sou · GLB322d2 · 1998-01-01 00:00:00 — Begränsningen gäller utan tidsbegränsning. Ingenting hindrar att bolaget sätter ned sitt aktie- kapital och drar in de förvärvade aktierna. På det sättet kan utrymme skapas för ytterligare förvärv av egna aktier. Beträffande nedsättningen tillämpas därvid bestämmelserna i 10 kap. Bolaget kan välja mellan att föra över nedsättningsbeloppet till reservfonden eller någon fri fond. I det sistnämnda fallet krävs PRV:s eller rättens tillstånd innan beslutet får verkställas. Ett sådant tillstånd kan inte lämnas utan hörande av bolagets borgenärer. Ett dotterföretag får enligt 9 § inte förvärva aktier i moderbolaget. Frågan om dotterföretags innehav av aktier i sitt moderbolag aktua- liseras emellertid också om ett bolag köper aktier eller andelar i ett annat företag i sådan utsträckning att ett koncernförhållande uppstår och det nyblivna dotterföretaget innehar aktier i moder- bolaget. Enligt 12 § är dotterföretaget då skyldigt att avyttra aktierna i moderbolaget så snart det kan ske utan förlust, dock senast efter förvärvet. bör de aktier som dotterföretaget sålunda innehar påverka det utrymme som står moderbolaget till buds för förvärv av egna aktier. I enlighet härmed föreskrivs i andra me- ningen att dotterföretagets aktier skall räknas som moderbolagets vid tillämpning av procentregeln i första meningen. För privata aktiebolag föreslås inte någon övre gräns för innehavet av egna aktier. Av lagens bestämmelser om stämmans skyldighet att fortlöpande fatta vissa beslut och förbudet för bolaget att företräda egen aktie på stämman följer att det i bolaget alltid måste finnas minst en aktie som inte ägs av bolaget självt. Paragrafen första stycke överensstämmer nära med gällande rätt (7 kap. 2 § andra stycket ABL) och går tillbaka på artikel 20.1 littera b, c, d och g i det andra bolagsdirektivet. En nyhet är punkten 1, som innebär ett undantag för förvärv av egna aktier genom gåva eller annat veder- lagsfritt fång. får enligt 4 kap. 5 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse förvärva egna aktier för att underlätta rörelsen. Detta gäller endast marknadsnoterade aktier och innehavet får inte motsvara av aktiekapitalet. I andra stycket erinras om det i och för sig självklara, att bestäm- melserna i 13–19 §§ om beslut om förvärv av aktier inte gäller i de situationer som avses i första stycket. Förvärv av egna aktier genom någon annan Bestämmelsen, som går tillbaka på artikel 19.1 i det andra bolagsdirek- tivet, innebär att om bolaget har förvärvat egna aktier genom en bulvan eller en kommissionär, aktierna skall räknas som bolagets vid tillämpningen av 5 och 6 §§. Det betyder bl.a. att i den mån vederlaget för aktier som bolaget förvärvat genom kommissionär inte ryms inom fritt eget kapital, bolaget måste göra sig av med aktierna. Dotterföretags förvärv av aktier i moderbolaget Paragrafen motsvarar i sak 7 kap. 2 § första stycket andra meningen ABL. Den innebär att dotterföretag får förvärva aktier i sitt moderbolag om det sker vederlagsfritt eller i samband med övertagande av en affärsrörelse. Dessutom får dotterföretaget på auktion ropa in aktie i moderbolaget som har utmätts för en dotterföretagets fordran. får enligt 4 kap. 5 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse förvärva aktier i moderbolag för att underlätta rörelsen. Detta gäller endast om aktierna är marknadsnoterade och innehavet får inte överstiga av aktiekapitalet i moder- bolaget. Otillåtet förvärv av egna aktier Paragrafen går i huvudsak tillbaka på artikel 21 jämförd med artikel 20.3 i det andra bolagsdirektivet. Den överensstämmer nära med 7 kap. 2 § fjärde stycket ABL. I direktivet föreskrivs att aktierna skall avyttras senast från förvärvet. För att upprätthålla respekten för de i lagen angivna begränsningarna rörande förvärv av egna aktier föreslår kommittén en väsentligt strängare reglering. I 4–6 §§ finns föreskrifter om förvärvsmetoder, täckningskrav och högsta tillåtna andel egna aktier. Från tillämpningsområdet för 4–6 §§ har emellertid genom 7 § undantagits vissa fång. Det får anses innebära att fång med stöd av 7 § inte sker i strid med 4–6 §§. Någon hänvisning till 7 § har därför inte upptagits i 10 §. Förvärvar ett aktiebolag egna aktier i strid med 4–6 §§ är bolaget skyldigt att sälja eller på annat sätt avhända sig aktierna inom en månad från förvärvet. Om bolaget inte fullgör denna sin skyldighet blir aktier- na ogiltiga och aktiekapitalet måste sättas ned. Paragrafen motsvarar närmast 7 kap. 2 § andra stycket sista meningen och fjärde stycket ABL. Den behandlar det fallet att ett publikt aktie- bolag direkt eller indirekt förvärvat egna aktier vederlagsfritt, i sam- band med övertagande av affärsrörelse eller någon annan situation som avses i 7 §. Bolaget skall så snart det kan ske utan förlust och senast ha gjort sig av med aktierna. Om emellertid aktierna vid utgången av helt eller delvis ryms inom den tio- procentgräns som föreskrivs i 6 § får bolaget behålla den delen av aktierna. Det är värt att notera att paragrafen i enlighet med punkten 2 art 20 i bolagsdirektivet inte gör undantag för den situationen att bolaget förvärvat aktierna i strid med täckningskravet men därefter fått en förbättrad ekonomi och vid utgången av treårsfristen har full täck- ning för det bundna egna kapitalet. I denna situation är bolaget alltså skyldigt att överlåta aktierna utan hinder av att bolaget kan återköpa dem enligt 5 §. Om bolaget inte fullgör sin skyldighet att avhända sig aktierna inträder de rättsföljder som anges i 10 §, dvs. de överskjutande aktierna blir ogiltiga och aktiekapitalet måste sättas ned. Därvid får de senast förvärvade aktierna bli ogiltiga i första hand. Första stycket motsvarar 7 kap. 2 § första stycket tredje meningen ABL. Ett koncernförhållande uppstår ofta genom att ett bolag köper aktier i ett redan etablerat bolag. Innehar det nya dotterföretaget sedan tidi- gare aktier i moderbolaget är dotterföretaget enligt andra stycket som regel skyldigt att göra sig av med dessa så snart det kan ske utan förlust, dock senast efter förvärvet. inte skyldigheten att göra sig av med aktier i moderbolaget inom de angivna tidsfristerna blir aktierna ogiltiga och moderbolaget tvunget att sätta ned sitt aktiekapital med aktiernas nominella belopp. Beslut om förvärv av egna aktier i privat aktiebolag Paragrafen behandlar beslut om förvärv av egna aktier i ett privat aktiebolag. I första stycket slås fast att ett sådant beslut alltid skall fattas av bolagsstämman. Ett förvärv av egna aktier i ett privat bolag får ske endast genom en förhandlad överenskommelse med en eller flera ägare eller genom ett till samtliga ägare eller samtliga ägare till aktier av visst slag riktat förvärvserbjudande. Förslaget till stämmobeslut skall förutom syftet med förvärvet ange på vilket av nu nämnda sätt som förvärvet skall genomföras. Det framgår av andra stycket. Bestämmelsen utesluter inte en kombination av metoderna på det sättet att vissa aktier förvärvas genom en förhandlad överenskommelse, andra genom ett förvärvs- erbjudande. Skall förvärvet ske genom en förhandlad överenskommelse får stämmans beslut i praktiken formen av ett ställningstagande till ett förslag till avtal mellan bolaget och den eller de berörda ägarna. I tredje stycket anges minimiinnehållet i det beslutsunderlag som därvid skall tillhandahållas aktieägarna. Framgår uppgifterna i fråga av avtals- förslaget räcker det att förslaget till stämmobeslut hänvisar till avtalet. I fjärde stycket har upptagits motsvarande minimikrav för det fall aktierna skall förvärvas genom ett erbjudande till aktieägarna. Beslut om förvärv av egna aktier i publikt aktiebolag Paragrafen går tillbaka på artikel 19.1 littera a i det andra bolagsdirek- tivet. Frågan om förvärv av egna aktier bör i princip avgöras av stämman även i publika bolag (första stycket). För att möjliggöra förvärv på aktiemarknaden måste dock i dessa bolag finnas en möjlighet för stämman att delegera beslutanderätten till styrelsen, se 15 §. Ett stämmobeslut om förvärv av egna aktier i ett publikt aktiebolag kan innebära antingen att aktier skall förvärvas på börs eller annan organiserad marknadsplats eller att bolaget skall rikta ett erbjudande om förvärv av egna aktier till samtliga aktieägare eller samtliga ägare av aktier av visst slag (andra stycket). kräver i praktiken att stämmans beslut inte utformas som ett absolut krav på att ett visst antal aktier skall förvärvas, utan lämnar ett visst spelrum åt styrelsen som har att verkställa beslutet. I praktiken kommer stämmans beslut då att närma sig ett bemyndigande enligt 15 §. Det finns därför skäl att anta att förvärv på börs eller annan organiserad marknadsplats i första hand kommer att ske med stöd av ett formellt bemyndigande från stämmans sida, varvid styrelsen har frihet att med beaktande av olika omständigheter avgöra om ett förvärv skall ske eller ej. Skall aktierna återköpas genom ett erbjudande riktat till aktieägarna kan endast ett stämmobeslut enligt förevarande paragraf komma i fråga. I tredje stycket har tagits upp vissa minimikrav på vad förslaget till stämmobeslut skall innehålla. De går tillbaka på artikel 19.1 littera a i det andra bolagsdirektivet. Ingenting hindrar att i förslaget, och seder- mera även beslutet, tas upp ytterligare instruktioner till styrelsen i fråga om förvärvet, exempelvis att ett förvärv genom erbjudande till aktie- ägarna om återköp skall genomföras endast under förutsättning att ägare till ett visst minsta antal aktier accepterar erbjudandet. Paragrafen, som går tillbaka på artikel 19.1 littera a i det andra bolags- direktivet möjliggör för stämman i ett publikt aktiebolag att bemyndiga styrelsen att fatta beslut om förvärv av bolagets aktier på börs eller någon annan organiserad marknadsplats. Bemyndigandet skall innehålla bestämmelse om den tid, längst intill nästkommande ordinarie bolagsstämma, inom vilken bemyndigandet får utnyttjas. Därutöver skall av bemyndigandet åtminstone framgå hur många aktier som får förvärvas samt det lägsta och högsta belopp som får betalas för aktierna. Ingenting hindrar att beloppsgränserna anges som ett procentuellt intervall runt den gällande aktiekursen. Det är naturligt att bolagets ekonomiska ställning belyses på bolags- stämma som har att pröva fråga om förvärv av bolagets egna aktier. Behandlas frågan på ordinarie bolagsstämma som skall fastställa årsredovisningen, har aktieägarna ett fullgott informations- underlag. Är det återigen fråga om en extra bolagsstämma eller en ordinarie bolagsstämma som inte skall behandla årsredovisningen, krävs kompletterande information. Bestämmelser om detta har upp- tagits i förevarande paragraf. De överensstämmer med vad kommittén föreslagit ifråga om nedsättning av aktiekapitalet (10 kap. 8 §). Till förslaget till beslut skall vid nu aktuella stämmor fogas en kopia av den senaste årsredovisningen, försedd med anteckning om bolags- stämmans beslut rörande bolagets vinst eller förlust, samt kopia av revisionsberättelsen årsredovisningen avser, och en av styrel- sen undertecknad redogörelse för händelser av väsentlig betydelse för bolagets ställning, vilka inträffat efter årsredovisningens avgivande. Sistnämnda redogörelse kan lämnas i form av den senaste delårs- rapporten, om en sådan har upprättats, i förekommande fall komplette- rad med uppgifter om händelser av väsentlig betydelse för bolaget som har inträffat efter delårets slut. Redogörelsen skall granskas av bolagets revisorer. Sedan revisorerna slutfört granskningen skall de avge ytt- rande över denna. Revisorernas yttranden skall fogas till förslaget. Tillhandahållande av förslag till beslut m.m. Paragrafen överensstämmer med vad kommittén föreslagit i fråga om nedsättning av aktiekapitalet (10 kap. 11 §). Paragrafen överensstämmer med vad kommittén föreslagit ifråga om nedsättning av aktiekapitalet (10 kap. 12 §). Återköp av bolagets egna aktier över börs eller annan organiserad marknadsplats blir närmast omöjliga att genomföra, om alla aktier skall återköpas till samma belopp . Det är därför nödvän- digt att ett bemyndigande åt styrelsen att återköpa bolagets egna aktier kan utformas så att återköp kan ske även om kursen fluktuerar . Det kan ske genom ett bemyndigande som innebär t.ex. att styrel- sen får återköpa till ett pris per aktie som motsvarar det genomsnittliga börskursen före stämman plus minus . Med ett på detta sätt utformat bemyndigande kan styrelsen, sedan den prövat utrymmet för återköp med hänsyn till bolagets fria egna kapital, lämna ett uppdrag till bank eller fondhandlare att köpa bolagets aktier i den ordning som gäller för återköp av egna aktier till ett högsta och ett lägsta pris men självklart till den för bolaget mest förmånliga kursen Ett på detta sätt lämnat uppdrag att återköpa bolagets aktier kan leda till att bolaget förvärvar ett antal aktieposter till olika pris per aktie, trots att det rör sig om aktier av samma slag. Självklart kan ordern också leda till att aktier av olika slag köps till olika kurs, om nämligen den etablerade kursen är olika för olika aktieslag. Ännu större skillnader blir det i fråga om priset på aktierna när inköpen sprids över året som kursen på bolagets aktier går upp eller ner. ser det är det alltså ofrånkomligt att om återköp över börs tillåts, alla aktier inte kommer att återköpas till samma pris. Det kan emellertid accepteras om återköpen sker till etablerad kurs, eftersom bolaget då inte betalar ett högre pris för aktierna än andra aktörer på marknaden. Ägarna av aktier som inte omfattas av återköpsbeslutet kan alltså konstatera att bolaget inte betalar något överpris och inte heller töms på tillgångar. De återköpta aktierna kan ju säljas på nytt och utgör i realiteten en likvid tillgång i bolagets hand även om aktierna inte får tas upp till något värde i balansräkningen. Kommittén föreslår därför att beslut om återköp över börs eller organiserad marknadsplats till etablerad kurs skall vara giltigt om det har det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de på stämman företrädda aktierna. Samma majoritetskrav bör gälla förvärv som sker på grund av ett erbjudande till samtliga aktieägare om återköp till ett och samma pris per aktie. Bestämmelser härom har upptagits i första stycket. Vilka majoritetskrav bör då gälla i övriga fall av tillåtna återköp? Kommittén vill här erinra om bestämmelserna om nedsättning av aktiekapitlet genom inlösen av aktier. På Aktiebolagskommitténs för- slag gäller ett högre majoritetskrav för giltigt beslut om ned- sättning av aktiekapitalet, när nedsättningen innebär att rättsför- hållandet mellan redan utgivna aktier rubbas (6 kap. 2 a §). Motsvaran- de bestämmelse har upptagits som 10 kap. 4 § andra stycket i detta betänkande. I betänkandet (SOU 1992:83) Aktiebolagslagen och EG anförde kommittén följande exempel på när det högre majoritetskravet är tillämpligt (s. 158): I andra stycket har intagits krav på särskilt kvalificerad majoritet för det fall nedsättningsbeslutet rubbar rättsförhållandet mellan redan utgivna aktier. Majoritetskraven överensstämmer med vad som gäller enligt 9 kap. 15 §. I bolagsordningen kan föreskrivas högre majoritet. I första meningen av andra stycket behandlas bl.a. den situationen att i bolaget finns aktier av ett enda slag. Antag emellertid att förslaget till nedsättningsbeslut går ut på att hälften av samtliga aktier, nämligen aktierna med nr 1–250 i aktieboken, skall dras eller lösas in. Detta strider mot likhetsprincipen. För giltigt beslut krävs därför efter mönster av 9 kap. 15 § första stycket 3 att det biträtts av samtliga vid stämman närvarande aktieägare företrädande nio tion- delar av aktierna. Att lagen inte kräver att samtliga aktieägare skall ge sitt samtycke beror på att om någon eller några aktier har kommit bort och ägarna således är okända det inte bör hindra beslut som bedöms nödvändiga. Ordningen innebär att varje känd aktieägare i den angivna och liknande situationer har vetorätt mot beslutet. Tilläggas kan att aktieägare som försummat att delta i stämman kan klandra bolagsstämmobeslutet enligt vanliga regler t.ex. under påstående att beslutet strider mot generalklausulen i 9 kap. 16 §, utan hinder av att beslutet fattats med en så kraftig majoritet. I andra meningen punkten 1 av andra stycket regleras bl.a. den situationen att i bolaget finns aktier som visserligen inte är av olika slag i den mening som avses i 3 kap. 1 § men som ändå har olika rätt i bolaget. Det kan exempelvis vara fråga om konvertibla aktier eller aktier underkastade hembud eller inlösen. Antag att förslaget till nedsättningsbeslut innebär att alla preferensaktier i bolaget skall lösas in till samma belopp utan hänsyn till att hälften av preferens- aktierna enligt bolagsordningen skall konverteras till stamaktier, som enligt samma förslag till nedsättningsbeslut skall ge rätt till ett väsentligt högre inlösenbelopp. För giltigt beslut om godkännande av nedsättningsbeslutet krävs därför att det biträtts av samtliga vid stämman närvarande ägare av konvertibla preferensak- tier företrädande nio tiondelar av samtliga konvertibla preferens- aktier under den ytterligare förutsättningen att godkännandebeslutet biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röster- na som de på stämman företrädda aktierna (jfr 9 kap. 15 § tredje stycket 1). I andra meningen punkten 2 av andra stycket regleras den situa- tionen att i bolaget finns aktier av olika slag. Antag att i bolagsord- ningen finns bestämmelser om stam- och preferensaktier som inne- bär att preferensaktierna vid bolagets upplösning endast ger rätt till ett utskiftningsbelopp motsvarande nominella värdet. Innebär för- slaget till nedsättningsbeslut att preferens- och stamaktier skall inlösas med samma belopp, kan det innebära att stamaktiernas rätt enligt bolagsordningen kränks. För giltigt beslut om nedsättning av aktiekapitalet krävs då att det biträtts av ägare till hälften av alla stamaktier och nio tiondelar av de på stämman företrädda stam- aktierna under den ytterligare förutsättningen att godkännande- beslutet biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgiv- na rösterna som de på stämman företrädda aktierna (jfr 9 kap 15 § tredje stycket 2). Frågan är då om det vid förvärv av egna aktier är påkallat med be- stämmelser motsvarande andra stycket i nuvarande 6 kap. 2 a § och föreslagna 10 kap. 4 §? Den frågan ställs med hänsyn till att det skall vara möjligt för ett aktiebolag att först återköpa egna aktier för att i ett andra steg döda de återköpta aktierna genom nedsättning av aktie- kapitalet. Situationen företer onekligen likheter med nedsättning av aktiekapitalet genom inlösen av aktier. Det gäller särskilt när återköpet grundas på ett bud som bolaget riktar till aktieägarna. Om man tar det första av de fall som behandlas i det ovan citerade betänkandet, nämligen att bolaget inlöser vissa av bolagets aktier, så får detta anses vara normalfallet i ett privat aktiebolag som vill återköpa aktier av en aktieägare som önskar lämna bolaget. Det är också en situation som fått kommittén att föreslå ett förbud mot förhandlade återköp i publika bolag med hänsyn till risken för s.k. greenmail. Den andra typsituationen som behandlas i citatet skulle kunna modifieras så att beslutet avser återköp av alla konvertibla preferens- aktier medan varken övriga preferensaktieägare eller ägare av stam- aktier får något erbjudande att sälja sina aktier till bolaget. Ett bolag kan exempelvis som ett led i förberedelser för en börsintroduktion vilja bli av med alla aktier som är underkastade förbehåll om konvertering, hembud, förköp samtycke eller inlösen och lägger då ett bud på dessa aktier. Den tredje av de citerade typsituationerna gäller publika eller privata bolag i vilka det finns aktier av olika slag. Kommittén har i all- mänmotiveringen anfört följande exempel på sådana situationer. En del bolag har aktier i olika serier noterade på börsen. Om aktierna i en av dessa serier har dålig likviditet, kan det vara motiverat från bolagets synpunkt att återköpa dem för att döda dem och därigenom skapa ökat utrymme på kapitalmarknaden för en emission av aktier i bolaget av annat slag. Ett annat exempel kan vara ett bolag som har röststarka och röstsvaga aktier noterade på börsen. Det framstår som besvärande för bolaget på de internationella kapitalmarknaderna att den praktiska majoriteten ligger i händerna på dem som äger de röststarka aktierna. Ett sätt att komma till rätta med det problemet kan vara att återköpa de röststarka aktierna över börsen för att sedan döda dem. Det är tydligt att i de nu nämnda exemplen bolagets beslut om återköp i vissa fall kan angripas med stöd av generalklausulen. Om de ovan angivna situationerna kompliceras genom att priset för aktierna i den överenskommelse som har förhandlats fram eller det bud som bolaget lägger på vissa aktier eller på aktier av visst slag framstår som mycket högt med hänsyn till bolagets resultat och ställning får åtgärden anses vara är ägnad att bereda otillbörlig fördel åt aktieägare eller annan till nackdel för annan aktieägare. Att generalklausulen kan tillämpas i vissa fall är emellertid knappast skäl nog för att avstå från krav på mycket hög majoritet för de särskilt känsliga besluten. ralklausulen har exempelvis inte ansetts göra sådana majoritetskrav omotiverade i fråga om nedsättning av aktiekapitalet, ändring av bolagsordningen, fusion och byte av bolagskategori. Kommittén har därför övervägt att ta upp bestämmelser motsvaran- de andra stycket i nuvarande 6 kap. 2 a § och föreslagna 10 kap. 4 § i förevarande paragraf. Bestämmelserna skulle förslagsvis kunna ges följande lydelse: Beslut om återköp genom en förhandlad överenskom- melse och återköp på grund av erbjudande till ägare av vissa aktier eller aktier av visst slag är giltigt, om det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de på stämman företrädda aktierna, och 1. om förvärvet avser endast viss eller vissa aktier, samt- liga vid stämman närvarande ägare av övriga aktier företrädande nio tiondelar av alla övriga aktier godkänner förvärvet eller 2. Om förvärvet avser endast helt aktieslag, ägare till hälften av alla aktier av annat slag och nio tiondelar av de på stämman företrädda aktierna av annat slag godkänner förvärvet. Ett så högt majoritetskrav skulle emellertid göra det omöjligt för många börsnoterade bolag att bli av med en aktieserie annat än genom återköp över börs. Men med köp över börs kan förfarandet dra ut i det oändliga. Det kan också förekomma att aktieserien inte är noterad på börs eller delvis ligger på fasta händer som inte handlar med aktierna över börs. Vill man dra in en aktieserie är det därför ofta lämpligast att direkt vända sig till ägarna av aktier i denna serie och erbjuda dem ett visst pris. Ett sådant erbjudande kan göras beroende av att erbjudandet antas av ägare med tillsammans praktiskt taget samtliga aktier i den serien. Ett sådant villkor kan öka utsikterna till framgång. Kommittén menar att det nu diskuterade högre majoritetskravet skulle begränsa möjligheterna till återköp av visst aktieslag där detta kan vara i högsta grad legitimt och i alla aktieägares intresse. Enligt förevarande paragraf räcker det för giltigt beslut att det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de vid stämman företrädda aktierna. Bestämmelsen gäller alla återköp, oavsett om de sker över börs, på grund av bud eller enligt förhandlad över- enskommelse. Skyddet mot missbruk ligger i generalklausulen. Dess- utom finns möjligheten att i bolagsordningen föreskriva ett högre majoritetskrav än lagen kräver för giltigt beslut om återköp. Överlåtelse av egna aktier Paragrafen föreskriver att överlåtelse av egna aktier skall ske i den ordning som gäller för nyemission. Det innebär att det blir möjligt att bemyndiga styrelsen att fatta beslut om överlåtelse av egna aktier mot vederlag.