sou · GLB3158d1 · 1998-01-01 00:00:00 — När kvinnorna har tagit sin del av denna neutrala makt kan de använda den för sina egna syften och delta på lika villkor i formandet av samhället. Om kvinnor utgör en grupp som har gemensamma intressen och värderingar kan dessa värde- ringar få mer utrymme och en feminisering av samhället kan ske. Om å andra sidan kvinnor har olika intressen är makten individuell och eventuella förändringar kan kanske inte förstås som effekter av maktha- varnas könstillhörighet. Betoningen av jämställdhet som primärt ett kvinnointresse kan emel- lertid, paradoxalt nog, ha sin grund i att män genom sin maktposition bestämmer vad som är viktigt och värdefullt; män har ett tolkningsföre- träde. Jämställdhet definieras som lika möjligheter i den existerande manliga strukturen. En sådan jämställdhet innebär inte rättvisa i ett könsblint/könsneutralt samhälle, utan leder till en förändring av kvin- nors livsstil på mäns villkor, och med ett manligt mönster som förebild. Männens livsmönster ses som en generell könsneutral norm. Ett exem- pel på en generell norm som kan ses som grundad i manliga strukturer är: Du skall till varje pris sträva uppåt! Att komma så högt som möjligt i den sociala och ekonomiska hierarkin blir ett mål för alla och inte bara ett bland flera medel för ett gott liv. Formella hinder för individen att forma sitt liv, såsom lagar och bestämmelser, kan förändras genom politiska beslut och därmed ge formellt lika möjligheter åt alla. Informella styrmekanismer såsom vär- deringar, förebilder, bemötanden, mellanmänskliga reaktioner och/eller sanktioner spelar en avgörande roll för det individuella valet. I en samhällsform där den dominerande ideologin är manligt präglad har det manliga ett högre värde. Detta innebär att en ökning av den individuella jämställdheten kan leda till en ökning av den strukturella manliga dominansen. I stället för förändring av traditionella genus- demokrati, jämställdhet och mångfald strukturer kan konsekvensen bli att traditionella, stereotypa mönster finns kvar, men framstår som en följd av individens fria val.2 Kvinnor åläggs inte uppgifter med lägre statusvärde, utan förefaller välja dem frivilligt. Enskilda kvinnor får tillträde till männens värld, men försvagas kvinnokulturen och allt färre individer gör de erfarenheter på vilka denna vilar. Uttryckt i 60-talstermer så har hem och familj i mindre grad blivit mannens angelägenhet, än vad försörjning och sam- hällsansvar blivit kvinnors uppgift. En fråga som då måste ställas är: Är detta en önskvärd utveckling eller går något väsentligt förlorat? Jämställdhet som equality of opportunity innebär betoning av indi- videns möjligheter att sträva uppåt inom den existerande samhällsordning- ens ram. Ingen kan väl förneka att det, för både kvinnor och män, är bättre att vara rik och frisk än fattig och sjuk. Under antagande att det finns ett samband mellan utbildningsnivå och ett gott liv så torde på motsvarande sätt en högre utbildning, som ger ett innehållsrikare och bättre betalt arbete vara absolut bättre för båda könen än låg utbildning, om denna är förknippad med låg lön och trista arbetsuppgifter. Men – leder detta nödvändigtvis till ökad jämställdhet? Och vad är det som innefattas i begrepp som högre utbildning och innehållsrikare ar- bete? Utbildningens inriktning och innehåll är alltså av intresse ur jämställd- hetsperspektiv. har det funnits en stark betoning av utbildning, helst teknisk eller naturvetenskaplig, för att möta industrins och näringslivets behov. Mycket resurser har också satsats på att över- tyga flickor och unga kvinnor om att de skall välja utbildning otraditionellt. Sådana kampanjer beskrivs som jämställdhetsbefräm- jande. har en lång rad andra kompetenser, där kvinnor tradi- tionellt dominerat, inte betraktas som värdefulla nog att satsa på utbild- ningsmässigt. Inte heller har man i lika hög grad utformat kampanjer som syftar till att få pojkar att välja otraditionellt. De uttryck som strävan efter equality of opportunity fått leder till att man frestas till en travesti på berömda sentens från Animal farm: All human are equals but men are more equal than others3. Ett annat sätt är att arbeta för att de olika livsmönstren betraktas som olika men lika värda, dvs. att det kvinnliga värderas lika högt och får lika tungt samhällsinflytande som det manliga. Detta sätt att definiera målet leder dock också till problem. Hur går det t.ex. med individens frihet, rätt att välja livsstil och att kunna bestämma vem man vill vara? När särart lyfts fram och det kvinnliga beskrivs som något demokrati, jämställdhet och mångfald radikalt annorlunda än det manliga finns risk för att den enskilda kvinnan eller den enskilde mannen åter låses i stereotypa könsroller. Ytterligare ett sätt att se på jämställdhetsmålet är att det i första hand handlar om individens frihet och rätt att välja livsstil och att definiera sig själv. Varken kön eller andra karaktäristika som t.ex. etnisk eller social bakgrund skall sätta gränser för den enskilda människans val av livsstil. Detta synsätt förutsätter att det i samhället finns värderingsmönster som är föränderliga, mångfacetterade och likvärdiga. En effekt av ett sådant samhälle är att genusstrukturen upplöses eller åtminstone försvagas både med avseende på maktförhållanden och rollfördelning. Den indivi- duella könstillhörigheten skulle då inte bli lika avgörande för hur män- niskans levnad utformas. Värderingen av olika verksamheter och livs- stilar skulle därmed inte heller vara förknippade med kvinnligt res- pektive manligt. Detta skulle kunna innebära en utveckling mot köns- neutralt och mindre hierarkiskt samhälle – kanske ett i djupare mening jämställt samhälle? Ett sådant jämställdhetsmål innebär alltså grundläggande förändringar av samhällets strukturer, förändringar som leder till att den maskulina dominansen och tolkningsföreträdet i samhället ersätts av en mångfald alternativa värderings- och livsmönster. Det finns förstås kostnader och problem även med detta innehåll i jämställdhet. Blir t.ex. värderings- och livsmönster som utvecklas på andra grunder än kön mindre stereo- typa och begränsande? Eller: Är det en utopi eller ett skräckscenario med individer som är sig själva nog och helt saknar identifikation med sociala kategorier? Vad är kunskap? I detektivromanen av utspelar sig handlingen . Mordgåtan inträffar i en familj, där det uppstår en konflikt mellan den ingifta sonhustrun och den vuxna hemmadottern, som är ansvarig för hushållet. , dottern i huset, har varit husmodern i hemmet, – nycklarna var hennes, förråden i handkammaren var hennes, det var hon som lugn och kompe- tent var hushållets stöttepelare4. Efter en bitter maktkamp avgörs tvis- ten av den gamla farmodern. Hon ger den unga hustrun rätt, även om hon ännu inte är lika kompetent som , och denna tvingas att lämna ifrån sig nycklarna, symbolen för den husliga makten. demokrati, jämställdhet och mångfald tar sitt beslut med orden Det krävs mycket möda och kunskap för att sköta ett hushåll5. Episoden illustrerar den viktiga position, innebärande både ekono- miskt ansvar, makt och kontroll över resurser, som hushållsförestånda- rinnan hade . Hög prioritet fästes vid kvalitet och kompe- tens i utförandet av hushållsarbetets alla olika moment. Kvinnorna skolades redan tidigt omsorgsfullt in i detta arbete eftersom denna mångsidiga kunskap tog att utveckla. I det begynnande industrisamhället ingick en målinriktad skolning för uppgiften som god moder och representativ maka även i den unga medelklassflickans fostran. När flickskolan formades under senare de- len av 1800-talet6 ställdes krav på nyttiga kvinnokunskaper. Dessa innefattade såväl medborgerliga som naturvetenskapliga kunskaper. Vardagslivets kemi, biologi med hälsolära, huslig ekonomi är exempel på kunskaper som ansågs viktiga för hennes arbete för hemmets och familjens bästa, och historiska kunskaper och litterär bildning var viktigt för att de blivande mödrarna skulle kunna fostra sina söner. Även om kunskaperna var nyttiga även för den kvinna, som var tvungen att försörja sig själv, framgår tydligt, att de i första hand borde få sin tillämpning inom hemmets väggar och inte på arbetsmarknaden. Detta kan sättas i relation pigdebatt där det tas för givet att vem som helst utan vare sig erfarenhet eller utbildning klarar att utföra de arbetsuppgifter som finns i hemmiljön. Detta kan ses som ett uttryck för en nedvärdering och marginalisering eller rent av utplåning av de kunskapsområden som utgjort en stor del av kvinnors erfarenhe- ter. Detta har också fört med sig att dessa erfarenheter inte ses som värdefulla eller ens kunskaper i den meningen att det krävs fakta- kunskaper, tänkande, planering, uppmärksamhet, bedömning och be- slutsfattande för att genomföra dem med effektivitet och kvalitet. Är det så att kvinnans traditionella verksamhet och kompetens blivit så för- knippad med hennes underordning att den ses som ointressant att be- vara? Maskulinisering av utbildningen? Ovan har vi hävdat att kampanjer som i jämställdhetens namn försöker förmå flickor att välja mansdominerade utbildningar och yrken är ett uttryck för en maskulinisering av samhället. Hur är situationen i övrigt inom utbildningssystemet sedd från jämställdhetsperspektiv? demokrati, jämställdhet och mångfald kvinnliga kunskapsområden på väg att marginaliseras och utplånas inom såväl det formella som informella utbildningsvägar? Vi har valt några illustrativa exempel på att så kanske är fallet. Exemplen kommer från olika delar av utbildningssystemet, och det är slående hur genomgå- ende en sådan tendens verkar vara. Den finns redan i förskolan. Vallberg jämför hur könsrelaterade frågor har behandlats i för- skolepedagogiska texter, ur ett historiskt perspektiv. Hon menar att ett särartstänkande tidigare var tydligt och exemplifierar bl.a. med handbo- ken Barnträdgården, skriven av och 1947. Där be- skrivs barnen som kraftfulla byggare och själfulla husmödrar7, och det som då kallades husliga sysslor utvecklades som ett eget innehålls- område i ett helt kapitel i handboken. I moderna texter har särarts- tänkandet ersatts med ett könsneutralt uttryckssätt. I Lära i förskolan, utgiven som allmänna råd 1990, är det husliga innehåll- sområdet nästan försvunnet. Snickarrum, lekhall och målarrum ock kök nämns i beskrivning av innemiljön. Dockvrån finns kvar men nämns i samband med utvecklandet av matematiska begrepp, och relations- och omsorgsteman berörs nästan inte alls. Vård har blivit naturvård. Vall- berg menar att detta kan tolkas som att traditionellt kvinnliga innehållsområden maskuliniseras, genom en framställning i en natur- orienterad kontext8. I den läroplan för som fastställdes , LGR 69, hade jämställdhetsfrågorna en framträdande plats. Skolan skulle förbereda både flickor och pojkar på ett vuxenliv som innehöll samma roller i hem, arbete och samhälle. Ett nytt ämne, barnkunskap, blev obligatoriskt för alla elever på högstadiet. I nya läroplan LPO 1994 har ämnet barnkunskap försvunnit ur timplanerna för högstadiet, och andra praktiska, hushållsrelaterade ämnen fått minskat utrymme . Utrymmet för estetiska ämnen liksom för Idrott och hälsa har likaså skurits ner. Detta trots att kunskaper om barns utveckling och behov, konsumentkunskap, kunskaper i näringslära och matlagning samt hälsokunskap borde ses som viktiga grundkunskaper, inte bara för den privata sfären utan också för stora delar av arbetsmarknaden, för yrken inom vård, skola och omsorg, för storkök och restaurang och kanske även för arbeten inom livsmedelsindustrin, ofta yrkesområden med kvinnlig dominans. Att alla ungdomar får möjlighet att förvärva kunskaper inom dessa områden kan också ses som ett sätt att ge impulser mot ett mindre könssegregerat yrkesval. Istället har naturvetenskapliga och tekniska ämnen fått större utrymme. demokrati, jämställdhet och mångfald I gymnasieskolan har man satsat kraftigt på utökning av tekniska och naturvetenskapliga utbildningar. I detta sammanhang har starka på- tryckningar riktats mot flickor att välja sådana – pojkdominerade – utbildningar9. Man har t.ex. riktat kompensatoriska åtgärder mot flickor för att undanröja brister som dåligt självförtroende eller bristande erfa- renhet av tekniska ting10. I dessa försök att påverka flickor har den högre värderingen av mansdominerade verksamheter ofta gjorts mycket tyd- liga. Detta kan exemplifieras11 med föraktfulla uttalanden av flickor på tekniskt program om andra flickors val av barn- och fritidsprogrammet. I samband med en utvärdering av lokalt jämställdhetsarbete sade t.ex. en flicka om valet av barn- och fritidsprogrammet: Det är ju raka vägen till ingenting! Det är troligt att detta synsätt också används som argument för att rekrytera flickor till tekniska/naturvetenskapliga utbildningar. Det bör framhållas att man också använder andra argument som handlar om att kvinnors specifika erfarenheter behövs. På liknande sätt förhåller det sig inom högre utbildning där områden som lärarutbildning, hushållsvetenskap och vårdvetenskap – samtliga starkt kvinnodominerade – inte ges resurser eller organisatoriska möj- ligheter att bygga ut forskning och forskarutbildning motsvarande dem som finns inom t.ex. tekniska, medicinska eller ekonomiska discipliner. Detta kan ses som exempel på att kunskapen inom kvinnodominerade verksamheter tillmäts lägre värde också inom universitetsvärlden. Kvin- nors kunskap inom kvinnliga områden har ofta setts som intuitiv och naturlig, och inte, liksom annan kunskap, förvärvad genom utbildning och personlig erfarenhet12. Även inom bildningsverksamhet vid sidan av det formella utbildnings- systemet finns liknande tendenser och synsätt. har studerat praktisk-estetisk verksamhet hos ett par studieförbund, och särskilt intresserat sig för hur den textila studiecirkeln har uppfattats och behandlats. Hon menar att det råder en ömsesidig bristande förståelse mellan studieförbunden och de textila cirklarna. Cirklarna uppfattas som någon form av tidsfördriv, medan de i själva verket förmedlar ett kulturarv, byggt på mångsidig kunskap och praktisk skicklighet. Textilt hantverk är – och har länge varit – ett legitimt område där kvinnor funnit en utrymme där de kunnat förena teknisk och praktiskt begåvning med estetik och kvinnlig samvaro. Tekniken och matematiken, räkningen och mekaniken, geo- metrin och spatialseendet benämndes naturligtvis inte så. demokrati, jämställdhet och mångfald ingick helt enkelt i hantverkskunskapen. Jag var med om att en kvinna snabbt räknade ut en i mina ögon mycket komplicerad vävnota för att , under kaffestunden, i förbigående säga jag kan inte räkna14. De textila studiecirklarna har enligt ingen hög status i studieförbunden, och senare tiders officiella texter om folkbildningen saknas en problematisering av kunskapsbegreppet liksom av manliga/ kvinnliga perspektiv. Politiker talar om hobbycirklar, studieförbunden drar ner på utbudet av textila cirklar och menar att hantverkscirklar, till skillnad från andra typer av cirklar, skall vara självbärande. Det finns risk för att ett kulturarv går förlorat. Vilka konsekvenser skulle de olika jämställdhetsmodellerna kunna leda till om de realiseras fullt ut? Det har inte funnits särskilt stort gensvar på krav på grundläggande strukturella förändringar av samhället som ett led att skapa jämställdhet. Det är framför allt den form av jämställdhet, som strävar efter lika möjligheter inom det existerande samhällets ram som är accepterad i det offentliga samtalet. Även om kvinnors livsformer och levnadsbanor förändrats i stor utsträckning under , så ser männens livsöden ungefär likadana ut som . Motstån- det mot att förändra dessa har varit, och är, stort. Frågan är emellertid vilket av dessa förhållningssätt som är mest gynnsamt för såväl män som kvinnor. Är det så att för såväl män som kvinnor leder detta sätt att se på jämställdhet till sämre möjligheter och ökad konkurrens? Om samhället, utbildningen, värderingsmönstren maskuliniseras, och kvinnors krav och önskemål mer och mer liknar mäns, så snävas mångfalden i möjligheterna in. Allt fler människor konkurrerar på samma tävlingsbana och konkurrensen hårdnar, och därmed blir risken att slås ut från arenan större för den enskilde mannen. För kvinnor blir situationen snarlik. Genom att kvinnliga kunskapsom- råden marginaliseras eller utplånas, försvinner en stor del av de möjlig- heter som tidigare stått öppna för dem, och de hänvisas till att konkurrera med männen på en snävare marknad. Argument som bygger på rädsla för ökad konkurrens om arbetstillfällena har tidigt funnits med i mot- demokrati, jämställdhet och mångfald ståndet mot denna form av jämställdhet. Kvinnors deltagande och infly- tande har accepterats på yrkesbanor som varit parallella till männens, men motarbetats när de krävde tillträde till samma yrken som männen. Ett exempel är den långa och hårda striden om kvinnors rätt att inneha lärartjänster på läroverken under början av nittonhundratalet15. Med det andra sättet att se på jämställdhet förändras levnadsmönstren för såväl kvinnor som män. När genusstrukturen försvagas, såväl i avseende på arbetsfördelningen mellan könen som det asymmetriska maktförhållandet, utvecklas många alternativa möjligheter för individer att skapa sina egna livsöden; bredden i möjligheterna växer i stället för att snävas in. Olika typer av kunskaper och kompetenser ses som lika viktiga för att ett gott samhälle skall kunna utvecklas. Samhällets sats- ningar på utbildning inkluderar då utveckling av kunskap och kompe- tens på många av delområden, som med den nuvarande genusstrukturen förbises eller undervärderas. är det uppenbart, att dessa kunskaps- och arbetsområden alltid kommer att vara nödvändiga i varje samhälle, oavsett produktionens organisering, även om de yttre villko- ren förändras – i det egna hemmet eller i betalt arbete, i privat, koopera- tiv eller offentlig regi. I vår rubrik ställer vi frågan Vad lever vi för? Vi har valt denna rubrik som en markering av att målet för all organisering av samhället, inklu- sive dess utbildningssystem, måste vara ett gott liv för medborgarna. I den tid vi nu lever har lönsamhet och konkurrens och andra ekono- mistiska begrepp kommit alltmer i förgrunden. Materiella resurser är givetvis väsentliga som medel för ett gott liv, men tycks i alltför hög grad ha förvandlats till mål i sig. Därigenom kommer andra värden i livet i bakgrunden. Utbildningsinsatser av olika slag motiveras följaktli- gen oftast med den effekt de kan ha på vår nationella konkurrenskraft, snarare än med personlig utveckling och tillfredsställelse, eller med den effekt de kan ha på arbetet inom områden som inte är lönsamma – t.ex. vård och omsorg. Denna tidsanda får också konsekvenser för vilken innebörd man lägger i jämställdhetsbegreppet. Den slutsats vi drar är att genusstrukturen i många avseenden förändrats i riktning mot ökad jämställdhet. Förändringen är dock inte i alla stycken oproblematisk. Vi har hävdat att jämställdhetsdiskussionen förytligats genom att den under mer och mer kommit att problematisera demokrati, jämställdhet och mångfald enbart kvinnors situation. Kvinnors deltagande i olika sammanhang – det må vara inom teknisk utbildning eller beslutsfattande församlingar – har ofta dominerat debatten. Att vara med är givetvis en nödvändig förutsättning för att kunna påverka, men inte tillräckligt, och de grund- läggande sociala strukturerna har inte förändrats i riktning mot kvinn- liga värden. Kvinnors ökade deltagande har gjort det svårt att se att det ur vissa perspektiv handlar om en maskulinisering av samhället. Kvinnor har gått in i det som en gång var en uteslutande manlig sfär, in i det offentliga livet. Mäns liv har inte på motsvarande sätt påverkats genom vidgade erfarenheter av kvinnliga områden. Därför blir det allt färre individer – kvinnor eller män – som har erfarenheter, kunskap och kompetens inom områden där kvinnor av tradition verkat. som individuella kvinnors position förbättrats har kvinnors kunskaps- områden försvagats eller försvunnit. Detta innebär inte enbart en ökad frihet för individen att utforma sitt liv, vilket varit en välkommen utveckling, utan snarare en inskränkning för alla. Det offentliga livets värderingar har övertagit alltmer av våra liv på det privata livets bekostnad. Vi har ovan beskrivit detta som en maskulinise- ring dvs. en förändring av värderingar och livsvillkor som gynnat mäns och förringat kvinnors erfarenheter och värderingar. Innebörden i detta behöver dock klargöras tydligare. Eftersom det offentliga livet i ett tidigare skede var en nästan uteslutande manlig värld framstår det som manligt och dess värderingar som maskulina. På motsvarande sätt var det privata livet kvinnligt eftersom kvinnors hela verksamhet fanns här. Ur denna arbets- och maktfördelning efter kön följer föreställningar och praktiker som beskriver vad som är kvinnligt och vad som är manligt. Kvinnligt och manligt är, åtminstone i detta sammanhang, mer en följd av än en orsak till arbetsfördelningen. Detta innebär bland annat att när det inte längre finns individer av någotdera könet som gör de erfarenheter och utvecklar de kompetenser som betecknas som kvinn- liga så kommer detta kvinnliga att försvinna. Om det kvinnliga enbart varit ett förtryckande ok är detta givetvis inget att sörja över. Vi har dock ovan sökt peka på att så kanske inte helt och hållet är fallet. Kanske är det till och med så att mycket av de handgripliga kompetenser och värderingar som fanns hos husmodern och som ofta beskrivits som omodernt, smått löjligt och definitivt förspilld kvinnokraft, redan har fått förnyad aktualitet. Hoten mot miljön kräver hushållning i smått och stort. Om den höga arbetslösheten permanentas ges utrymme för en utveckling av det privata, obetalda arbetet – både det demokrati, jämställdhet och mångfald kvinnliga och det manliga. Att lägga alla ägg i en enda korg flätad av ekonomi, industri och teknologi kan kanske komma att visa sig ödesdigert. Ett kunskapslyft borde alltså inte enbart handla om att människor skall formas för att öka vår internationella ekonomiska konkurrenskraft, utan i minst lika hög grad inriktas mot att öka individens möjligheter att på ett rikt och kompetent sätt hantera alla delar av sitt liv, även sin privata värld, och därmed utveckla högre livskvalitet. Baude, 1992, s. 22. 1983, svensk översättning 1996, s. 37. 1983, svensk översättning 1996, s. 162. , 1972, och , 1993. Vallberg , 1997, s. 11. Vallberg , 1997, s. 21. se t.ex. , 1990. 10Wernersson, 1991. 11Hägglund, , och , 1997. 12Rose, 1994. 13Rose, 1994. 14Waldén, 1994, s. 120. 15Florin-Johansson, 1992. demokrati, jämställdhet och mångfald Vi möter allt oftare begrepp som mångetnicitet, kulturell pluralism och mångkultur i samband med samhällsanalyser och framtidsutblickar. I vissa sammanhang förknippas mångkultur med förklaringar till krig och kris på olika håll i världen. Det figurerar exempelvis i samband med svårigheterna att finna hållbara lösningar på konflikterna i Bosnien. Vi möter det också i beskrivningar av förhållanden i dagens . har blivit ett mångetniskt och mångkulturellt samhälle, fram- hålls det. befolkning består av cirka 7 900 000 personer födda i och cirka 900 000 födda utrikes1. Omkring 500 000 av de senare har svenskt medborgarskap. Av de 900 000 utrikes födda är knappt en tredjedel från de nordiska länderna, de flesta från . Omkring 300 000 personer är födda i utanför . Mer än 100 000 kommer från f.d. . De europeiska invandrarna består dels av de grupper som kom till under arbetskraftsinvandringens dagar, dels av de flyktingar som sökt skydd i från , , , , och f.d. . Något mer än 300 000 personer har fötts i . är det största enskilda sändarlandet, men stora grupper har också ursprung i , , och .