon att hon har tillgång till den lilla summa pengar hon behöver för den liten mängd konsumtion hon önskar sig. Å andra sidan säger hon också att hon inte känner att hon har råd med det hon behöver och att det känns orättvist att hennes mans löpning slukar så mycket pengar som den gör. Hon säger att hindret för att konsumera kommer inifrån henne själv och inte från hennes man. kan man spekulera om att hennes mans relativt höga konsumtion gör att det inte finns utrymme för hennes egen konsumtion. Trots hennes tidigare utsagor om att hon har det hon behöver anar man åtminstone lite missnöje med deras ekonomi och med hennes möjligheter att spendera på sig själv. Flera av kvinnorna i undersökningen uppgav att deras svårighet att spendera på sig själv kommer inifrån sig själv och att deras män inte missunnar dem att konsumera. I dessa andra par, precis som i paret ovan, verkar det vara kvinnorna som tar på sig ansvaret att reglera familjens totala konsumtion: spenderar mannen bara lite för mycket känner sig kvinnan tvungen att dra ner på sin egen konsumtion om ekonomin ska gå ihop den månaden. Varför det är just kvinnan som tar på sig detta ansvar är svårt att veta och vi måste nöja oss med spekulationer. Det är väldigt svårt att veta hur nöjd kvinnan i paret ovan egentli- gen är med sin privata konsumtion. Är det mer pengar för att konsumera hon vill ha eller är det en ökad känsla av verklig kontroll över ekonomin? Vi har sett tidigare att upplevelsen av att kunna spendera är väldigt viktig. Att det kan vara det sistnämnda framgår av följande citat. IP: Jag tror egentligen inte att det är nåt speciellt. Jag tror snarare att det är den där känslan av att det finns pengar där som jag kan spendera ifall jag vill göra det. Implicit i citatet är att hon inte kan spendera som hon skulle önska sig. Hon säger själv att det hon egentligen önskar sig är möjligheten, Mitt, ditt eller vårt? eller känslan av att det fanns möjlighet att handla. Föreställningen av att hon har den friheten känns för henne nästan viktigare än själva konsumtionen. Nedan kan vi se hur hennes man upplever deras konsumtion. C: Vem tror du gör av med mer pengar för egen räkning? IP: Det är jag. C: Vad brukar du göra av med pengar på? IP: Ja det är på jobbet jag gör av med pengar, på fika och sånt. C: Hur mycket brukar det gå för dig? IP: Ja vad kan det va? C: Hur nöjd är du med din, er levnadsstandard? IP: är jag väldigt nöjd. Han bekräftar hennes beskrivning av att det är han som spenderar mer på sig själv. Men där hon fokuserar på hans hobby, som är det som kostar mycket, anger han att det är inköp av fika på jobbet som utgör merparten av hans egen konsumtion. Han börjar också måla upp en annan bild än den han beskrev tidigare (av en familj där varken hon eller han har råd att spendera speciellt mycket på sig själv och) där hon hindrar hans konsumtion. Här ovan har vi sett att han ändå verkar spendera pengar både på sin löpning och på jobbet och att hon har svårt att spendera på sig själv överhuvudtaget. Hans hobby och fritid är väldigt viktiga för honom och han ger vid flera olika tillfällen exempel på hur dyr hans hobby är. Han vet att den tar mycket av familjens pengar i anspråk och verkar också vara medveten om att hans fru anser att han gör av med för mycket pengar på sig själv, vilket framgår nedan. IP: Jag idrotter ju och det har ju sina kostnader. Det har varit, det kan dra iväg ganska ordentligt om man håller på, med startavgif- ter och sånt Ska jag va med i maraton kostar det att anmäla sig. Sen måste jag åka ner. åker jag bil men det är inte heller gratis va Och sen köpa ett par nya skor. Det är nästan en tusenlapp. Och det är en stor kostnad som jag känner, jag säger att jag ska ha dem. Och jag köper dem Och då känner , fan, jag får ingenting. Och jag förstår hon va, men så säger man fan, jag ska ha dem. Man är lite ego- istisk va. C: Hur mycket lägger du ned på din löpning ? IP: Ser man det rent ekonomiskt så är det väl, med resor och allt så är det väl 2 500, . C: Tycker du att det sätt som ni fördelar pengar och konsumtion känns rättvist och bra? IP: Ja. Han erkänner att han kan känna dåligt samvete över sin privata konsumtion och att det blir tungt för familjens ekonomi de månader han köper skor eller tävlar. Han försöker inte legitimera sitt eget spenderande på något sätt och talar om att det enda hans fru gör som kostar pengar är att köpa böcker då och då, vilket bekräftar det hans fru säger. Att det sker en ojämn fördelning av pengar mellan honom och hans fru inser han. Kvinnan ovan kanske verkligen tror, och säger, att hon har kon- trollen över familjens ekonomi. Det har hon också så länge vi menar ansvar för den ekonomiska administrationen. Men vi får en annan bild när vi börjar prata om verklig kontroll över prioritering av konsumtion. När man tar hänsyn till de här sista citaten från både henne själv och hennes man får vi en bild av ett par som har en väldigt ojämn fördelning av konsumtionen. Han är medveten om att han gör av med mer än sin fru, som knappast verkar göra av med några pengar alls på sig själv. Han inser också att hans privata konsumtion har konsekvenser för de övriga familjemedlemmarna. Trots denna ojämna fördelning tycker han att de har en rättvis fördelning av pengar och konsumtion, medan hon känner att den är orättvis. Detta mönster stämmer bra överens med tidigare forskning som finner ett samband mellan relativ inkomst och inflytande över vilken konsumtion som prioriteras. Exemplet visar också hur lätt det är att blanda ihop handhavande och kontroll, och hur viktigt det är att skilja mellan dem. Jag har i detta kapitel analyserat intervjuer med några svenska par för att försöka få en första insyn i hur de betraktar pengar och ekonomi samt hur de fördelar och uppfattar den egna ekonomin och konsum- tionen. Vad jag fann var ett intrikat nätverk av aspekter och faktorer som leder till komplicerade förhållningssätt och beteenden vad gäller pengar och konsumtion. Att pengar inte är neutrala och kan betraktas subjektivt är tydligt. Olika pengar kan betraktas och användas på olika sätt, ofta beroende av situation eller pengars ursprung. Vi har sett hos ett par som har separata ekonomier att de både betraktar den egna lönen annorlunda än den andras lön och att pengarna som läggs i en hushållsbörs används till specifika saker medan övriga pengar används till andra. Hos ett annat par hade hon med sig ett arv in i äktenskapet vilket hon har betraktat och behandlat på ett annat sätt än hon har gjort med sin lön genom att inte helt fritt dela med sig av arvet och genom att sätta in det på ett separat, individuellt sparkonton. Förekomsten av speciella pengar, som Zelizer (1989) diskuterar, verkar vara någon- Mitt, ditt eller vårt? ting som är verklighet hos flera av individerna och paren i denna undersökning. Hur man betraktar pengar: sin egen lön, sin partners lön, spar- pengar eller fickpengar kan alltså variera. Det finns flera faktorer som kan påverka hur olika pengar betraktas men en av dessa som visade sig vara viktig för informanterna här är hur stabilt och långvarigt man anser förhållandet vara (Treas, 1993). Flera av intervjudeltagarna ovan visar att lojalitet och tilltro till att familjen kommer att bestå är viktiga för att kunna våga eller vilja integrera sin egen ekonomi med sin partners. Hos ett par var tilltro till familjens varaktighet nödvän- dig för att kvinnan skulle kunna känna att ett arv hon har haft länge kunde delas med familjen. Kvinnan i ett annat par känner så stark kontinuitet att hon anser att hennes mans höga lön är hela familjens framgång och framtidshopp. Och även ett par som har separata ekonomier känner tillräckligt mycket tilltro till att familjen kommer att bestå att de båda är villiga att göra sina egna pengar tillgängliga för familjen och varandra. Men denna villighet att dela med sig av sina pengar motverkas i olika hög grad av en känsla av äganderätt man har över sin egen inkomst vilket kan vara ett uttryck för en önskan eller vilja att vara ekonomisk oberoende gentemot sin partner. Denna ambivalenta syn på pengar som uttrycks av nästan samtliga informanterna ovan, män och kvinnor, kan mycket väl vara ett resultat av den spänning som dessa två delvis motstridiga och starka normer orsaker. Det var också intressant att upptäcka att det system för ekonomisk administration som ett par väljer ofta speglar den syn på pengar som de har. Paret med separata ekonomier känner båda två att det är viktigt att ha egna pengar och de har också endast separata bankkon- ton. Paret som har egna sparmedel från tiden innan de gifte sig har förvisso gemensam ekonomi men känner att det är viktigt att ha utrymme att göra och köpa det man ville, till inom rimliga gränser. Detta par har också endast individuella bankkonton men har planer på att skaffa ett gemensamt konto och samordna deras respektive ekonomier. Detta kan hänga samman med att kvinnan har ganska börjat betrakta dem som en familj och med att hon har börjat få en regelbunden heltidslön. Paret med endast gemensamma konto uttrycker också starkast den som säger att man delar inom familjen. Varken mannen eller kvinnan i detta par ser någon anledning eller känner något behov av att ha egna pengar eller separata bankkonton. Att de par som har gemensam ekonomi har separata bankkonton, oftast sparkonton, överhuvudtaget kan kanske förstås utifrån två resonemang. Den första är att pengar som är synliga skänker ägaren av dem en större känsla av äganderätt vilket i sin tur skänker en känsla av ekonomisk makt (jämför , 1984). Det andra är att pengar som kan anses som extra eller överskott skänker ägaren mer makt än pengar som används till familjens löpande utgifter (Blumberg och , 1989). Det har också visats att konsumtion inte alltid delas jämt och att detta kan uppfattas på olika sätt. Hos ett par anser kvinnan att en ojämn fördelning, där hennes man håller sig med snygga kläder och regelbundna frisörbesök medan hon sällan spendera pengar på sig själv, är en förutsättning för att även hon och deras barn ska få det bättre materiellt i det långa loppet. Enligt både hon och han är det en legitim fördelning som uppfattas som nödvändigt och positivt och båda verkar vara nöjda med den.