sou · GLB3192d3 · 1998-01-01 00:00:00 — om Romanier og Rejsende. Danske 1909: 104-108. Miskow, , 1923. Danske 1923: 97-145. [O: (dansk) resanderomani] Mustalaiskielen ortografiakomitean mietintö, 1972. Komiteanmietintö 1971 : A 27. , , 1910. Hemliga språk i . Svenska landsmål 1910: Rabenius, ., 1791. Observationes historiam zigueunorum illustrantes. Refsum, , 1945. Maal og Minne 1/2: 83-92. Ribskog, Øyvin, 1941. Sjargong, forbryterspråk og rommani#. Maal og Minne 1941: 142-146. Reyment, R. A., 1982. Quantitative analysis of the vocabularies of Norwegian and Swedish travellers. 2, 1: 62-68. , , 1850/1852. Beretning om Fante eller landstrygerfolk i . Bidrag till kunskab om de laveste samfundsforholde. [O: (norsk) resanderomani] , , 1901. Wörterbuch des Dialekts der finnländischen Zigeuner. [O: finsk ] , , 1909. Ett ock annat om rommanespråket. Svenska landsmå l 1909: 96-101. , , 1909. Ett ock annat om sigenarspråket. Svenska landsmål 1909: 102-106. , , 1968. Suomen mustalaiskielen kehitys eri aikoina tehtyjen muistiinpanojen valossa. avh., afrikanska språk, . , , 1967. Finnish : Preliminary survey. 46, 56-59. , , 1969. 48: 124-27. , , 1972. Suomen mustalaikielen etymologinen sanakirja. Helsingki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. [O (etym. ): finsk ] , , 1979. Trends in Finnish . 99: 121-124. The () of the Finnish Gypsies. I: (red.). In the of , 132-151. , , 1991. in Swedish Slang. I: (red.). In the of Roman, 185-192. Vuorela, , 1994. The Finnish Gypsies and Finnish (manus, under utgivning i: A. OCorrain & S. MacMathúna (red. ), Linguistic minorities in and the British Isles. Acta Upsaliensis Universita- tis. Studia Upsaliensia 2. Arbetsgruppen SIV-Nordiska , 1996. , , 1974. Essä om en minoritet. : LTs förlag. , , 1984. Kulturanalys i praktiken. Svar på 20 frågor som brukar ställas om zigenare. , Inga, 1973. Studies of a Efforts to Preserve its Cultural Autonomy. : IMFO-group, , . Iverstam , , 1988. Zigenare: en skrift om möten med zigenare i . Kaminski, , 1980. of Ambiguity : Studies of Gypsy Refugees. of Social Anthropology, University of , , 1996. Romer - en minoritet i många länder. , ., 1995. De resande och deras livsvärld. , , 1979. The acculturation of the Lovara. , , 1982. , , 1993. De reisende: en norsk minoritets historie og kultur. : Ad Notam Gyldendal. , , 1970. Tillhagen, , 1949. Gypsy clans in . 3, 28: 1-17, 119-134; 29: 23-39. Tillhagen, , 1965. : Natur och kultur. , , 1976. The Gypsies in . och världen: språk , , A., 1989. The value of creolized dialects of . I: Balicé et al. ), and Culture, 169-180. Balicé, , , Cóedo KisicÛ, Milan Sóipka & k (red. ), 1989. Prouc=avanje Nacionalnih Odnosa. Bakker, , 1995. Notes on the Genesis of Caló and Other Iberian Para - . I: Matras, (red. ), in Contact: The History, Structure and Sociology of a Language, 125-150. Bakker, , 1991. languages: An overview and some speculations on their genesis. Cortiade (red. ), In the of . Gypsy languages in Contact, 16- 44. Bakker, (red. ), 1991. In the of . Gypsy languages in Contact. Publikaties van het Instituut voor Algemene Taalwetenschap 1991, 58. Bhatia, Rishi , 1963. A Gypsy Grammar. Diss., University of [G, O, T: valakisk ] & . (red.). Studies in the Historical Phonology of Asian Languages. : , 1991. Boretzky, , 1986. Giessener Hefte für Tsinganologie 3, 1-4: 195-216. Deskriptiver und historischer Abriß eines Romani-Dialekts. Osteeuropa-Institut an der . Balkanologische Veröffentlichungen 21. [G: bugurji] : Grammatik des Kalderas-Dialekts mit Texten und Glossar. [O, G, T: (nord-Serbisk) kelderash, 299 s.] Boretzky, , 1995. Interdialectal interference in . I: Matras, (red. ), in Contact: The History, Structure and Sociology of a Language, 69-94. Boretzky, , 1994a. I: Bakker, (red. ), Mixed Languages. 15 Case Studies in Language Intertwining. : into Language and Language Use (IFOTT), 35-68. Boretzky, , 1994b. Wörterbuch Romani-Deutsch-Englisch für den südosteuropäischen Raum: mit einer . [O: balkansk , 418 s.] Borrow, G., 1982. Word-Book of the or English Gypsy Language. [O: angloromani] , , 1785. Collections on the Zingara or Gypsy language. Archaeologia: 387-394. Bubenik, Vit, 1995. On typological changes and structural borrowing in the history of European . I: Matras, (red. ), in Contact: The History, Structure and Sociology of a Language, 1-24. Calvet, , 1982. Lexique Tsigane: Dialecte des Erlides de . : Publications Orientalistes de . [O: arli] Calvet, , 1989. I: Balic;, et al. ), and Culture, 269-281. [G: kelderash] Calvet, , , 1970. Abrégé grammatical de manuš. Etudes Tsiganes 16, 1: 69-79. [G: manush] Cortiade, , 1990. Giessen: Justus-Liebig-Universität Giessen. [O: albanska romanidialekter] Franzese, , 1983. Il Dialetto dei Xoraxane. Drom 19, 2: 2-43. [G, O] Fraser, , 1992. Looking into the seeds of time. Tsinganologische Studien 1-2: 135-166. , ., 1995. standardization and status in the Republic of . I: Matras, (red. ), in Contact: The History, Structure and Sociology of a Language, 177-188. , ., 1985. Problems in the codification of a standard literary language. I: Grumet, (red. ), Papers from the Fourth and Fifth Annnual Meeting, , North American Chapter: 56-75. , ., 1995. Plagiarism and Lexical Orphans in . I: Matras, (red. ), in Contact: The History, Structure and Sociology of a Language, 53-68. Grellman, , 1783. Ein historischer Versuch über die Lebensart und die Verfassung, Sitten und Schicksale dieses Volks in , nebst ihrem Ursprunge. Grellman, ., 1787. Historischer Versuch über die Zigeuner. C., 1984. The Gypsy Language. Gamut 13: 50-52 Grierson, ., 1903-1922. Linguistic Survey of . : Motilal Banarsidass. Grierson, ., 1908. and the Gypsies. , new series, 1, 1: 400. Grumet, (red. ), Papers from the Fourth and Fifth Annnual Meeting, , North American Chapter. : , Publication No. Igla, , 1990. I: Dow, ., , , , (red. Akten des 7. Essener Kolloquiums uber "Minoritatensprachen/- Sprachminoritaten". : Brockmeyer, 75-90. Hancock, , 1970. Is Angloromani a creole? 49, 1-2: 41-4. Hancock, , 1980. Gypsies in : The fate of . Germanic Studies 6, 2, fall: 247-264. Hancock, , 1984. I: Trudgill, (red.). Languages in the British Isles. , : , 367-383. Hancock, , 1986. The Cryptolectal Speech of the American Roads: Traveler Cant and American Angloromani. American Speech 61, 3, fall: 206- Hancock, , 1988. The development of linguistics. I: M. A. Jazayery & W. (red.). Languages and Cultures. Gruyter, 183-223. Hancock, 1990. A Grammar of the Hungarian-Slovak (Carpathian, Romungro, Bashaldo) . [O, G: karpatiska, romungro, bashaldo] Hancock, , 1991. Vlax phonological divergence from common : Implications for standardization and orthography. I: Boltz, . & (red.). Studies in the historical phonology of Asian languages, 102-118. Hancock, , 1993. The emergence of a union dialect of North American Vlax , and its implications for an international standard. 99: 91-104. Hancock, , 1995. A Handbook of Vlax . Publishers, Inc. [G: valakiska, 178 s.] Hasler, ., 1974. Le des Romanishels dAmerique du Sud. 1, 1: 21-45. Heinschink, , 1978. La langue tsigane en et en . Extrait de la Revue de Tsiganes 1: 8-20. Heinschink, , 1994. I: Heinschink, (red. ), : das unbekannte , Schicksal und Kultur, 110-128. Heinschink, (red. ), 1994. : das unbekannte , Schicksal und Kultur. : Verein , Böhlau. Holtzinger, , 1987. Phonologie des in der Nundesrepublik . : U- niversität für Bildungswissenschaften. Holtzinger, , 1993. Innspruck: des Instituts für Sprachwissenschaft der . [G: sinto, 336 s. Holtzinger, , 1995. (Sinte). Languages o the World/Materials 105. & : LINCOM . [G: sinto] Hübschm annova, M., 1978. Language des en Tchécoslaviquie. Extrait de la Revue de Tsiganes 1: 40-41. , Sóaip & Krume Kepeski, 1980. : Nasha Kniga. [(O), G] , , 1979. Review of W. R. , . 19: 131-144. , , 1984. Explorations in Proto-Gypsy phonology and classification. Paper presented at the 6th South Asian Languages Analysis Round-table in , , 25-26 1984. , , 1967. Morhology and Lexicon of the of Kotel (). Diss., . [O, G] , , 1978. 19: 111-120. , , 1993. at the Crossroads. Extra & L. Verhoeven (red. ), Immigrant Languages in Europe. Clevendon, Avon: Multi- lingual Matters. [bl a om "gypsy/rom"] , , 1963. Gypsy Studies 1-2. [G, T: lettisk ] Kovaceec, , 1991. Languages of national minorities and ethnic groups in the countries of what once was (With special reference to idioms). Studia Romanica et Anglica Zagrabiensia 1991-1992, 36- 37: 15-27. Marsden, , 1785. Observations on the language of the people commonly called Gypsies. Archaeologia 7: 382-386. Matras, , 1991. Standardization beyond the state: The cases of Yiddish, Kurdish and . I: , (red. ), Standardization of National Languages: Symposium on Lnguage Standardization. : Graduate Program for the Study of Language Contact and Multilingualism, , 103-123. Matras, , 1994. Untersuchungen zu Grammatik und Diskurs des : /Lovari. Balkanologische Veröffentlichung- en. [G: kelderash, 256 s.] Matras, (red. ), 1995. in Contact: The History, Structure and Sociology of a Language. Current issues in linguistic theory. Meszaros, G/, 1978. La langue tsigane en . Extrait de la Revue des Etudes tsinganes 1: 29-33. Miklosich, von, 1874-1878. Beiträge zur 1-4. Miklosich, von, 1872-1881. Über die Mundarten und 1-12. Kaiserliche chaften, Phil.-Hist. 21-23, Bd. 25-27, Bd. Paspati, ., 1870. Etudes sur les Tschinghianés ou Bohémiens d e lEmpire Ottoman. [O, G, T: turkisk ] Pott, , 1844-45. Die Ziguener in und . Etnographisch-linguistische Untersuchung, vornehmlich ihrer Herkunft und Sprache, nach gedruckten und ungedruckten Quellen. : v. Ed. Pobozniak, , 1964. Grammar of the Lovari Dialect. Pn´nstwowe Wydawnictwo Naukowe. [G: lovari] Puxton, Grattan, 1980. Planet 49/50. (Även publ. i: , J. C., 1782 -1793. Neuster Zuwachs der teutschen fremden und allgemeinen Sprachkunde in eigenen Aufsätzen, Bücheranzeigen und Nachrichten 1-5. Sampson, , 1926 [1968]. The Dialect of the Gypsies of , being the older form of British preserved in the speech of the clan of . [O, G: walesisk ] Smart, Bath C. & , 1875. The Dialect of the English Gypsies. : and Co. (2:a uppl. Trudgill, (red. ), 1984. Languages in the British Isles. , , 1926. 3, 5, 4: 145-189. Uhlik, , 1983. Srpskohrvatsko–romsko–engleski rec=nik/Romengo alavari. Uhlik, , 1942. (F. G. Ackerley, red.) 3, 20: 100-140; 22: 38-47, 107-119. Vekerdi, Jósef, 1980. Numerical data on loan words in Gypsy. Acta linguistica Academiae Scientiarum Hungricae 30: 367-373. Vekerdi, Jósef, 1984. Acta linguistica Academiae Scientiarum Hungricae 34, 1-2: 65-86. , , 1983. The Gypsy language (transl. from Russian by S. S. Gitman). Languages of and . Moskow: Nauka. [G: nordrysk ] (roman i tsiw): Wortschatz deutscher und anderer europäischer Zigeunerdialekte. (Även: 1987 (rev. : Buske.) [O: mest tyska varieter, 287 s.] och världen: övrigt , Thoman, 1974. Gypsy Politics and Social Change. The Development of Ethnic Ideologyu and Pressure Politics among Brithish Gypsies from Victorian Reformism to . : Routledge & Kegan . Crowe, , 1995. A History of the Gypsies of Eastern Europe and . B. Tauris Publishers. Fraser, ., 1992. , , 1993. Romanies in the CSCE Process: A Case Study for the Rights of National Minorities with Dispersed Settlement Patterns. A Report on the debates at the CSCE Human Dimension Seminar, Warshaw, 1993. Hancock, , 1989. The Pariah Syndrome. : Karoma Press. Heinschink, (red. ), 1994. , Schicksal und Kultur. : Verein , Böhlau. , Puxon, 1972. The of Europes Gypsies. Liegeois, , 1994 (rev. utg)/1987. Gypsies and Travellers. Liégeois, , 1995. /Gypsies: a European minority. Puxon, 1987. : Europes Gypsies. The Minority Rights group, Report 14. Rehfisch, Farnham, (red.) Gypsies, Tinkers, and Other Travellers. : Academic Press. Gilsenbach, , 1994. Teil 1: Von den Anfängen bis 1599. Studien zur Tsiganologie und Folkloristik 10. (Se även dito under arbete: Teil 2: 1600 bis 1799, Teil 3: 1800 bis 1929, och Teil 3: 1930 bis heute). ), 1990. 100 Years of Gypsy Studies. Cheverly, : , Publication No. En förteckning av litteratur och musik av och om zigenare. , , 1984. efterlämnade zigenarmaterial på . Svenska landsmål och svenskt folkliv 107: 118-123. , , 1995. Gypsies: A Multidisciplinary Annotated Bibliography. Föreliggande rapport redovisar resultaten av vår utredning om jiddisch i . Uppdraget omfattar följande frågor: 1.Hur länge har jiddisch använts i ? 2.Har jiddisch använts kontinuerligt i frå n generation till generation? 3.Vilka varieteter av jiddisch används i ? 4.Hur många-- uppskattningsvis-- använder jiddisch i ? Rapporten inleds med en kortfattad historik över judarna och "judisk a språk" i , och . De därpå följande avsnitten ger en skiss över jiddisch som språk: de ss uppkomst, vilka dialekter man brukar räkna med, vilka inslag av andra språk som jiddisch rymmer samt en kort beskrivning av språkets fonologi, skriftsystem och morfosyntax. Avsnitt fyra tar upp jiddisch i och hur det används som både tal- och skriftspråk i landet. Det avslutande avsnittet sammanfattar innehållet genom att ge tentativa svar på utredningsfrågorna. Rapporten avslutas med en bibliografi och tre bilagor. Judarna själva brukar räkna med att de fanns som folkgrupp åtminstone . Enligt lägger grunden till religionen vi d ungefär 14:e århundradet f. Kr. börja r uttåget ur och erövringen av Kanaan, där de tolv stammarna ska ha slagit sig ner i olika delar av vad vi känner som . Deras första konung, , lyckades sammanföra de tidigare ganska självständig a stammarna i ett enat rike f.Kr. Det första templet, som byggde s i f.Kr., förstördes när år 58 6 eröv rade och (de två delar som det enade kungariket hade delats upp i efter ). Den babyloniska exilen bröts redan 539 nä r perserna erövrade , och judarna tilläts återvä nda till . Ett nytt tempel byggdes, som invigdes 516. Då inleddes en ganska lugn period under persiskt herravälde tills år då eröv rade , och judarna fick grekiska herrar. En ny judisk stat kunde dock utropas år . Den varade 63, då Pompeiu s erövrade och införde romerskt prote ktorat. Den judiske kungen fick dock vara kvar under romersk kontroll. Ungefär år 6 e.Kr. ändrades ordningen så att skickade s.k. prokuratorer till att regera, och situationen för judarna försämrades ånyo. År förstörde s templet igen. Under hela den här perioden fanns judiska minoriteter kvar dels i (judar som aldrig utvandrade till under tid) dels i (som inte återvände efter exilen). Judarna i , särskil t i , blev i stor utsträckning helleniserade under det grekiska herraväldet och verkar ha glömt hebreiskan (m fl 1970: 69). t.ex. översattes till grekiska av judiska översättare. Detta gjorde skriften tillgänglig inte bara för judar som inte längre var kunniga i hebreiska, utan också för icke-judar, på vilka den utövade stark t inflytande. Judarna i däremot upprätthöll täta kontakter med , t.ex. genom att skicka män dit för att de skulle utbildas. Dessa lär ha bevarat sin hebreiska i större utsträckning. I oc h med att romarnas kontroll över ökade, blev et t religiöst och kulturellt centrum för judarna, eftersom de u pplevde mindre förtryck där än under romerskt välde. (1996: 11 ) skriver att judarna redan vid ett halvt millenium före använd e både arameiskan och hebreiskan parallellt, för att sedan vid först a århundradet e.Kr. huvudsakligen använda arameiskan som talspråk oc h hebreiskan som skriftspråk. En annan grupp som under ca 600-900 e,Kr. utövade kontroll öve r judarna var muslimerna. Kaliferna lät de babyloniska judarnas samfund och organisation bestå, medan de, liksom tidigare härskare under olik a perioder, i viss utsträckning utnyttjade deras kunskaper och färdighete r men även förföljde dem. Eftersom judarna började komma till Europ a under herravälde över , lämnar vi historien om judarna i och följer utvandrarna till . 2.2Judarna i fram till och med medeltiden I samband både med romarnas erövring av och deras f örföljelse av judarna där, kom judar att börja förflytta sig över större om råden, bl.a. De reste i första hand till olika delar av , men mycket tidigt även bl.a. till delar av nuvarande , och . m.fl. (1970: 96) skriver att judar redan på 200- talet e.Kr. fanns i alla provinser. När upplöste s , kom de under olika lokala härskares herravälde, och dessa hade varierande inställning till judarna. inleddes där vi ser judar i i två ganska skild a roller: dels som enkla köpmän och hantverkare, ofta fattiga och förtryckta , dels som höga ämbetsmän och affärsmän, som var skyddade av viss a kungar, t.ex. den store i . Rhenområdet var känt fö r välmående judiska församlingar i Worms, , och . Det är i dessa trakter som språket jiddisch har sitt ursprung (se vidare avsnitt 3). En annan del av där judarna förde en gynnsam tillvaro till at t börja med var . Judarna spelade under det arabiska herraväldet en inte obetydlig roll i den blomstrande ekono- min, internationella handeln samt i vetenskaps- och kulturlivet på Iberiska halvön. De var verksamma inom många olika områden, bl.a. författade d e både poesi och prosa på hebreiska, ett språk vilket som bekant är när a besläktat med arabiskan. Vid slutet av den här perioden började judarna uppleva mycket svårare förhållanden i och med att de kristna började ta över kontrollen i även av denna del av . Ättlingarna till de spanska judarna brukar benämnas sefarder. Denna grupp, som lär ha innefattat ca 800 1400 (et al : 113 ) upplevde fruktansvärda förföljelser och massmord under inkvisitionen . De kvarvarande (ca 300 000) blev utdrivna av och . Dessa flydde till , , , södra oc h . Under den långa vistelsen i verkar judarnas talspråk mer och mer ha gått över till en för judarna särskild spansk varietet, kallad ladino eller judeo-spanska. Detta språk har vissa intressanta likheter med jiddisch, men eftersom det, vad vi vet, aldrig har används i , lämnar vi det för tillfället därhän. I övriga kom judarnas ställning också att drastiskt försämra s genom kyrkans maktutövning. Judarna trängdes ut från sina traditionella sysslor: ifrån handel p.g.a. konkurrens från de mäktiga italienska och tyska handelsstäderna, ifrån hantverk p.g.a. det ny a skråväsendet, ifrån jordbruk p.g.a. nya lagar som förbjöd dem att äga jord . Delvis på grund av detta, och därför att de kristna inte ville eller fic k befatta sig med ekonomiska transaktioner, började en del judar syssla med penninghandel. kom judarna att beskyllas inte bara för att ta oskälig ränta på sina lån (räntan låg dock ungefär på samma nivå hos kristna långivare) utan de ansågs också i vidskepliga föreställningar ha orsakat pesten, utföra ritualmord, förpesta brunnar, vara ansvariga för Från och med 12 00 talet utdrevs de från en rad europeiska länder, och sökte i allt större utsträckning skydd i , trots att d e där kanske upplevde de värsta grymheterna. var såpass upp - splittrat i olika små kunga- och furstendömen att det var möjligt fö r judarna att förflytta sig mellan dem allteftersom förföljelserna i någo n stad blev outhärdliga. stiftades en rad lagar som begränsade judarnas boende och leverne. tvingades judarna bo i särskilda slutna områden i städerna, som benämndes getton. Gettona var oftast belägna i de mest förfallna delarna av städern a. Mellan första århundradet e.Kr. och slutet lär judarnas antal h a minskat från 7 1/2 miljoner till ungefär 1 1/2 miljon (et al : 125). Judarna bodde i stor utsträckning i städer . D e bodde oftast tillsammans i ett och samma kvarter av flera skäl, även innan de blev tvingade till det. Dels behövde tio vuxna män närvar a för att man skulle kunna hålla gudstjänst. Man ville också ha nära både till synagogan och till andra institutioner, t.ex. skolan. Dessutom erbjöd judiska kvarter en viss trygghet i den annars otrygga tillvaron som judarna upplevde . Utbildning var och är en mycket väsentlig del av de t judiska livet. var, till skillnad från de kristna befolk- ningsgrupperna, större delen av den manliga och även en stor del av den kvinnliga judiska befolkningen läskunnig. Judiska pojkar utbildades i hebreiska från tidig ålder, ibland . Inom de judisk a skolorna lärde sig pojkarna inte bara läsa den heliga skriften och böner p å hebreiska, utan fick utbildning i språket som sådant (Ilicki 1989) . Församligen hade en egen domare som dömde enligt judiska lag halacha, vilket täcker varje aspekt av livet och poängterar att den judiska tron är till för at t levas (1993:65). På sätt och vi s fungerade således de judiska bosättningarna som en "stad i staden" . Judarna betalade t.ex. skatt till församlingen, baserad på sina inkomster. Dessa pengar användes inte bara för församlingens olika interna verksam - heter utan även för hjälpverksamhet åt t.ex. hemlösa judar som vände sig till församlingen. På sätt och vis finns det här sättet att organisera sig kvar även bland judar i . Under dessa omständigheter är det lätt att förstå jiddischs stor a betydelse som vardagsspråk för stadsjudarna i , i alla fall för de som hade sitt närmaste ursprung i tyska områden (de s.k. ashkenazer- na). De judiska stadsdelarna utgjorde ganska kompletta samhällen fö r invånarna, där de flesta behov kunde tillfredsställas. Trots att judarna ofta var tvungna att flytta mellan olika städer, kunde de upprätthålla använd- ningen av jiddisch som talspråk. Troligtvis var i alla fall männe n flerspråkiga: de använde jiddisch som vardagsspråk inom gruppen , majoritetens språk i sina kontakter med omgivningen (för sin utkoms t bl.a.) och hebreiskan som religiöst språk. Eftersom de judiska männe n fick sin utbildning av rabbinerna inom de judiska skolorna, var det naturligt att jiddisch skrevs med hebreisk skrift och inte latinsk. Hebreisk skrift tillägnade sig dock även kvinnorna, och en mycket populä r kvinnobibel , med text och tillhörande kommentarer författades p å jiddisch i Lublin1. Likaså skrev den förmögna änkan i sina memoarer på jiddisch (de utkom dock först ) (et al 1970:141). Även om jiddisch i första hand fungerade so m talspråk och vardagsspråk, skrevs litteratur och översattes de helig a skrifterna till detta språk. Detta är i stark kontrast till situationen fö r många andra "vardagsspråk" i andra tider och delar av världen, so m förblir nästan enbart talspråk inom språkgemenskapen. 2.3Judarna i renässansens och upplysningstidens När medeltiden började ta slut och gå över i renässansen, förbättrade s judarnas situation avsevärt, bl.a. på grund av reformationen i Tysklan d och den ökande humanismen. I och med översättningen av Bibel n förbättrades judarnas ställning åtminstone bland protestanterna. Reli - gionsfrihet instiftades dock först . Under 15- och 1600- talen blev det vanligt att furstar och kungar anställde judar som skött e penninganskaffande för olika militära kampanjer och krig samt so m kunde fungera som ekonomiska rådgivare i allmänhet. I många städe r där judar tidigare hade blivit utdrivna fick de nu komma tillbaka: förs t hovjudarna, sedan deras släktingar och därefter övriga. Det är intressant att detta mönster för bosättning upprepas a v judarna som kom till . Judarna i tillhörde två skild a skikt: ett litet överskikt hovjudar och hovleverantörer, som fick skydd av hovet (s k skyddsjudar) och en stor skara s.k. tolererade judar. De senare levde under förhållanden som bara var något bättre än sin a förfäders . I t.ex. och Böhmen fick bara de n för stfödde sonen gifta sig, om han ville stanna i staden. Övriga fic k utvandra om de ville bilda familj. Under de här något gynnsammare förhållandena uppstod en del rörelse r i som uppmanade judarna att assimilera sig. Många trodde att de genom att leva ett mer anpassat liv kunde slippa sådana förföljelse r som gruppen upplevde . Det blev också på ett helt annat 1 Kvinnobibeln går fortfarande att köpa t.ex. i , enligt . sätt attraktivt att utbilda sig i de nya vetenskaperna som fick en mycket större betydelse . och hans haskala-rörelse (se vidare nedan) had e stör sta betydelse för att påskynda integrationen bland judarna.