sou · GLB337 · 1998-01-01 00:00:00 — Utredningen anser att det finns nackdelar för institutet med att ligga på ett område inom en större högskola, då institutet får svårt att skilja sig från högskolan och hävda sin särart. Högskolans miljö kan även ver- ka avskräckande på representanter för avnämarna som inte är vana vid den. Utredningen förordar en lösning där institutet placeras i anslutning till Chalmers-området och mikroelektronikcentrum. Två sådana områden är tänkbara. Dels , dels det s.k. Medicinarberget. Institutet kommer att behöva göra investeringar i viss utrustning för att kunna bedriva forskning och utveckling. Under uppbyggnadsskedet kommer betydande investeringar att er- fordras. Utrustning för mikroelektronisk forskning och utveckling är dyrbar. Därför ingår i planeringsförutsättningarna att ett nära samarbete kommer till stånd med och det mikroe- lektronikcentrum som högskolan tillsammans med uppför i direkt anslutning t ill sjukhus-område. Mikroelektro- nikcentrum beräknas vara i full drift omkring . Genom att sambruka dyrbar utrustning med särskilt teknis- ka högskola AB kan ett effektivt utnyttjande av särskild dyrbar utrust- ning, framförallt det s.k. renrum som projekteras, uppnås. Detta är av största intresse för både institutet och . Vissa egna investeringar är dock nödvändiga. För detta ändamål har det i budgetpropositionen för avsatts 100 m iljoner kronor. Summan bör företrädesvis gå till de investeringar som kommer att behö- va göras. Institutet kan möjligen överta en befintlig byggnad. För att byggna- den skall kunna anpassas till den verksamhet som föreslås krävs dock en Teknisk infrastruktur och laboratorieutrustning kom- mer att stå för den största delen av de som avsatts. Nedanstående exempel är en grov uppskattning över det investerings- behov som finns i ett initialt skede. (montering, test) FoU, högre systemnivå Kostnader för verksamhetsanknuten utrustning inbegriper kostnader för ombyggnad av lokaler för att anpassas till verksamheten. Uppställningen rör initiala investeringar. Under uppb yggnadsskedet kommer det med stor säkerhet att behövas ytterligare medel för anskaff- ning av utrustning. Driftskostnaderna vid uppbyggnadstidens slut kan beräknas till , varav ungefär hälften i lönekostnader. Utredningen förutsätter att staten måste ge institutet ett större eko- nomiskt stöd . De erfarenheter som utredningen in- hämtat från Fraunhofer-instituten i tyder på att det i allmänhet tar för ett institut att etablera sin verksamhet och nå ut på mark- naden. Det är sannolikt att motsvarande gäller för . Institutet bör ha som ambition att näringslivets andel av den totala finansieringen bör öka snabbast möjligt. bör det statliga stödet belöpa sig till . Utredningen föreslår att verksamheten utvärderas . Om staten inte anser att intentionerna uppnåtts efter denna tidsrymd bör verksamheten avvecklas eller förändras så att detta kan ske. Utredningen har utgått från att det kommer att finnas flera finansiä- rer av institutets verksamhet, staten, näringslivet och övriga finansiärer. Staten måste garantera en viss grundfinansiering. Forskningsstiftelser och forskningsråd kan bli aktuella som projektfinansiärer. Även EU:s ramprogram för forskning och utveckling kan bli aktuellt för att samfi- nansiera vissa typer av projekt. Målsättningen är att verksamhetens kostnader skall täck- as till av inkomster från näringslivet. En stor del av dessa inkomster bör komma från projekt av direkt tillämpad karaktär, dvs. produktutveckling i samarbete med ett företag. Tabell 2: Kostnadsberäkning Kostnadsberäkning av löpande kostnader under en uppbyggnadsfas () (Varav lönekostnader) Kostnaderna är beräknade enligt följande. Beräkningen av lönekostna- derna utgår från att en årsarbetskraft i genomsnitt kostar 750 000 kro- nor med kringkostnader. tio tjänster vara tillsatta under . mer verksamheten att nå sin fulla omfattning med ett trettiotal tjänster (1 chef, 2 professorer, 5 forskare, 4 administrativ och 3 teknisk stab, 20 projektanställda). Lönekostnaden löneläge kan beräknas till . 6Genomförande av utredningens förslag Utredningen föreslår att en organisationskommitté för inrättandet av det tekniska forskningsinstitutet i tillsätts . Kommittén bör få en sammansättning som avspeglar den verksamhet institutet kommer att bedriva. bör efter beslut kunna fungera som en interimsstyrelse och ansvara för det praktiska genomförandet av stats- makternas beslut. Kommittén bör förfoga över de medel som statsmakterna anvisat för institutet. Utredningen ser det inte som önskvärt att först åstadkomma ett i alla delar färdigt förslag och därefter bygga ett komplett institut enligt den därigenom givna modellen. Snarare är det fördelaktigt att utnyttja det lokala engagemang som finns, synergi med annat anknytande plane- ringsarbete, t.ex. AB:s mikroelektronikcent- rum och lokalplanering och med stöd av detta successivt ut- forma institutet. Utredarens förslag lämnas till regeringen Förslagsvis sista datum att besvara remiss Regeringens ställningstagande lämnas till Regeringen tillsätter organisationskommitté som ges planeringsuppgifter i avvaktan på genomförandearbete under förutsättning av De första tjänsterna tillsätts Diskussioner/förhandlingar med företag inleds Första lokaler för FoU-verksamhet tas Utredningen räknar med en uppb yggnadsperiod av institutet . förutses institutet utveckla sin verksamhet till den volym som utgör ett minimum för en bärkraftig, långsiktig verk- samhet. Finansieringsandelen från projektverksamhet med medel från näringsliv och stiftelser, sektorsorgan, forskningsråd förväntas uppgå t ill av den totala omslutningen. En mer utförlig redovisning lämnas i avsnitt 6.6 om kostnader och finansiering . Utredningen föreslår också att institutet utvärderas inför beslut om fortsatt verksamhet och att riksdag och regering ges tillfälle att ta ställning till resultatet av denna utvärdering. 7Samverkan mellan högskola och näringsliv 7.1Olika former för samverkan mellan högskola och näringsliv Den största delen av den statligt finansierade forskningen i sker inom högskolan. Det finns ett antal olika former för samverkan mellan högskolan och näringslivet i . De i det följande nämnda formerna utgör ingen fullständig lista utan är en översikt över några viktiga former för sam- verkan. Det finns 25 industriforskningsinstitut i . Forskningen som bedrivs vid industriforskningsinstituten är utpräglat tillämpad. De indi- viduella instituten skiljer sig väsentligt åt från varandra både till upp- byggnad och funktion. De näringslivsintressenter som är kopplade till olika institut har på sina ställen ett mycket stort inflytande. är specialiserade på olika typer av avnämare, medan andra är specialiserade på viss teknologi. Inom mikroelektronik finns t.ex. Industriellt mikroelektroniskt centrum AB (IMC) med en inriktning mot komponentnivån. Vidare finns (). Till gruppen industriforskningsinstitut brukar även räknas () som är beläget i . In- stitutet är centrala utvärdering, provning, certifiering och mätteknik. Likaledes beläget i är () som är verkstadsindustrins forskningsinstitut. IVF ar- betar inom ett flertal teknikområden, bl.a. elektronikproduktion, och täcker ett område från produktutveckling till produktionsteknik inom för industrin relevanta områden. I genomsnitt finansierar staten av institutens verksamhet (Forskning och pengar, SOU 1996:29). har aktivt försökt bidra t ill att föra ut indust- riforskningsinstitutens resultat till små- och medelstora företag. ten skall bedriva uppsökande verksamhet gentemot denna kategori av företag. Under ledning har ett program med s.k. inletts . Ett utgör en egen enhet inom en värdinstitution. De har ingen särskild associationsform, men utgör en egen resultatenhet och har en föreståndare inom värdmyndigheten. Finansieringen sker med en tredjedel från vardera högskola, och företag. av företagens insatser består av finansiella medel, resten sker i form av finansiering av forskartjänster, utbytestjänstgöring, industridoktorander, etc. I snitt är åtta företag avtalsparter i varje . Detta varierar dock betydligt och som mest är 25 företag inblandade i ett cent- rum. Sedan någon tid tillbaka finns även tre s.k. TI PPS-centrum i . Dessa skall bidra till tekniköverföring genom att skapa nätverk mellan en lokal institution såsom en högskola eller ett forskningsinstitut och nä- ringslivet. Detta skall ske utan särskilda resurser avseende utrustning, lokaler eller personal. Teknikparker eller teknologiparker finns på ett antal högskoleorter. Tanken var från början att högskolan tillhandahöll en miljö som dels attraherade större företags utvecklingsavdelningar och dels mindre före- tag som ofta var avknoppningar från högskolan. är den regionala funktionen mer betonad. Teknikspridning och hjälp med praktiska frågor som marknadsföring och patent har fått en allt större betydelse. beslutade att låta högskolorna äga bolag för forskning. Dessa s.k. holdingbolag var tänkta att förstärka samspelet mellan högskolan och näringslivet. Modellen innebär att moderbolaget är helägt av staten och dotterbo- lag bildas för olika projekt med olika grader av statligt ägande. Vidare finns det i sju teknikbrostiftelser. Stiftelserna får an- vända stiftelsens avkastning för sina projekt. Stiftelsernas verksamhet är mycket differentierad. Den gemensamma nämnaren är att de skall un- derlätta patentering, licensiering och kommersialisering av kunskap och forskningsresultat som uppkommer inom högskolan. De flesta länder har inrättat forskningsinstitut och andra överbryggande organ som teknikparker och innovationscentrum med varierande grad av offentlig finansiering. Ofta är näringslivet huvudfinansiären. En oberoende studie av ett antal länders forskningsinstitut publicera- des (Tec hnology Institutes: Strategies for Best Practice av How- ard , m. Denna visar på stora nationella skillnader i fråga om institutens upp- gifter och organisation. Till största delen kan skillnaderna tillskrivas oli- ka näringslivsklimat och historiska traditioner. Gemensamt för instituten är att de endast i mycket liten omfattning bedriver grundforskning. De bedriver istället tillämpad forskning som inte överlappar den forskning som bedrivs vid universiteten. På vissa håll, till exempel i , sker ett nära samarbete med universiteten i syfte att komplettera varandras kunskaper. De olika instituten arbetar i allmänhet i området mellan universitet och näringsliv. I valet av inriktning finns få generella trender. En del institut är specialiserade på viss typ av teknologi, medan andra är speci- aliserade på vissa avnämare, främst små- och medelstora företag. Fraunhofer-instituten utgör ledande institutioner för tillämpad forskning. Det finns 48 i med sammanlagt ungefär 8 500 anställda. När Frau nhofer-instituten grundades efter var syftet att bidra till utbildning av specialiserade ingenjö- rer och till tekniköverföring från högskola till industri och näringsliv. Det förekommer stora skillnader i organisation mellan de olika insti- tuten. Varje enskilt institut har egna projekt. Det råder stor frihet i ut- formningen av avtal mellan institut och högskola/företag. Skillnader i avtal mellan olika projekt kan vara mycket stora. Forskningsresultaten kan därför beroende på avtalens utformning bli antingen offentliga eller sekretessbelagda. Start av nya institut förutsätter regeringsstöd. av de of- fentliga medlen för driftskostnaderna är federala och kommer från delstaterna. När ett nytt institut startas är den offentliga delen av finansieringen mycket stor under uppbyggnadsfasen. Nya institut ges att utvecklas, därefter sker en utvärde- ring. Varje institut strävar efter att ha så stor andel finansiering som möj- ligt från näringslivet, oftast , men vissa institut kommer upp i så mycket som . Ungefär hälften av personalen utgörs av forskare och tekniker. Res- ten består av projektanställda doktorander och studenter sex till åtta pro- cent är administrativ personal. Den kritiska massan för ett institut är ca. Personalomsättningen är ungefär 10 - . Samarbetsavtal finns med (om utnyttjande av t.ex. ut- rustning och bibliotek) men samarbetet fungerar ofta informellt. Insti- tutets chefer är alltid tillika professorer vid ett närbeläget universitet. De arbetar i princip på och på . har bildat en mikroelektronikgrupp. Dessa har en sam- manlagd budget iljoner varav från industrin, från regering och delstater, från EU och utgör basresurser från regeringen. Av budgeten utgör drift- medel och investeringar. 7.2Krav på ökad kompetens i små och medelstora företag En slutsats av vad som anförts i kapitel 5 och 6 är att teknikinnehållet i de flesta produkter ständigt ökar. Denna pågående sofistikering av pro- dukterna ställer nya krav på företagens utvecklingsarbete. Särskilt mar- kant är det för småföretag utan vana att kontinuerligt bedriva avancerat utvecklingsarbete eller ta del av forskningsresultat. Kompetens är en av de viktigaste faktorerna för ett företags utveckling och tillväxt. Kompetens innebär både formell utbildning och arbetslivserfarenhet. Den tekniska utvecklingen för med sig ökade krav på kompetens inom i princip alla branscher. Särskilt markant är behovet inom tekniska och naturvetenskapliga branscher. Det råder ett underskott av utbildade tekniker och naturvetare. De flesta av dessa finns i ett begränsat antal större företag, vilket också avspeglar skillnaden i tekniknivå mellan olika stora företag. fram håller i sin skrift, Kunskap och kompetens – Industrins behov av högskoleutbildade, att industrin kännetecknas av ständigt ökat kunskapsberoende och förnyelse i en internationell kon- kurrens. En hög kompetens är avgörande för företagens konkurrenskraft. undersökning av industriföretagens behov av kom- petens visar på ett stort rekryteringsbehov av såväl grundutbildade som forskarutbildade. Efterfrågan på civilingenjörer är , enligt förbundet, dubbelt så stor som utbudet och inom elektronik och informationsteknik är behovet fyra gånger större än utbudet. Verkstadsindustrier framhåller i en skrivelse till regeringen att antalet utexaminerade civilin- genjörer inom elektronik och data behöver öka och att en civilingen- jörsutbildning inom elektronikproduktion bör utvecklas. 7.3Kommitten för omstrukturering och förstärkning av industriforskningsinstituten och förstärkning av industridorsk- ningsinstituten, , har publicerat sitt slutbetänkande Att utveckla industriforskningsinstituten (SOU 1997:16). har inte haft ett normalt utredningsuppdrag, utan uppgiften har i första hand varit att genom förhandlingar med bl.a. instituten utveckla systemet. Resultatet har blivit en ny finansieringsmodell som breddar det in- dustriella deltagandet och underlättar samverkan mellan institut och hög- skoleinstitutioner i gemensamma programblock. KOFI:s huvudlinje be- träffande finansieringen av industriforskningsinstituten är att näringslivet skall vara med mer och finansiera verksamheten. Härutöver förordar att de befintliga industriforsknings- instituten får hjälp att ombildas till aktiebolag. anser att aktiebo- lagsformen har stora fördelar. Det är dock viktigt att tillse att inte ett eller ett fåtal företag blir dominerande ägare. Ett problem är att företa- gets representanter blir både ägare och kunder, vilket kan vara en svår balansgång. Anslagsstiftelser har inte visat sig vara en hållbar modell. Kommittén har utvecklat en kriterielista som sammanfattar vilka krav som bör ställas på en verksamhet för att den skall kunna finansieras en- ligt rekommendationerna och ombildas till aktiebolag. Regeringen har gett i uppdrag att gå vidare med KOFI:s uppgifter. 7.4Kommittén för nyttiggörandet av forskningsresultat tillsatte en särskild utredare med uppgift att se över det svenska systemet för nytti ggörande av forsk- ningsresultat. Kommittén antog namnet NYFOR. Arbetet är avslutat och har resulterat i två betänkanden, dels Samverkan mellan högskolan och näringslivet (SOU 1996:70), dels Samverkan mellan högskolan och de små och medelstora företagen (SOU 1996:70). I sitt första betänkande konstaterade utredaren att har ett be- tydande gap mellan högskolans forskning och industrins FoU-arbete. Att detta är ett problem blir allt tydligare i och med att allt fler företag blir beroende av forskning och vetenskaplig kompetens. Industrins behov består: ·hjälp att orientera sig i och tolka den kunskap som finns i omvärlden, inte bara i , För att högskolans kompetens skall kunna utnyttjas krävs ett fungerande flöde av människor i båda riktningarna som kan forma informella länkar och förmedla kunskap om företagens problem och forskningens möjlig- heter. För att öka utbytet krävs att företagen ökar sin närvaro genom direkt samarbete i högskolans forskningsmiljö. Särskilda organ för främjande av samverkan kan på marginalen fun- gera som en katalysator, men om inte de fundamentala förutsättningarna är uppfyllda är sådana insatser inte meningsfulla. NYFOR har dragit slutsatsen att högskolorna bör få ett klart mandat att samverka med nä- ringslivet och övriga samhällssektorer. Beträffande grund- och forskarutbildningen anser utredningen att det är viktigt att redan tidigt föra in kunskaper om näringslivets villkor. Ett tänkbart alternativ är en kortare forskarutbildning med sikte på en fram- tida verksamhet inom näringslivet. Dubbla handledare, en från högsko- lan och en från näringslivet samt mentorsskap är andra tänkbara vägar. Vad beträffar högskolans tjänstestruktur föreslås inrättandet av tjänster som industrilektorer. Utredningen föreslår en strategi med utgångspunkt i att högskolorna ej själva skall bedriva en starkt riskfylld kommersiell verksamhet med exploatering av uppfinningar. Däremot skall forskarna ges en service i form av rådgivning om patentfrågor, juridik, etc. andra betänkande inriktar sig på de små och medelstora företagen. Utredningen anser inte de små och medelstora företagen vara en ho- mogen grupp. Det finns stora skillnader inte minst beträffande förmågan att kunna tillgodogöra sig forskningsresultat. Företag som saknar högut- bildad personal har svårt att utnyttja forskningskompetens från högsko- lan. De flesta småföretag bedriver sin verksamhet under resurssnåla för- hållanden som begränsar deras förmåga att efterfråga och använda sig av extern kunskap. Företag som bedriver utvecklingsarbete med forskningsinslag, ofta med rötter i högskolan, har däremot betydligt lättare för att samarbeta med högskolan. Slutsatsen av denna brist på homogenitet är att generella program för att stimulera samverkan mellan högskolan och de små och medelstora företagen avvisas. Utredningen förordar istället ett program med två huvudkomponenter, dels att högskolan görs mer öppen för samverkan, dels att man stärker intresset för samverkan hos företagen. Ett viktigt komplement är att stimulera företagens rekrytering av per- soner med tekniska kvalifikationer och förmåga att skapa teknikrelatera- de nätverk. Insatser av detta slag utgör centrala delar av småföretagspo- litiken i många . Utvärderingar i andra länder har visat på tydliga effekter på företagens inriktning och utvecklingskraft. Förberedelser för inrättandet av ett tekniskt forskningsinstitut Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall tillkallas för att undersöka möjligheterna att inrätta ett tekniskt forskningsinstitut. Utredaren skall lämna förslag till inriktning, organisation och finansiering av institutet. I den forskningspolitiska propositionen, Forskning och samhälle (prop. 1996/97:5), har regeringen redovisat sina motiveringar till att ett tekniskt forskningsinstitut i med bred tvärvetenskaplig inriktning bör inrättas. I propositionen anförs att den tekniska forskningen är av stor betydelse för näringslivet, för tillväxt och sysselsättning. Forskningen måste bättre svara mot näringslivets behov och det är angeläget att samarbetet mellan universitet och högskolor och näringslivet ökar. Inom vissa områden krävs koncentrerade insatser som bidrar till att främja sambandet mellan den akademiska grundforskningen och företagens behov av tillämpad forskning. finns ett antal organ för att allmänt främja sam- verkan mellan universitet och högskolor och näringslivet. Det gäller teknik- parker, kontaktsekretariat, teknikbrostiftelser och s.k. holdingbolag för kommersialisering av forskningsresultat. Även de materialkonsortier och som bildats skall fungera som länkar mellan forskning och näringsliv. Det finns även särskilda industri- forskningsinstitut vilka samfinansieras av staten och näringslivet. Dessutom finns som är ett av staten helägt bolag som främst arbetar med frågor rörande teknisk utvärdering, tillämpad forskning, mätteknik och provning. Dessa organ fyller en viktig funktion för att på olika sätt stimulera högskolans fortsatta samarbete med Ett stort nationellt tekniskt forskningsinstitut skulle kunna utgöra en långsiktig investering som ytterligare kan främja en sådan utveck- ling. Institutet bör lokaliseras till där det skulle vara ett tillskott till den näringslivsorienterade FoU-miljön. Det finns där såväl en bred industribas med stora företag och mindre underleverantörer som en stark grundforskningsmiljö vid och . Ett tekniskt forskningsinstitut i skulle kunna utgöra en nationell forskningsresurs för nära samverkan mellan högskoleforskning och industri. skulle institutet kunna få stor betydelse för regionens framtida utveckling. I budgetpropositionen (prop. 1996/97:1) med förslag t ill tilläggsbudget anmälde regeringen sin avsikt att utreda möjligheterna att inrätta ett tekniskt forskningsinstitut i . Som en utgångspunkt för det fortsatta arbetet har regeringen föreslagit att staten ställer en engångssumma iljoner kronor till förfogande, varav 50 miljoner anvisas på tilläggsbudget, under förutsättning att utredningen leder till att projektet kan genomföras. Den särskilde utredarens huvuduppgift skall vara att undersöka möjligheterna att inrätta ett tekniskt forskningsinstitut i . Utredaren skall därvid utarbeta ett planerings- och beslutsunderlag som avser in- riktning och omfattning av verksamheten samt hur institutet skall finan- sieras. Utredaren skall i detta arbete ta hänsyn till det omfattande utredningsarbete som gjorts rörande industriforskningsinstituten och som pågår inom kom- mittén för omstrukturering och förstärkning av industriforskningsinstituten, . På samma sätt bör och andra organs erfarenheter beaktas vad avser bl.a. verksamheterna materialkonsortier, , forskningsstiftelsen , Ekonomi, Miljö (TEM) och TIPPS-centrum. Utredaren skall med utgångspunkt i följande uppgifter utarbeta förslag till närmare inriktning av verksamheten vid institutet. Den modell som med framgång prövats i i form av , eller liknande institut i andra länder, kan vara en förebild för institutet. Det innebär att institutet är fristående från högskolan men med nära anknytning till univer- sitet och högskolor och har stark koppling till näringslivet. Inriktningen av forskningen bestäms i huvudsak av uppdragsgivaren och dess kvalitet garanteras bl.a. av att institutets forskare också är verksamma vid högskolan samt att chefen tillika är professor vid ett universitet eller en högskola. Styrelsen bör ha ledamöter som representerar såväl universitet och högskolor som industrin och samhällsintressen. Erfarenheterna från industriforskningsinstituten bör beaktas vid bedömningen av samman- sättningen. Vid institutet skall bedrivas kvalificerad forskning av i första hand tilläm- pad karaktär. Utvecklingsarbete i syfte att framställa prototyper bör också vara en viktig del av verksamheten. När verksamheten nått full omfattning skall den till betydande del kunna finansieras genom uppdrag från industrin. Institutet bör inte ha fasta forskartjänster. I stället skall enskilda forskare från universitet och högskolor samt forskarstuderande kunna engageras i projekt inom institutet. Därigenom främjas rörligheten mellan högskola och näringsliv.