sou · GLB3116d4 · 1998-01-01 00:00:00 — I många länder, t.ex. , och , görs regelbundna kartläggningar av våld i televisionen. Att det gjorts få kartläggningar i beror på att vi historiskt sett har haft ett begränsat TV-utbud och att våld i TV har varit av relativt blygsam omfattning. Det var först som den svenska befolkningen fick tillgång till en mångfald av TV-kanaler och till kommersiella kanaler. TV- utbudet, liksom sändningar med våldsinslag, mångdubblades inom loppet av . Den första systematiska studien av våld i svensk TV, där både public service-kanalerna SVT1 och SVT2 och de kommersiella kanalerna TV3, TV4, kanal fem och TV1000 undersökts presen- terades 1996.19 Av studien framgår att de sex undersökta kanalerna visar våld , det vill säga lika många timmar som en normal arbetsvecka. Om denna siffra jämförs med andra delar av medieutbudet visar det sig att det sänds mer våld än nyheter och mer våld än sport. Det skall nämnas att våldsinslag i nyhetsprogram inte ingick i studien. Omkring varannan våldssekvens i de kommersiella kanalernas fiktionsutbud skildrar svåra skador eller dödande. 13 av de våld som visades i televisionen bestod av mordsekvenser. Det är sällan som våldet i TV utspelar sig mellan jämställda parter. av alla konflikter karaktäriseras av en entydig aktör och offer. Studien visar att TV-våldet oftast handlar om manliga våldsaktörer och manliga offer. Men trots den manliga dominansen visar det sig att antalet kvinnliga våldsaktörer har mer än fördubblats i 90- talsproducerade program jämfört med . Ungdomar är inte någon stor grupp, vare sig som aktörer eller som offer, men det 19 Cronström J, , nr 14 Barnets rätt till kultur och fritid finns en svag tendens att deras roll som våldsaktörer har ökat i film- och TV-berättandet. Det våld som visas är genomtänkt och planerat och våldsaktören visar ett kyligt, känslofattigt beteende. Att våldsaktörer visar ambivalens eller rädsla är mycket ovanligt i TV-utbudet. Det är dock orättvist att enbart beskriva det samlade TV-utbudet i de sex undersökta kanalerna. Det är mycket stora skillnader mellan de olika TV-kanalerna. De kommersiella kanalerna visar mest våld. Skulle vi liksom tidigare bara ha två public service-kanaler i skulle en veckas våldsutbud minska . visar minst våld, i TV1 och cirka i TV2. De två kanaler som visar mest våld är TV3 och TV1000. Det visade sig också att det är de USA-producerade programmen som står för merparten av våldet i TV, . Lägger man till det mesta som sänds i s.k. trailers, dvs. reklam för kommande program, ökar dominansen ytterligare. Sverige-producerat TV-våld står för mindre än det våld som finns i trailers. och övriga står för av allt våld som visas. Även i detta avseende är skillnaderna mellan kanalerna stora. Det är i de kom- mersiella kanalerna som det USA-producerade våldsutbudet sänds. Alla barns rätt till kultur ställer långtgående krav på att tillgodose barnets rätt till kultur och rätt att delta i konstnärligt och kulturellt skapande. Barnet har rätt att bli hört och sett genom sin kreativa aktivitet. är mycket tydlig på denna punkt. Förutom att artikel 12 ger barnet rätt att komma till tals upprepas barnets eget deltagande i kulturlivet två gånger i artikel 31. I artikelns punkt 1 heter det att barnets rätt att "fritt delta i det kulturella livet" skall erkännas. I punkt 2 står det att barnets "rätt att till fullo delta i det kulturella och konstnärliga livet" skall respekteras. Delaktighet i kulturen är nära förknippat med delaktighet i samhället. Kultur omfattar hela vårt sätt att leva, vår moral, värde- ringar, sedvänjor och vardagshandlingar. Kulturyttringar tolkar inte bara omvärlden, den formar också omvärlden. Barn har samma rätt Barnets rätt till kultur och fritid som vuxna att delta i denna process. Barn har dock större behov av att få utveckla sin skaparkraft, att få träna olika uttrycksformer, eftersom de behöver dem alla för att kunna utnyttja den yttrandefrihet som tillförsäkrar dem genom artikel 12 och 13. Barn har svårare än vuxna att uttrycka sig i ord och skrift. Därför har de större behov av att få tillgång till andra uttryckssätt, att få uppleva med alla sinnen och själva uttrycka sig med alla uttrycksformer. Det är också viktigt att se den nära koppling som finns mellan artikel 6 om barnets rätt till liv och utveckling och rätten till kultur i vid mening. Fantasi, kreativitet och skaparkraft är viktiga drivkrafter i barnets utveckling. Barnets eget skapande stimuleras av kulturyttringar som i sin tur driver utvecklingen framåt. En läsupp- levelse gör t.ex. att barnet själv får lust att skriva och berätta. En bild eller en målning ger barnet lust att själv teckna och måla. Artikel 31 skall också ses mot bakgrund av artikel 2 om icke- diskriminering. Alla barn har rätt till till kultur, har rätt att utveckla sin skaparkraft och få träna olika uttrycksformer. Vi vill betona vikten av att resurser till kulturaktiviteter fördelas på ett sådant sätt att kulturen görs tillgänglig för alla grupper av barn. Således måste hänsyn tas till t.ex. barn som bor i glesbygd, invandrarbarn och barn som av sociala eller ekonomiska orsaker kan ha svårare att få tillgång till kulturen. Vi ser det vidare som oroande att kulturaktiviteter för barn och ungdomar allt oftare motiveras i termer av förebyggande insatser, vilket också påpekat i sitt remissvar till Kulturut- redningens betänkande (SOU 1995:84). Vi vill istället understryka rättighetsperspektivet. Barn och ungdomar har rätt att fritt delta i det kulturella livet. Kulturpolitikens inriktning måste vara att unga har lika stor rätt till kultur som den vuxna generationen. Kultur för barn och ungdomar eller kultur som skapats av barn och ungdomar får inte reduceras till en "behandlingsmetod" eller en metod för att förebygga kriminalitet eller drogmissbruk. Budgetnedskärningar inom landsting och kommuner, inom t.ex. barnomsorg och skola har medfört att kulturaktiviteter där alla barn och ungdomar finns har minskat. Vi vill påtala risken för att skillnaden mellan olika grupper av barn ökar. En sådan utveckling rimmar dåligt med stadgande om att alla barn har rätt till "lika möjligheter för kulturell och konstnärlig verksamhet". Vi vill därför återigen betona vikten av att det ges utrymme för kulturaktiviteter där alla barn vistas, dvs. inom barnomsorgen och i skolan. Skolan är samhällets största kulturinstitution. Därför har det också från statligt håll satsats mycket på att föra in kulturen i skolan. Barnets rätt till kultur och fritid startade de första Kultur i skola-projekten. hade cirka 4 000 sådana projekt startats runt om i landet och hade anslagits för ändamålet. hade sammanlagt 8 000 projekt i skolan genomförts. tillsattes en arbetsgrupp för fortsatt arbete med kultur i skolan. Syftet är att förändra vardagsarbetet i skolan, så att skolan ses som en kulturmiljö, att kulturarbetet integreras i undervisningen och att barn och ungdomar själva görs delaktiga med eget skapande. Vi vill betona vikten av ett sådant arbete och att regeringen följer upp förslagen från Arbetsgruppen kultur i skolan. "Öronmärkta" kulturanslag Förutom bibliotekslagen är det svenska kulturområdet ett icke lagreglerat område. På denna punkt skiljer sig från t.ex. och . I finns förutom en bibliotekslag även lagstiftning inom film- och teaterområdet. Lagen om film stadgar att av anslagen till filmproduktionen skall riktas till barn och ungdomar. I den danska teaterlagen finns flera bestämmelser som prioriterar barnteatrarna. Lagen föreskriver bl.a. att skall använda av produktionsmedlen till teater för barn och ungdomar samt att landets kommuner skall subventioneras av kostnaderna vid köp av teaterföreställningar för barn och ungdomar. Det danska har också ett särskilt rådgivande utskott för barn- och kulturfrågor vars uppgift är att följa utvecklingen, informera om nya initiativ och tendenser och att koordinera insatser inom området. I finns också en särskild folkbildningslag i vilken barn och ungdomar uttryckligen utgör en prioriterad målgrupp, dock utan att särskilda kvoter eller liknande anges för denna prioritering. Vad beträffar är ett av de viktigaste kulturpolitiska instrumenten det så kallade statsandelssystemet. Det är en ramlag som reglerar den statliga finansieringen av undervisnings- och kul- turverksamheten. I finns en rad lagar inom kulturområdet, bl.a. teater-och orkesterlagen, museilagen, bibliotekslagen, lagen om grundundervisning i konst samt lagen om kommunernas kulturverk- samhet. Den sistnämnda anger ramarna för kulturverksamheten i kommunerna, men är inte kopplad till särskilda kvoter eller subventionering liknande den i Danmark.20 20 Ett kommande . Handlingsplan för nordiskt barn- och ungdomskultur- samarbete 1996-2000 Barnets rätt till kultur och fritid Vi vill betona vikten av att åtgärder vidtas för att öka möjlighe- terna för barn att få del av det utbud av barnkultur som står till buds. Vi anser att regeringen bör överväga att "öronmärka" en viss andel av kulturanslagen till kultur för barn och ungdomar. Det är härvid viktigt att beakta stadgande om alla barn har rätt till "lika möjligheter för kulturell och konstnärlig verksamhet". Enligt artikel 17 (c) skall staten "uppmuntra produktion och spridning av barnböcker". Vi är särskilt oroade över att barn och ungdomar har fått försämrad tillgång till böcker. gav regeringen i uppdrag att se över barn- bokens ställning. visar att försäljningen av barn- och ungdomsböcker minskade med en fjärdedel . minskade utlåningen av barn- och ungdomsböcker vid landets bibliotek. Minskningen är mest framträdande bland de yngsta barnen och bland barn till lågutbildade föräldrar. nådde bibliotekens uppsökande verksamhet av förskolorna och fritidshemmen. nåddes och i 20 kommuner hade den uppsökande verksamheten helt lagts ned. Folk- och skolbiblioteken köper in allt färre böcker. 1990 köpte biblioteken in 980 000 volymer barn- och ungdomsböcker. 1995 var de nere i 680 000 volymer. Bibliotekens öppethållande och programverksamhet har också minskat21. I samband med att antog en bibliotekslag beslutades också om ett särskilt statligt stöd för inköp av litteratur till folk- och skolbibliotek. Målgruppen är barn och unga. Det är viktigt att regeringen följer upp och utvärderar detta nya statliga stöd för att bedöma om ytterligare åtgärder måste vidtas för att öka barns tillgång till böcker och stimulera deras läsande. Rätt till meningsfull fritid Enligt artikel 31 har barnet rätt till fritid. Detta stadgande får en annan valör i länder som befinner sig på en lägre ekonomisk nivå och där barnets fritid måste skyddas mot arbete i alltför tidig ålder. I ett land som där ungdomars möjligheter 21 Rapport från 1996:1 Barnets rätt till kultur och fritid att arbeta generellt sett är små blir det mera relevant att tala om barns och ungdomars rätt till en meningsfull fritid. Ungdomstiden är den tid då frigörelsen från föräldrarna och utvecklandet av en egen identitet sker. Denna process äger i stor utsträckning rum till skillnad från tidigare då arbete och fritid tillsammans med vuxna var mer sammanvävt. Fritiden har blivit det område där ungdomarna försöker hitta sig själva, utveckla sin personlighet och finna en identitet. I detta perspektiv av iden- titetssökande har fritiden blivit en mycket betydelsefull del av livet för de flesta barn och ungdomar. Detta sker i ett multimediasamhälle präglat av ett enormt informationsflöde och en mångfald av intryck. Mediasamhället och informationsteknikens utveckling med bl.a. Internet öppnar möjlig- heter i det sökande som ungdomstiden utgör, men innehåller även faror. Att skydda barn från mediasamhällets påverkan genom förbud på media- och IT-området är inte en framkomlig väg. Det handlar istället om att lära barn och ungdomar att använda sig av medievärl- dens utbud på ett så konstruktivt sätt som möjligt. I slutbetänkandet från Ungdomens IT-råd framhålls också vikten av att stödja ungdomars egen förmåga att inse vad som är "dålig" eller "skadlig" information. Genom öppen debatt och analys av det utbud som finns kan ungdomars egen inneboende känsla för vad som gynnar dem utvecklas.22 Identitetssökandet sker i en ungdomskultur som präglas av ett kommersiellt utbud men också av ungdomars egna kulturyttringar i t.ex. musik och dans. Det är av synnerlig vikt att barns och ungdomars egna behov och fritidsintressen accepteras och respekte- ras. Med viss tvekan har vi använt begreppet "ungdomskultur" som är ett etablerat uttryck. Men begreppet ungdomskultur för dock tankarna till att det skulle vara en särskild sorts kultur, skild från samhället i övrigt. Därmed görs också ungdomarna själva till en grupp, skild från övriga grupper i samhället. Barns och ungdomars uttryck och eget skapande är en del av den kultur vi alla lever i och därför måste barns och ungdomars egna livsstilar respekteras som en del av samhället som helhet. Det finns dock inslag i det som vanligen benämns ungdomskultur som inte kan accepteras. Mycket tyder på att vi befinner oss i början av en ny drogromantiserande våg, liknande den som västvärl- den upplevde . Musik- och livsstilar propagera- Barnets rätt till kultur och fritid de då öppet för narkotika, främst för hasch och LSD, och sådana rörelser har återuppstått. Det finns en rad exempel på musikstilar med drogförhärligande budskap, t.ex. techno, rave, hip/hop, rap och reggae. Man har vidare i framförallt och kunnat skönja en koppling mellan mode och droger. Några av de mer inflytelserika internationella trendmagasinen, som t.ex. Face från och Rolling i propagerar för droger, för legalisering av narkotika och budskapet är att det nu är inne att använda droger. De utländska impulserna har inte slagit igenom i fullt ut, men det finns exempel på affärer och postorderföretag som saluför tröjor med haschblad och annan drogpropaganda. Ungdomar exponeras även för drogromantik genom Internet. Via Internet kan ungdomar få recept på hur man själv kan framställa vissa typer av droger, tips på hur man odlar cannabis på bästa sätt och adresser till affärer och organisationer där man kan köpa narkotika. Vi vill återigen framhålla att drogromantiken är ett inslag i ungdomskulturen och att avståndstagandet från dessa inslag inte får innebära att man tar avstånd från hela ungdomskulturen. Det finns onekligen ett starkt samband mellan t.ex. ravepartyn och droger. De flesta ungdomar som deltar i dessa använder dock inte droger utan går dit på grund av dansen och musiken. Det är viktigt att den nya drogromantiska vågen möts med saklig information om droger och om konsekvenser av droganvändning. Dessutom måste förmedlingen av information anpassas till den nya informationstekniken. Information är dock endast en del av det förebyggande arbetet. Erbjudande av fritidssysselsättningar är en annan. Vi vill i det sammanhanget framhålla betydelsen av den utomordentligt viktiga roll som fritids- och ungdomsgårdar har. Det är viktigt att kommunerna, i samverkan med barnen och ungdomarna, arrangerar fritidssysselsättningar som kan tjäna som motvikt till det kommersialiserade fritidsutbudet. En studie av tre jämförbara kommuner i visar också att en bred, långsiktig och målinriktad satsning på information och fritidssysselsättningar för barn och ungdomar har effekter både vad gäller ungdomars drogvanor och deras hälsa. En av de undersökta kommunerna hade utvecklat en lång rad aktiviteter på olika nivåer riktade till ungdomar, medan det uttalade politiska budskapet i de två andra kommunerna var att det är föräldrarnas uppgift att ge ungdomar en meningsfull fritid. Resultatet av jämförelsen visade att det fanns en mycket stor skillnad i ungdomarnas hälsa och hälsovanor mellan kommunerna. I den kommun som hade ett utvecklat förebyggande arbete svarade av ungdomarna att de aldrig hade smakat Barnets rätt till kultur och fritid Motsvarande siffra i de andra kommunerna var 48 respektive . På frågan om man är berusad minst svarade av ungdomarna i den första kommunen ja, medan det var 19 respektive i de båda andra kommunerna som svarade ja.23 Vi vill också starkt betona den roll föreningslivet i allmänhet och idrottsrörelsen i synnerhet spelar för barns och ungdomars utveckling. Det finns ett nära samband mellan fysiskt och psykiskt välbefinnande och idrottsaktiviteter. Genom idrott tillgodoses kroppens behov av rörelse och aktivitet och barnets motoriska utveckling stimuleras. I idrottens strävan mot att prestera mer och bättre ligger också en utmaning och en möjlighet till självförverkligande. Medlemsskap i en idrottsförening kan vidare vara en viktig ingrediens i barnets sociala utveckling. På så sätt främjar idrott en positiv utveckling och kan också vara ett hinder för en negativ utveckling. I den mån idrotten integrerar sociala aktiviteter med träning och tävling kan idrotten vara en sorts "vaccination" mot destruktiva gängbildningar, mot kriminalitet och missbruk. Det går inte att nog betona vikten av att barn och ungdomar får vara med och påverka beslut som rör deras egen fritid. Idéer som ungdomar för fram måste bemötas respektfullt och positivt vilket innebär att politiker och tjänstemän ibland kanske måste tänka i nya banor och inte rutinmässigt säga nej till förslag som inte kan inordnas i traditionella mönster. Det skall i sammanhanget påpekas att synen på ungdomars fritid och eget skapande har förändrats. Statliga försöksprojekt och kommunala ungdomsprogram tar i allt större utsträckning ungdomskulturen som en utgångspunkt för fritidsverksamheter. Denna utveckling bör påskyndas. Artikel 31 skall ses mot bakgrund av grund- läggande principer om icke-diskriminering, barnets bästa, rätten till utveckling och rätten att få uttrycka sina åsikter. Alla barn har rätt att 23 m fl., 1993 Barnets rätt till kultur och fritid få del av det fritidsutbud som finns för barn och ungdomar. Enligt minskar antalet fritidsgårdar som aktiviteter i så kallade eller Musikhus ökar. Dessa bygger i stor utsträckning på ungdomars egna aktiviteter även om det ofta finns någon kommunalt anställd fritidsledare som leder arbetet. Denna utveckling är positiv i den meningen att ungdomar själva får forma sin egen verksamhet. har det visat sig att man tenderar att tappa de yngre tonåringarna och de som behöver mycket stöd för att delta i verksamheter som bygger på eget skapande och egen aktivitet.24 Vi vill också betona vikten av att kommunerna i sin planering av fritidsaktiviteter beaktar flickors behov i samma utsträckning som pojkars. Enligt pekar alla undersökningar på att flickor missgynnas i förhållande till pojkar.25 kräver att barn ges möjlighet till lek. För detta krävs att det finns tillräckligt med utrymme för lek och att den miljö där barn leker är säker. Barns utveckling förutsätter en naturlig nyfikenhet och upptäckarlusta. Ett barn kalkylerar inte på samma sätt som en vuxen med risker och förstår inte alltid konsekvenserna av sitt handlande. Det är därför mycket viktigt att det ställs höga krav på barnsäkerhet i lagstiftningen. Som vi har påpekat har det arbete som har bedrivits i för att skapa en säker miljö för barn, både inomhus och utomhus, varit mycket framgångsrikt. Antalet barn som dött på grund av olycksfall har minskat med mer än tre fjärdedelar. Lagstiftning rörande risker i miljö och risker med produkter, tillsammans med information, undervisning och planering av hem, skola, lekmiljöer och trafikleder har lett till påtagliga förbättringar när det gäller barns säkerhet. Barnets rätt till kultur och fritid Det finns ett flertal centrala myndigheter som utfärdar råd och föreskrifter som skall garantera en säker miljö för barn.26 Ett centralt sakområde för är samhällsplanering utifrån ett barnperspektiv samt barns och ungdomars säkerhet. har vid ett flertal tillfällen, bl.a. i sin senaste rapport till regeringen, påtalat behovet av att även äldre bostäder skall omfattas av de barnsäkerhetskrav som gäller sedan 1973.27 finns det i byggreglerna långtgående krav på barnsäkerhet i byggnader och på tomtmark. Dessa regler gäller endast för hus byggda eller ändrade efter 1973. Vi anser att regeringen bör överväga att ändra reglerna så att även byggnader som har tillkommit efter 1973 omfattas av den strängare lagstiftningen på barnsäkerhetsområdet. En stor del av bostadsbeståndet, t.ex. de så kallade miljonprograms- områdena, som är barnrika områden, är byggt . Dessa bostadsområden är också enligt uppgifter från överrepresenterade när det gäller barnolycksfall. När det gäller lekutrymmen för barn vill vi betona den viktiga roll som utomhusmiljön spelar för barns utveckling. Utemiljön är också barnets utvecklingsmiljö. Barn utvecklas genom att i lek utforska sin närmiljö, sitt grannskap. Helst leker barn i naturmiljö. En undersökning visar att det finns ett samband mellan möjligheterna till lek i naturmiljö och kreativitet.28 På skolgårdar där det finns naturmiljö leker barnen mera och är mer kreativa än på skolgårdar där det inte finns någon naturmark. En annan undersökning visar att i skolor som har engagerat sig i att skapa en god utomhusmiljö för eleverna är eleverna mer aktiva.29 Vi vill också peka på att den ökade biltrafiken utgör ett hot mot barns direkta rörelsefrihet. I en studie om barns rörelsefrihet fick 732 barn svara på frågor bl.a. om hur de kom till skolan och hur de tog sig till sina fritidsaktiviteter och till sina 26Som exempel kan nämnas att ansvarar för krav på bostäder och andra byggnader samt godkänner byggprodukter och byggsystem. Standardiserings- kommissionen i (SIS) fastställer och ger ut svensk standard för bl.a. leksaker och lekredskap. utfärdar säkerhetsföreskrifter och meddelar bestämmelser för elektriskt material. har bl.a. till uppgift att övervaka att företagen följer produktsäkerhetslagens regler. Nämnas kan att antog en ny lag om leksakers säkerhet som trädde i kraft . För att kontrollera att reglerna efterlevs skall göra stickprovskontroller av de leksaker som säljs på den svenska marknaden. Utöver de ovan nämnda myndigheterna har också Kemikalieinspektionen, , ansvar för miljöns säkerhet 28Grahn P, 1991 29Johansson A, 1997. Barnets rätt till kultur och fritid Det visade sig att barn som bodde i trafikseparerade områden hade större rörelsefrihet än barn som bodde i trafikerade områden.30 Vi har i detta sammanhang granskat barnperspektivet i . Vi anser att reglerna i om utemiljön motsvarar de krav som bestämmelser om barnets rätt till lek (artikel 31) och barnets bästa (artikel 3) ställer. Särskilt med tanke på att lagen föreskriver att i en konflikt mellan barns behov av lekutrymme och vuxnas behov av parkeringsplatser skall barnets intressen väga tyngre. I lagen föreskrivs att "om det inte finns tillräckliga utrymmen för att anordna både parkering och friyta, skall i första hand friyta anordnas". Barnets intresse av utrymme för lek skall således väga över i en konkret konflikt mellan friyta och parkeringsutrymme. Men i den övergripande samhälls- och trafikplaneringen har barns intressen svårare att göra sig gällande. Trots ökad medvetenhet hos samhälls- planerare om barns behov och olycksfallsrisker kommer barnets bästa ofta i andra hand när nya bostadsområden och trafikleder planeras. Vi har bl.a. mot den bakgrunden i det föregående (avsnitttet 6, Barnets bästa) föreslagit förändringar i och trafiklagstiftningen. Enligt artikel 17 skall staten verka för att barn får tillgång till medier, vilket uppfylls med tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetslagen. Staten skall också uppmuntra utvecklingen av lämpliga riktlinjer för att skydda barn mot skadlig information. Sådana riktlinjer får anses finnas i de avtal som finns mellan staten och TV-företagen i . Avtalen gör klart att programföretagen skall ta särskild hänsyn till barn. Vidare finns ett skydd för barn i EG:s TV-direktiv. Den europeiska radiounionen, European Broad- casting Union, har antagit riktlinjer för hur medlemsföretagen bör för- hålla sig till våldsskildringar i TV-programmen.