sou · GLB3141d4 · 1998-01-01 00:00:00 — 9En utförligare argumentation längs dessa linjer, jfr . Shillingsburg, Scholarly Editing in the Computer . Theory and Practice, 3 ed., 1996, s. 166 ff. utnyttjas flitigt av forskningen: en konkordans till , konkordanser till och hans brev, flera medeltida texter (bl.a. Den Heliga uppenbarelser).10 Valet att samarbeta med Språkbanken vidgades snabbt till ett gene- rellt beslut inom , nämligen att publice- ringen av samfundets nya textkritiska utgåvor i fortsättningen ska ske parallellt i bokform och i digital form. får ses som ett pilotprojekt, men också andra tekniska lösningar kan och bör användas för de digitala versioner som Svenska Vitterhetssamfun- det publicerar av andra utgåvor. Tillgänglig finns And- reas , Manuductio Ad Poesin Svecanam, utgiven av (i bokform 1996).11 !NDRA DIGITALA HYPERTEXTER P¥ )NTERNET I praktiken går arbetet med den digitala publiceringen av till så att förlaget skickar en kopia av disketten med filerna innehållande heloriginalen till Språkdata. Där konverteras filerna till HTML-format (vilket gör att de lätt kan anknytas till TEI-standard [TEI = Text Encoding Initiative]), som ord- förklaringar och textkritiska kommentarer länkas till de skönlitterära texterna.12 Utprodukten blir hypertexter, åtkomliga via Internet. finns fyra volymer tillgängliga och räknar vi att göra två - fyra volymer tillgängliga , dvs. följa bokversionens utgivningstakt. När vi publicerade de första digitala verken på Internet, Det går an och Hvarför reser du?, fanns inga svenska textkritiskt ederade hyper- texter på nätet. är vi fortfarande ensamma på området. Strind- bergs "Samlade Verk" finns ännu så länge bara på Internet i form av en konkordans med begränsad tillgänglighet. Den är ytterst användbar, men är något annat än en fullfjädrad hypertext av intresse för litteratur- historiker och litteraturläsare. Från andra språkområden finns mängder av välgjorda hypertexter på Internet. Ett stort antal är lätt åtkomliga via "Books on-line", "Project Bartleby" eller via Bibliotekstjänsts länklista "Internetkontakt" och på 10Adress till Språkbanken: . 11Adress till : . Adress till : . 12 på Språkdata är huvudansvarig för detta arbete, medan från utgivarnas sida har det vetenskapliga ansvaret för den digitala hypertextversionen. en mängd andra ställen. Som ett exempel på en lyckad publicering kan man peka på de roliga och användbara digitala hypertexteditionerna av romaner. Närmast ett digitalt hypertextbibliotek är den kulturhistoriskt omfattande "The Victorian Web"13 Det bör då under- strykas att de flesta skönlitterära klassiker som publiceras på Internet läggs ut utan större textkritiska ambitioner (även om en del av dem bygger på tidigare textkr itiska editioner i bokform). Det tydligaste exemplet är det stora , som har gjort mängder av texter tillgängliga på nätet, men som sköts med vad kallar "abysmal ignorance of the textual condition" - texterna är så opålitliga att projektet mest liknar "a textual junkyard". I finns flera skönlitterära klassiker på Internet, också de utan textkristiska ambitioner. Ett exempel är , innehållande delar av hennes författarskap och material kring det (handskrifter, essäer, m.m.). 15 Ett annat är verk, som scannats in av Autotext AB.16 Ett tredje exempel är det omfattande Projekt med bas i , startat . 17 Där presenteras ett brett urval författare och verk (ett nittiotal) av svenska författare, ofta i datormässigt eleganta och fiffiga uppställningar - men inte textuellt pålitliga. Utgivarna anger mycket sällan vilken förlaga de har använt, men i regel tycks inläsningarna bygga på pocketutgåvor eller andra nyutgåvor, med alla deras ofrånkomliga textuella brister. Projekt är en litteraturfräm- jande insats som deltagarna har allt skäl att vara stolta över, men för undervisning och forskning är dess texter knappast användbara. 13 Adressen till Books on-line: bookauth.html. Adressen till Procent Bartleby: http:// www.columbia. edu/acis/bartleby. Adressen till BTJ:s länklista: http:// /btj/saburl/ saburl.html. Adressen till romaner: . edu/~churchh/janeinfo.html. Adressen till The Victorian Web: http://www. stg.Brown.edu/projects/hypertext/landow/victorian/victov.html. Nyttiga länkar till skönlitterära hypertexter finns på t.ex. english.html; . 14Shillingsburg 1996, s. 161. 16Adressen till verk: . 17Adressen till Projekt : katalog.html. 18Projekt finns med i Länkskafferiet (/), ett virtuellt skolbibliotek som gjorts på uppdrag av och Svenska skoldatanätet. Länkskafferiet är en databas med 895 kvali- tetsbedömda och ämnesstrukturerade Internetresurser. Skafferiet är ett hjälp- Problemen med Projekt är alltså desamma som med dess internationella föregångare, . I ett sådant läge är det ännu viktigare att vetenskapssamhället erbju- der goda digitala texter, alltså texter utan fel och omedvetna förvräng- ningar. Ett syfte med det digitala är att bidra till utvecklingen av arbetsmetoder på detta område. Därför har projektets arbetsformer medvetet hållits mycket öppna. )NTERNETVERSIONEN OCH BOKVERSIONEN har skickligt argumenterat för att datorteknik och digital publicering inte gör någon skillnad i möjligheten att beskriva hur texter lagras och förmedlas: "Computerization is simply the latest chapter in the long story of facilitating the reproduction and alteration of texts; what remains is the inseparability of recorded language from the technology that produced it and makes it accessible. "19 Med den utgångspunkten kan man pröva att beskriva framställningen av som att vi producerar två versioner av en edition, en bokversion och en digitala version - kan naturligtvis andra versioner framställas, t.ex. på CD- eller i andra former. Det kan finnas ovälkomna skillnader mellan dessa bägge versioner (bok, digital). Exempelvis sker små förvrängningar vid överföringen av texten från datafil till bok och från datafil till digital publicering - vi har haft vissa problem med små detaljer som kursiveringar och tankstreck, men har inte råkat ut för några skillnader i innehållsligt betydelsebärande detaljer. Det är dock väsentligt att frigöra sig från tanken att bokversionen och den digitala versionen måste vara exakt likadana textuellt. I vissa fall vill man helt enkelt inte att Internet-versionen ska överensstämma med bokversionen, detta eftersom tryckfel och andra konstigheter i bokversionen upptäcks vid omformatering och länkningar. Därför finns det en särskild sida där det anges vilka rättelser som införts i Internet- versionen. Principiellt bör man, enligt min uppfattning, se det som både ofrån- komligt och eftersträvansvärt att boken och Internet-publiceringen inte medel för att söka information på Internet och vänder sig i första hand till elever och lärare i den svenska skolan: Någon egentlig bedömning av den textuella kvaliteten tycks alltså inte ha gjorts. 19 G , Printing History and Other History, Studies in Bibliography 48(1995) [s. 269-289], s. 288. stämmer exakt överens. Varför skulle en digital utgivare avstå från den eviga textuella ångervecka han eller hon åtnjuter? En digital utgåva är ju öppen och oavslutad på ett annat sätt än den tryckta, något som exempelvis har understrukit i en essä om den digitala hypertextens möjligheter vid textedering. Kommer Internet-versionen att bli en konkurrent till bokversionen av "Samlade Verk"? Vill folk hellre läsa texterna på skärmen istället för från boksidan eller ladda ned dem på diskett i stället för att köpa boken? Visst finns det skäl att ställa frågorna. Men min erfarenhet är att en digital utgåva fungerar utmärkt som hjälpmedel, däremot aldrig som ett alternativ till boken. Den är oslagbar för sökningar, lokaliseringar av citat, olika språkliga analyser, m.m. Men den kan aldrig vara särskilt attraktiv för den som rätt och slätt vill läsa verket. Rädslan för att digitala editioner ska slå ut de bokburna är överdriven. Och i alla händelser måste vi acceptera att en publicering av böcker aldrig kan vara ett självändamål. Böcker är dokument som bär texter, ingenting annat. Om andra dokument kan bära texterna lika bra eller bättre finns ingen anledning att hålla fast vid boken. Men de digitala utgåvor som jag har sett på Internet är inga svåra hot mot boken. Skälen är de som alltid används för att försvara boken (digitala texter är inte portabla, saknar goda möjligheter till anteckningar i marginalen och är svåra att skumläsa) och som lästexter är de digitala utgåvorna ännu långtifrån lika tekniskt avancerade som boken. kommer dock sannolikt datatekniken att påverka villkoren för själva tryckningen av boken. Om tekniken med print on demand håller vad den lovar, kommer akademisk speciallitteratur att tryckas i ett flertal små upplagor, snarare än i en stor initial upplaga, avsedd att räcka . En sådan teknik kräver, om den får genomslag, att textutgivare tänker om radikalt. kan boken bli en utprodukt snarare än en slutprodukt. Sådana framtidsutsikter hindrar inte att det är viktigt att arbeta med den digitala publiceringen. Ändamålet med vetenskaplig textutgivning är ju ändå att etablera texten så säkert som möjligt, kommentera den och se till att den når så många som möjligt, antingen direkt (genom läsning) eller indirekt (som sättningsförlaga för senare utgå- vor). Och ingenstans har man en så stor potentiell publik som på Inter- net. Det känns passande att erbjuda texter på detta sätt. När allt kommer omkring drömde han ju om att nå en masspublik - han 20 , Radiant Textuality, . edu/public/jjm2f/radiant.html. I svensk översättning: Lysande textualitet, Litteratursociologi, red. (1997), s. 274-285. deltog i folkskriftsserier, arbetade som journalist, skrev i dåtidens stora romanbibliotek. Den esoteriske hade en teknikvänlig sida i sin personlighet som gör att jag gärna föreställer mig att han skulle ha gillat Internet. Och jag menar då inte den gamla klichén att romanti- kerna skulle ha använt nätet för att skapa allkonstverk, utan snarare att ville göra sina texter tillgängliga för så många som möjligt. En författare som prisade boktryckarkonstens demokratiserande infly- tande så ivrigt som ("Boktryckerikonsten är det stora medlet för en uppfostran", skrev han ), skulle knappast haft något emot att publiceras på Internet. 21 För vad är en tryckpress ? I princip varje skrivare som är kopplad till en Internet-ansluten dator. (YPERTEXTENS M¶JLIGHETER OCH ESTETIK Som den stora internationella debatten kring textkritik och digital pub- licering har inskärpt , finns det knappast någon ände på möjligheterna för den digitala textutgivaren. Datorernas lag- ringskapacitet gör det frestande att publicera samtliga versioner av ett verk på Internet (och därmed kanske förvandla ederingsarbetet till en gör-det-själv-låda för användaren), liksom mängder av relevant mate- rial runt verket (uppsatser, kommentarer, bilder). Därmed förvandlas den digitala versionen i praktiken till ett arkiv eller till ett bibliotek, bägge multimedialt upplagda. 22 En möjlighet, som lockar många, är att den traditionella editionen, med en etablerad text och en variant- apparat som beskriver de andra versionerna, kan ersättas med en digital lager-på-lager-edition. Materialet struktureras då så att datorn genererar de olika kända versionerna av ett verk, från författarens första utkast, via den först utgivna versionen till den sista av författaren omarbetade versionen. Användaren väljer själv vilken version han eller hon vill läsa. Ett sådant sätt att arbeta betyder, som . har påpekat, döden för den kritiska editionen som vi känner den. 23 Mer bestämt kan det innebära att själva kärnan i ederandet (att välja en läsart framför en annan och att rekonstruera förlorade läsarter ur 21Boktryckerikonsten och Folkuppfostran (urspr. ), Journalistik. Urval, inledning och kommentarer av , I: 1839-1845, 1989 [s. 56-63], s. 57 f. 22Jfr t.ex. , Principles for Electronic Archives, Scholarly Editions, and Tutorials, The Literary Text in the Digital , ed. . Finneran, 1996, s. 23-35. 23Charles L. , Text and the Death of the Critical Edition, The Literary Text in the Digital (1996), s. 225-231. 24 Istället för idealtexten överlevande material) mjuknar och löses upp. erbjuds läsaren en serie realtexter. Den digitala hypertextens möjligheter till många och snabba länk- ningar gör att den digitala kritiska editionen kan peka utöver sig själv på ett annorlunda sätt än den bokburna editionen. I sista hand är den utvecklingen analog med tankelinjer inom postmodernism och post- strukturalism: synen på litterära verk som förbundna i en oändlig väv med andra litterära verk (men inte nödvändigt med genetiska samband) och tanken på att läsarens associationer har minst samma tolknings- relevans som de intentioner författaren en gång hade. Resultatet blir att den digitala textutgivaren kan välkomna en öppen struktur där användarna - idealt sett - kontinuerligt kan föra in nya länkningar. Den digitala editionen liknar då en poststrukturalistisk utopi - en väv av digressioner och associationer, ett icke-linjärt system snarare än den linjärt upplagda berättelse eller dikt vi i vår tidigare läs- kultur har vant oss vid. En Internet-edition blir på så sätt det verkligt decentrerade konstverket. Allt detta betyder också att den digitala hypertexten med all sanno- likhet fjärmar sig från de effekter författaren strävat efter att skapa hos läsaren, de konstnärligt beräknade grepp som b ygger på den enkla tan- ken att läsaren börjar i början och läser på genom berättelsen fram till slutet av verket. Så ser läsningen sällan ut i Internet-världens zappande mellan olika sidor. De digitala hypertexternas icke-linjära teknik tende- rar därför ofta att strida mot estetiken i de verk de skall förmedla. Om detta är eftersträvansvärt eller beklagligt är användarens sak att avgöra - men den digitala editionens logik tycks vara att författarintentionen marginaliseras och läsarens egna val uppvärderas. 24Jfr t.ex. G. , Textual Instability and Editorial Idealism, Studies in Bibliography 49(1996) [s. 1-60], s. 59 . 25 Denna utvecklingslinje inom textkritiken beskrivs i t.ex. G. 44(1991), s. 83-143 och D.C. Greetham, Editorial and Critical Theory: From Modernism to Postmodernism, Palimpsest. Editorial Theory in the Humanities, ed. . , 1993, s. 9-28. 26Se flera bidrag i Hyper / Text / Theory, ed. . Landow, & 1994: . Aarseth, Nonlinearity and Literary Theory, s. 51-86; , Witttgenstein, Genette, and the Readeris Narrative, s. 87- 121; ´How Do I Stop This Thing?´: Closure and Indeterminacy in Interactive Narratives, s. 159-188.Jfr även t.ex. , Traditional Theory and Innovative Practice: Editor as Poststructuralist , The Literary Text in the Digital (1996), s. 213-224. $EN DIGITALA VERSIONEN AV !LMQVISTS 3AMLADE 6ERK Beskrivningen av den digitala versionen av kan göras mycket kortfattad. Det enklaste sättet att få grepp om hur den fungerar är att pröva den själv. 27 Grundtanken är att den digitala ver- sionen ska innehålla samma material som bokversionen, och upplägg- ningen är sådan att varje bokvolym motsvaras av en hemsida, en "nätvolym". En mer radikalt disponerad digital version skulle ha frigjort sig från uppläggningen av "Samlade Verk" och öppnat möjligheten till friare kombinationer - kanske en hemsida med alla verk i alfabe- tisk ordning, snarare än den hemsida vi nu har som strukturerar inne- hållet efter en lista över volymerna i "Samlade Verk". Att vi har behållit volymindelningen efter "Samlade Verk" beror inte minst på att vi också har behållit sidindelningen från bokversionen i den digitala versionen. Den som på skärmen läser den scen i Det går an där och äter "Hallon och grädda" i , finner längst ner paginasiffran 31 och kan lätt söka sig fram till rätt ställe i den tryckta boken. Av samma skäl har vi behållit alla paginasiffror i kommentarlistorna. Den digitala versionen är alltså ett hjälpmedel till bokversionen, inte en helt självständig publiceringsform. Förutom de ederade texterna innehåller varje volym i "Samlade Verk" en inledning (om tillkomst, mottagande, m.m.), en textkritisk kommentar, två variantlistor (accidentalier respektive substantieller) och en avdelning med kommentarer / ordförklaringar. Allt detta finns med i den digitala versionen. Inledningen är olänkad (förutom till dess egna slutnoter), liksom den textkritiska kommentaren. Variantlistorna och kommentarer/ordförklaringar är däremot länkade till texten. De ligger skilda från varandra, vilket innebär att bara en av kategorierna kan visas åt gången: länkningen sker via blåmarkering av de aktuella delarna av texten. På en särskild meny kan man välja vilken kategori av länkar man vill se visad (kommentarer / substantieller / accidentalier). Att man kan välja att läsa texten ren eller med länkningen markerad är en klar fördel; att man bara kan visa länkningen till en kategori åt gången är en klar nackdel. Till de praktiska svårigheterna med Internet-versionen hör ännu så länge att texten i HTML-format lagras i filer som ofta är betydligt mindre än verket (filerna motsvarar i regel ca 10-50 boksidor). Hante- ringen blir därför något försvårad för den som vill arbeta med större textsjok. Den som tänker använda texten mer intensivt har naturligtvis möjligheten att kopiera ner den till sin egen dator. 27 Adressen till utgåvan är: . Den digitala är en mikro-hypertext inom en makro-hypertext, för Internet är ju egentligen ingenting annat än den mest omfattande hypertext som existerar. Problemet är just nu att dess uppläggning inte medger mycket långa dokument - med nuvarande teknik blir nedladdningstiderna alldeles för långa. Den digitala världen bygger på korta dokument, bokvärlden på långa dokument. Sk illnaden kan också uttryckas som att den digitala hypertexten är disponerad för sökning, boktexten för läsning. Det väsentliga hjälpmedlet för vår digitala version är den sökfunk- tion som finns knuten till den digitala utgåvan - ett verktyg där använ- daren kan välja om han eller hon vill söka i samtliga de inlagda Alm- qvist-texterna, någon enstaka volym eller vissa delar av textmängden (inledningar, varianter, kommentarer eller verk), om sök- ningen ska gälla hela ord eller delar av ord (trunkering). Det är i sök- möjligheterna och i länkningstekniken som den digitala utgåvan har sin stora användbarhet, snarare än i möjligheten att läsa verken på skär- men. är tanken att den digitala versionen ska kompletteras med material som inte finns i böckerna - konkordanser, ordlistor, länkar till uppsatser, bilder, faksimil av boksidor, en bibliografi, musikexempel, osv. Den digitala versionen kan då vidgas till att bli en Almqvist-Web - ett digitalt arkiv vars öppna sätt att fungera förmodligen strider mot det begrundande, författartrogna lässätt som förespråkade. +VALITETSS¤KRING OCH INFORMATIONSFRIHET - VAD VILL INFORMATION VARA "Information wants to be free", heter det i Internet-sammanhang. Med det menas att själva nätets idÉ är att information ska kunna cirkulera fritt: datafiler och program ska kunna kopieras ned från nätet till den enskilde användaren. Det är en idealistisk och demokratisk princip som har gjort Internet till den viktigaste internationella kanalen för spridning av information. Men det är också en princip som kollide- rar med upphovsrättslagstiftningen, juridikens sätt att skydda t.ex. för- fattares rätt till sina verk. Internet är egentligen en anomali i ett indu- strisamhälle: löftet om att ge något för ingenting, att ge information gratis. "Information wants to be cheap" är egentligen det längsta ett kunskapsföretag borde kunna sträcka sig. För en vetenskaplig textutgivare väcker Internet-publicering två problem. Det ena är upphovsrättsligt, det andra gäller kvalitetssäkring. 28 Jfr , Om två slags lässätt. Om receptionen av C.J.L. , BLM 66(1966):6, s. 21-25. Bägge kan kan formuleras om till tekniska problem. Ingetdera av pro- blemen är olösligt, men båda är i praktiken svåra att hantera. Upphovsrättsproblemet är en mardröm för bokbran- schen i . Förläggarna och författarna sitter låsta i förhandlingar om vem som egentligen ska inneha förlagsrätten till den digitala versionen av ett verk. Författarna påpekar att författarrätten tillhör dem och kräver extra betalt för att upplåta den till förläggarna; och förläggarna befarar att författarna ska ordna digitala konkurrenter till bokutgåvorna om de inte skriver över sin förlagsrätt till digital pub- licering som rätten till bokpublicering. Bakom förläggarnas ståndpunkt finns med andra ord tanken att den digitala publiceringen är ett hot mot boken som medium. Men i princip är rättsläget det gamla vanliga: författaren har rätten till publicering och reproducering av sitt verk. För en vetenskaplig edition innebär upphovsrätten i i prak- tiken att också utgivaren omfattas av rättsskydd. En textutgivare har naturligtvis författarrätten till inledningar, kommentarer o.dyl. (som med all annan författarrätt omfattar skyddet själva framställningen, den språkliga utformningen, medan faktainnehållet inte är upphovsrättsligt skyddat). Men också själva den ederade texten omfattas av författar- rätten, detta när utgivaren genom aktivt vetenskapligt arbete har gjort sådana ingrepp i originaltexten att den avgörande skiljer sig från den version som varit tryckt. Gällande författarrätt omfattar skydd för: "Den som översatt eller bearbetat ett verk" (§ 4). 29 Hur gränsdrag- ningen mellan avtryck och omarbetning i praktiken ska göras kan här lämnas därhän, men det viktiga för den som publicerar vetenskapliga editioner digitalt är att minnas att materialet i regel är författarrättsligt skyddat. I praktiken skapar det dock knappast några problem för en vetenskaplig utgivning - edering görs sällan med direkt tanke på arvo- det. Författarrätten gäller till efter författarens död och omfattar författarens ekonomiska och ideella intressen. Med det menas att den som publicerar ett verk inte får göra det utan författarens tillåtelse. Verket får inte heller förvrängas. Där börjar det brännas för den som arbetar på Internet. "Information wants to be free" - den principen betyder ju att vem som helst ska kunna kopiera vidare information, kanske också ändra den. Det är tillåtligt - också i författarrättslig mening - om man gör det för enskilt bruk. Men att offentliggöra infor- mation utan upphovsmannens tillåtelse är ett intrång i författarens upp- hovsrätt - och att ändra den kan vara ytterligare ett intrång, nämligen 29 Lag om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, SFS 1960:729. Jfr m.fl., Immaterialrätt, 5., omarb. uppl., 1995, s. 33. om ändringarna är så stora och okänsliga att de drabbat upphovsman- nens ideella rätt .30 I teorin betyder allt detta att digitalt publicerade editioner borde vara rätt trygga. Folk får använda dem efter eget gottfinnande, skriva länkar till dem från sina hemsidor, göra dem kända på olika sätt. Men de får inte kopiera materialet för egen publicering, varken digitalt eller i pappersform. Inte heller får de ändra texten utan upphovsmannens tillåtelse. Problemet är bara i praktiken att de tekniska möjligheterna att kopiera och ändra texter nu är så mycket kraftfullare än förut. Visserligen är vår digitala version skyddad mot ändringar i den meningen att ingen oauktoriserad användare kan ta sig in i datafilerna hos Språkdata och ändra i dem. På det sättet är den digitala Almqvist- utgåvan säker. Men den som vill få tillgång till en digital kopia av har ett enkelt jobb framför sig. kopierar man ner ett helt skönlitterärt verk från Internet till en diskett. Och på kan man, med en texteditor i ett ordbehandlingsprogram, göra genomgripande ändringar i texten. Så kan moderniseringen av äldre stavningsformer göras med en slags halvautomatik - en serie makro-kommandon, länkade till varandra. I det läget är det en klen tröst för textutgivaren att möjligheterna till snabba ändringar är praktiskt taget lika stora även om texten inte finns på Internet. över scanning-tekniken behöver inte vara lång.