sou · GLB387 · 1998-01-01 00:00:00 — Ett principbeslut har fattats av om att som ett komplement till ett statlig fördelningssystem, typ ATP, skulle en del av löntagarnas pensionsavgifter gå till ett individuellt pensionssparande. Det kommer i princip att fungera som en privat pensionsförsäkring. Hur kommer då detta att påverka den ekonomiska jämställdheten? Å ena sidan innebär det sannolikt att, om nuvarande tidsanvändning mellan kvinnor och män består, skillnaderna i pensioner mellan kvinnor och män åter kommer att öka, dvs. den ekonomiska jämställdheten minskar. Å andra sidan kan det också innebära att kvinnors benägen- het att öka sin lönearbetstid förstärks ytterligare, vilket innebär att den ekonomiska jämställdheten ökar. Det sistnämnda förutsätter dock att det finns en efterfrågan på det utökade utbudet av arbetskraft, vilket inte är fallet . 16 Går vi mot en fattigdomens feminisering? Studier av de fattiga i och andra länder gav upphov till begreppet fattigdomens feminisering. Den ökade andelen kvinnor bland fattiga är ett resultat av att andelen ensamstå- ende mödrar – antingen ogifta eller skilda – har ökat samt kvinnors Kvinnor, män och inkomster överrepresentation bland de äldre och särskilt bland de mycket äldre. Många har dock påpekat att en överrepresentation av kvinnor bland de fattiga i ett historiskt perspektiv inte är något nytt fenomen (1992). ställs frågan om det har skett en feminise- ring av fattigdomen även i . Har den ökade ojämlikheten inneburit att kvinnornas andel av låginkomstgruppen har ökat? Det finns inga officiella mätningar av fattigdom i . Där- emot kan man belysa inkomsterna ur ett traditionellt låginkomstpers- pektiv. Vi har redan funnit att kvinnor har lägre inkomster än män, men också att andelen män med mycket låga inkomster ökat och andelen kvinnor minskat. med inkomster under socialbidragsnormen Ett sätt att mäta i vilken utsträckning kvinnor respektive män är överrepresenterade bland låginkomsttagare är att undersöka om kvinnorna oftare lever i hushåll med låga inkomster, t.ex. i hushåll under socialbidragsnormen. När beräkningarna gjorts för att utröna detta har familjens inkomst delats lika mellan kvinnor och män i sammanboende hushåll. Andel under socialbidragsnorm, 1975–1995 Källa: SCB, Inkomstfördelningsundersökningen. Diagrammet visar att andelen kvinnor och män under socialbi- dragsnormen är i stort sett densamma. Andelen under minskade från 1975 till 1990-talet, med en tillfällig uppgång . har sedan andelen åter ökat. Kvinnor, män och inkomster är detsamma för kvinnor och män, och uppgången av andelen låginkomsttagare omfattar också båda könen. Socialbidragsnormen ovan har beräknats utifrån den norm som fastställdes , justerad för prisförändringarna enligt konsumentprisindex exkl. dess boendekomponent. Boendeut- giften har satts till lika med medelhyran för hushåll i lägenheter som är på gränsen till trångboddhet. (En familj räknas som trångbodd om man bor fler än två personer/rum, ett rum oräknat). Uppgifterna är framtagna för Social rapport från . har vi gjort en speciell beräkning som ger en mer nyanserad bild av de hushåll som hamnar under socialbidragsnormen. Till att börja med har vi beräknat hushållens verkliga bostadskostna- der. Till dessa har sedan lagts utgifter för barnomsorg, schablonut- gifter för lokala resor samt för fackföreningsavgifter för dem som har en anställning. Slutberäkningen, som alltså bygger på verkliga utgifter i stället för normhyra, ger en något högre andel av befolkningen under socialbidragsnormen och en något högre andel kvinnor än män. Andel personer i hushåll med inkomst under socialbidragsnormen, beräkning med verkliga utgifter, 1994 Källa: SCB. Kvinnor, män och inkomster Diagram 15 visar att andel personer med inkomst under socialbi- dragsnormen, som den här har beräknats, varierar kraftigt med åldern. Så mycket som en tredjedel av ungdomarna ligger under socialbidragsnormen. Näst sämst till ligger de äldre kvinnliga pensionärerna. Att en viss andel hushåll ligger under socialbidragsnormen innebär dock inte automatiskt att dessa hushåll är berättigade till socialbidrag. Ett hushåll kan av många skäl ha inkomster under , men ändå inte ha rätt till socialbidrag. När det gäller ungdomar, så har t.ex. många av de ungdomar som är med i beräkningen ännu inte flyttat hemifrån. I vårt material betecknas de ändå – eftersom de är myndiga – som egna hushåll, och deras inkomster jämförs med andra ensam- ståendes. Andra ungdomar har flyttat hemifrån, men får bidrag från sina föräldrar som gör deras ekonomi bättre än vad som framgår av inkomstmätningarna. Kvinnor och män bland socialbidragstagare Kvinnor och män är socialbidragstagare i ungefär samma utsträck- ning. fanns det cirka 445.000 vuxna i de hushåll som fick socialbidrag. Knappt hälften av dem var kvinnor. Antalet bidragstaga- re växlar med konjunkturen, men har ökat något oavsett konjunkturen. Ökningen har inte påverkat fördelningen mellan kvinnor och män. fick av de vuxna kvinnorna och 8,2 pro- cent av de vuxna männen socialbidrag. I dessa hushåll ingick totalt 720.000 personer inkl. barn. En större andel av socialbidragstagarna fanns bland yngre hushåll, och det var stora skillnader beroende på familjesammansättning. Det är vanligast med socialbidrag bland ensamstående föräldrar, både bland kvinnor och män, därefter kommer ensamstående utan barn. SOU 1997:87 Kvinnor, män och inkomster Andel vuxna personer boende i hushåll med socialbidrag, %, 1985, 1990 och 1995 Samtliga kvinnor och män * 1985 Hushåll 18–, ** 1990 och 1995 hushåll 18–64 år Källa: Beräkning ur SCB:s och socialbidragsstatistik. Runt hälften av de vuxna som lever i hushåll med socialbidrag är kvinnor. var av socialbidragstagarna kvinnor och män, en obetydlig ökning av andelen kvinnor jämfört med då motsvarande siffra var mot för männen. Fördelning av vuxna med socialbidrag bland kvinnor och män i olika hushåll, %, 18–, 1975–1995 Källa: Beräkning ur SCB:s och socialbidragsstatistik. Kvinnor, män och inkomster Det finns, utifrån andelen kvinnor och män bland socialbidragstagare, inget belägg för att tala om feminisering av fattigdomen i . Den största enskilda gruppen socialbidragstagare är inte heller kvinnlig utan det är gruppen ensamstående män utan barn. De utgör av de vuxna socialbidragstagarna. 17 Är män rikare än kvinnor? Uppgifter om tillgångar och skulder är betydligt mer begränsade än vad som gäller för inkomster av olika slag. I den officiella statistiken redovisas endast uppgifter om den taxerade förmögenheten. Uppgif- terna om taxerad förmögenhet är dessutom inriktade på att erhålla underlag för taxering och beskattning. De undantar därmed en del tillgångar och de värderar inte tillgångarna till marknadsvärde. I den statistik som normalt publiceras redovisas uppgifterna endast för hushåll och den är inte uppdelat på kvinnor och män. Orsaken är att den samlade förmögenheten är samtaxerad för gifta och sambe- skattade. Data för är de mest tillförlitliga av senare datum. insamlades uppgifter om tillgångar och skulder till SCB:s ordinarie inkomstfördelningsundersökning. Undersökningen komplet- terades med ett speciellt urval av hushåll med stora taxerade förmögenheter. Syftet var att erhålla säkrare skattningar av hushållens förmögenhetsfördelning. Dessa uppgifter har här använts för att undersöka förmögenhetsfördelningen mellan kvinnor och män. än inkomsten mellan kvinnor och män Studier av förmögenhetens fördelning mellan hushåll visar att förmögenheter är mycket mer ojämnt fördelade än inkomster. Det gäller dock inte fördelningen av förmögenheter mellan kvinnor och män. Förmögenheten är jämnare fördelad än inkomsten från marknaden. Däremot är kvinnors och mäns nettoförmögenhet och egen disponibel inkomst ungefär lika fördelade. Kvinnor ägde av den privata nettoförmögenheten. Motsva- rande andel av de individuella disponibla inkomsterna var . Kvinnor, män och inkomster Tillgångar och skulder, miljarder kr, samt kvinnors andel av de totala tillgångarna och skulderna, 1992 Bankmedel (ej i näring) Skulder inkl närings verksamhet Källa: SCB, Inkomstfördelningsundersökningen med extra urval av förmögna hushåll. (Se även Bilaga, tabell 34 och följande.) Kvinnornas olika tillgångar var så gott som alltid något mindre än männens. av den totala nettoförmögen- heten till marknadsvärde registrerades på kvinnor. Det gäller såväl finansiella tillgångar, boendetillgångar som tillgångar i näringsverk- samhet. och av männen äger aktier De samlade privata tillgångarna på bankkonton var lika för kvinnor och män. Eftersom det finns något fler kvinnor än män i blir emellertid medelvärdet något lägre för kvinnor än för män. Kvinnor har sina tillgånger mer koncentrerade till mindre riskfyll- da placeringar än män. Bankmedel, allemansfonder och andra aktiefonder är jämnare fördelade än vad innehavet av börsaktier är. Kvinnor, män och inkomster av kvinnorna äger aktier och av männen. Det finns fyra gånger fler manliga än kvinnliga företagare. Detta avspeglas i fördelningen av tillgångar och skulder i egen näringsverk- samhet. Kvinnor har högre värden än män vad gäller två poster. Den ena gäller den taxerade förmögenheten och den andra gäller studieskul- der. hade kvinnor av den samlade taxerade förmö- genheten. Flera faktorer förklarar varför kvinnor har en större andel av den taxerade förmögenheten, som uppgår till , än av den totala nettoförmögenheten. I beräkningarna av den totala nettoförmögenheten har tillgångarna värderats till marknadsvärde. Det innebär att aktier och fastigheter får högre värden än när de ingår i beräkningen av den taxerade förmögenheten. Tillgångar i närings- verksamhet är befriade från förmögenhetsbeskattning och ingår därför inte i den taxerade förmögenheten. Eftersom män har större närings- tillgångar och värden på aktier än vad kvinnor har, innebär det att en del tillgångar i större utsträckning saknas i taxerad förmögenhet för män än för kvinnor. Att ålder har betydelse för förmögenhetsfördelningen visas tydligt i diagram 16. Där både medelvärdet och medianvärdet för kvinnor och män i olika åldrar visas. Nettoförmögenhet till marknadsvärde, medelvärde och medianvärde efter ålder, 1992 Kvinnor, män och inkomster Källa: SCB, Inkomstfördelningsundersökningen. Resultatet blir mycket olika beroende på om vi betraktar medelvärde eller medianvärde på förmögenheten. För samtliga kvinnor och män är medelvärdet mycket större än medianvärdet. Medianvärdet speglar värdet för den person som befinner sig mitt i fördelningen. När medelvärdet beräknas påverkas det av personer med mycket stora förmögenheter. Både beräkningen med medelvärde och medianvärde visar emellertid på att det är en klar koncentration av nettoförmögen- heten till åldrarna . Kvinnors medelförmögenhet uppgår till av männens. Gör vi beräkningen med medianvärdet för kvinnor respektive män får vi att kvinnor har högre medianförmögenhet. Dessa två resultat är båda riktiga, men kan förefalla motsägelsefulla. De olika resultaten beror på att spridningen av förmögenhet är mycket större bland män än bland kvinnor. Kvinnors förmögenhet mindre spridd En närmare beskrivning av spridningen av förmögenheten bland kvinnor och män finner vi i tabell 20. Den visar att nettoförmögen- heten för män har större spridning än kvinnors. Värdet som avgränsar de med de största förmögenheterna ligger avgjort högre för män än för kvinnor. Det omvända gäller för det värde som avgränsar de med de lägsta förmögenheterna. Då har kvinnor högre värden än män, dvs. kvinnor med de minsta förmögen- heterna är inte lika fattiga som män eller snarare de har inte lika stora skulder som män. Kvinnor, män och inkomster Nettoförmögenhet till marknadsvärde, medelvärden och percentilvärden, 1992 18–64 år 18–64 år Källa: SCB, Inkomstfördelningsundersökningen med extra urval av förmögna hushåll. En jämförelse mellan förmögenhet och marknadsinkomster visar att marknadsinkomsterna är mer ojämnt fördelade mellan kvinnor och män än förmögenheten. Kvinnors marknadsinkomster uppgår till av männens, medan kvinnors andel av nettoförmögenheten uppgår till av männens, vilket är detsamma som kvinnors andel av mäns disponibla inkomst. Marknadsinkomst, disponibel inkomst och nettoförmögenhet i olika åldrar Kvinnor, män och inkomster Män är rikare än kvinnor och majoriteten av dem som har en mycket stor förmögenhet är män. 18 Kvinnliga och manliga företagares inkomster Företagande är ett begrepp som ger associationer till makt och män. Företagare har makt genom sina möjligheter att besluta över investeringar, anställningar osv. Manliga företagare uppger att den starkaste drivkraften för att starta eget är viljan att vara sin egen, för kvinnor är det att kunna ta hand om familjen som de bidrar till familjens försörjning (1989). Företagande kan emellertid också vara ett uttryck för brist på makt. Svårigheter att finna en anställning leder till att ett alternativ är att starta eget. En tredjedel av männen och närmare en fjärdedel av kvinnorna uppger arbetslöshet som motiv för att de startat eget (SCB, Statistiska meddelanden F 15 SM9301). har andelen kvinnor med företagarin- komster ökat, medan andelen män har minskat. Kvinnor, män och inkomster på att antalet jordbrukare minskat kraftigt. Kvinnor får en större andel av företagarinkomsterna . Kvinnors andel av mäns företagarinkomster, och andel med företagari n- komster, %, 18–, 1975 och 1994 Kvinnors andel av företagares totala inkomstsumma Kvinnors andel av mäns företagarinkomster Källa: SCB, Inkomstfördelningsundersökningen. Ett eget företag kan drivas antingen som enskild firma eller som eget aktiebolag. Företagarens inkomst i ett aktiebolag räknas som lön, och företagaren bestämmer själv vilken lön som han eller hon anser rimlig. Den som har en enskild firma kan däremot inte reglera sin inkomst på samma sätt. Här är inkomsten helt enkelt det netto som uppstår då kostnaderna i företaget dragits ifrån intäkterna. drivs som enskild firma. Det finns fler manliga än kvinnliga företagare. Kvinnliga företagare bedriver oftare än manliga sin verksamhet på deltid. Bland de företagare som driver sitt företag på heltid är männen fyra gånger så många som kvinnorna. Bland heltidsföreta- garna är kvinnors medelinkomst av de manliga företagarnas. I tabell 22 jämförs inkomsten av anställning med inkomsten av olika företagsformer. Bara heltidsarbetande är med, vilket undanröjer effekten av deltidsarbete. Arbetsinkomst för heltidsarbetande i eget företag, kr, 20–, 1994 Källa: SCB, bearbetning av Inkomstfördelningsundersökningen. Kvinnor, män och inkomster När man jämför siffrorna för samtliga företagare med siffrorna för anställda, så ser man dels att skillnaderna mellan kvinnor och män är ungefär desamma, dels att de anställda i genomsnitt har högre inkomster än företagarna. Skillnaderna inom företagargruppen är emellertid stora. Jordbru- karna har lägst inkomster, därnäst de företagare som har enskild firma. Företagare som driver sin verksamhet som aktiebolag har däremot en högre medelinkomst än vad anställda har. Bakom företagarnas låga medelinkomster döljer sig en mycket större spridning av inkomsten än vad som gäller de anställda. Det finns företagare som har en mycket inkomstbringande verksamhet, och andra som driver sitt företag trots att det har dålig lönsamhet. Inkomstskillnaden mellan kvinnor och män återfinns i alla dessa grupper, om än något mindre för företagare i eget aktiebolag och jordbrukare. Bristen på ekonomisk jämställdhet är av ungefär samma storleks- ordning bland företagare som bland anställda. Mest ekonomiskt jämställda är aktiebolagsföretagarna och minst de som driver enskild firma. 19Mäns beroende av kvinnors oavlönade hushålls- och vårdarbete har vi ägnat oss åt avlönat arbete och penninginkomster. Drygt hälften av allt arbete som utförs är emellertid oavlönat. Lönearbete betraktas officiellt som arbete; merparten av det utförs av män. Oavlönat hemarbete (hushålls- och vårdarbete) betraktas inte officiellt som arbete; merparten utförs av kvinnor. Vi vet betydligt mindre om det oavlönade hemarbetet än det avlönade arbetet. Några tidsanvändningsstudier har dock genomförts. I detta avsnitt diskuteras det oavlönade arbetet och mäns beroende av kvinnors hushålls- och vårdarbete. Mellan och har kvinnors medelarbetstid i hemarbete minskat och mäns ökat (1996a). Att kvinnor i medeltal ägnar mindre tid till hemarbete och män mer behöver dock inte betyda att kvinnorna blivit avlastade hemarbete. Även hemarbetet är könssegre- gerat. var vård, tillverkning av kläder, t.ex. lagning och sömnad av kläder mest könssegregerat. Därefter kommer brödbakning, tvätt och strykning, som kvinnor ägnar sig åt, men få Kvinnor, män och inkomster Å andra sidan ägnar sig kvinnor i liten utsträckning åt reparatio- ner och underhåll av bilen. De aktiviteter som tar mest tid, förutom tvätten, är mer jämställt fördelade. Kvinnor ägnar dock mer än dubbelt så än män till disk, vård av barn och matlagning. Dessa uppgifter gäller ensamstående och sammanboende sammanlagt. Arbetsfördelningen i sammanboende hushåll, och särskilt sådana med barn, är mer segregerat. Efterfrågan på hemstickade strumpor har minskat och efterfrågan på tvätt av bil ökat över en längre tidsperiod har produktionen i hushållen genomgått en strukturomvandling på liknande sätt som den avlönade produktio- nen, dvs. från varuproduktion till tjänsteproduktion beroende på såväl förändrade krav som förändrad efterfrågan. Vi ägnar mindre tid till matlagning, disk, städning, lagning och lappning och nysömnad av kläder. Efterfrågan på hemstickade strumpor och hemsydda kläder har minskat dramatiskt. Behovet av städning har minskat i och med att vi vistas mindre i hemmet. Kraven har kanske också minskat i takt med att kvinnors identitet förskjutits från husmor till yrkesarbetande. I vissa kretsar bland välutbildade kvinnor tycks idealet snarare vara att hemmet skall se ut som en kreativ intellektuell verkstad än ett prydligt, putsat och välstädat hem. Vi ägnar mindre tid till matlagning eftersom vi intar fler måltider utanför hemmen: föräldrarna i anslutning till lönearbetet och barnen i skolan och på dagis. har dock kraven på näringsriktig och varierad kost höjts. Kraven vad gäller rena kläder har också ökat. Den tid som ägnas tvätt är i stort sett oförändrat trots den tekniska utvecklingen på området eftersom vi byter kläder och linne mycket oftare än förr (1989; 1996a; 1996b). Efterfrågan på männens tjänsteproduktion i hushållen – underhåll och reparationer – har ökat i takt med att allt fler har skaffat villa, sommarstuga, bil och båt. Den tid som ägnas underhåll och reparatio- ner har ökat helt enkelt därför att vi har mer att reparera och underhålla, dvs. nya arbetsuppgifter har tillkommit. Hushålls- och vårdarbete i barnfamiljer Sammanboende män utan barn tar en större andel av det oavlönade hemarbetet än män med barn. Detta beror inte på att de förstnämnda ägnar mer tid till hemarbete än de sistnämnda, utan på att kvinnor utan barn ägnar betydligt mindre tid åt hemarbete än de med barn. Kvinnor, män och inkomster Mäns beroende av kvinnors oavlönade hemarbete ökar således, föga förvånande, när barnen kommer. Tid till hemarbete, timmar och minuter , samt mäns andel av kvinnors och mäns sammanlagda tid, %, 1990/91 Omsorg om egna barn Resor i samband m. hemarbete Inköp av varor och tjänster Källa: Beräknat från SCB, 1992. Tidsanvändningsundersökningen 1990/91, tabell 8a och 8b. Hushållsarbete är, även i barnfamiljer, den aktivitet som kräver mest tid. Männen står för en fjärdedel av kvinnors och mäns samlade insatser och kvinnorna därmed för tre fjärdedelar. Därnäst kommer vård av egna barn, där fäderna står för och mödrarna för . Denna tid gäller endast aktiv tid med barnen: att mata, byta på, bada, läsa läxor m.m. Därefter kommer resor i samband med hemarbete och inköp av varor och tjänster. Först på femte plats kommer underhållsarbete, där männen står för merparten. Mäns beroende av kvinnors vårdarbete Mer aktiv tid ägnas barn . Trots kvinnors ökade lönearbete ägnar kvinnor mer aktiv tid till barn än . Till viss del beror det på den allt längre föräldraledigheten. De yngsta barnen har oftast en förälder hemma, vanligen modern. av de barn som ännu inte fyllt har sin mor hemma, vilket innebär att övriga barn i familjen också har tillgång till sin mamma. av förskolebarnen var hemma med sina föräldrar. räckte det i allmänhet med att modern såg till att barnen fick mat och rena kläder. Hon var närvarande men ägnade sig åt sitt; att laga mat, städa och tvätta. Själva hushållsarbetet var fysiskt tyngre. finns färdiglagad barnmat, lättskötta barnkläder, engångsblöjor, tvättmaskiner och andra hushållsapparater, vilken Kvinnor, män och inkomster innebär att arbetet blivit fysiskt lättare. Arbetet med vården av barn har emellertid omdefinierats och intensifierats. Mödrars ansvar har förändrats från att i första hand se till att de var mätta, hela och rena, till att se till att barnen blir självständiga individer, att det går bra för dem i skolan, att de är aktiva på sin fritid osv. fick barnen i högre grad sköta sig själva. Enligt en tidsan- vändningsstudie ägnades t.ex. ingen tid alls till läxläsning trots att läxläsning fanns med som en särskild aktivi- tetskategori (1996b). menar man allmänt att modern har mycket stor betydelse för barnens intellektuella och emotionella utveckling. Mödrar organiserar snarare hushållsarbetet runt barnen än barnen runt hushållsarbetet. Mödrar förväntas vara tillgängliga för sina barn, att bli avbrutna i sitt hushållsarbete och att ägna sig enbart åt barnen. För fäderna är förändringen på sätt och vis större. Inte tidsmässigt, men attitydmässigt. (och tidigare) var det mycket ovanligt att papporna vårdade små barn. av fäderna matade, bytte, klädde av och på sina barn och lekte med dem enligt den ovan nämnda tidsanvändningsundersökningen . En större andel fäder deltog när barnen blev något större, men fortfarande var andelen mycket låg – . En tredjedel av fäderna lekte med sina 4–6-åringar (1996b). var en man som kunde byta blöjor en raritet, är så inte fallet. En pappa som tog sina barn till dagis kunde hamna på lokaltidningens förstasida, är det vardagsmat. Männens ökade deltagande i hemarbetet betyder dock inte att det delas jämnt mellan kvinnor och män. Småbarnsmödrar ägnar och småbarnsfäder till vård av barn, det betyder att fäderna står för och mödrarna för av den samlade tiden för vård av barn. Men därtill är mödrar och fäder också tillsammans med sina barn medan de ägnar sig åt annat; hemarbete, måltider och fritid. Totalt är småbarnsmödrar ensamma tillsammans med barn och fäder , dvs. småbarnsfäderna står för av den sammanlagda tiden och småbarnsmödrarna för . Kvinnor, män och inkomster Tid tillsammans med barn, timmar , samt männens andel av mäns och kvinnors sammanlagda tid, 1990/91 Källa: Beräknat från SCB, 1992. Tidsanvändningsundersökningen, tabell 8a, 8b, 45a och 45b. Den tid som ägnas barnen minskar kraftigt när barnen blir större för såväl mödrar som fäder. Av tabellen framgår att storbarnsfäders andel av den totala tid som ägnas barnen ökar något. Det beror dock inte på att de ägnar mer tid till barnen, utan på att mödrarna ägnar mindre tid till barn. I tid räknat är mäns beroende av kvinnors oavlönade hemarbete stort. i ett historiskt perspektiv har deras beroende dock minskat. vet flertalet fäder hur man gör när man byter blöjor, matar och badar barn osv. Det var inte alltid fallet . 20 Kvinnor, män och inkomster Kvinnors och mäns inkomster måste ses som ett resultat av vad som sker i familjen, på arbetsmarknaden och i välfärdsstaten. Könsarbets- delningen mellan avlönat och oavlönat arbete innebär att kvinnor ägnar mer tid till oavlönat arbete och mindre tid till avlönat arbete än män. Arbetsmarknaden är könssegregerad och lönen på kvinnodomi- nerade arbetsplatser och befattningar är lägre än på mansdominerade arbetsplatser och befattningar.