sou · GLB3161 · 1998-01-01 00:00:00 — tjänstlagen om kommunens skyldighet att tillhandahålla FAMILJER¥DGIV NING till den som begär det (12 a § SoL). Kommunerna kan fullgöra sin skyldighet genom att själva tillhandahålla rådgivningen, eller genom att uppdra åt eller annan lämplig rådgivare att handha den fak- tiska verksamheten.28 Utredningen anser att det finns vissa paralleller mellan behovet av lagstiftning angående familjerådgivning och behovet av en lagstadgad skyldighet för kommuner att erbjuda stöd i föräldra- skapet i olika former. 5TREDNINGEN OM F¶R¤LDRAUTBILDNING anser att ansvaret för stöd i föräldraskapet ligger inom ansvarsområde. En tydligare lagstiftning inom området skulle ha många fördelar. En ny lag skulle visa på ett preciserat ansvar, den skulle markera ett nationellt intresse av förebyggande barn- och familjearbete och den skulle skapa en garanti för ett likvärdigt utbud oavsett var i landet föräldrarna bor. En lag skulle ge verksamheten ökad status inom kommuner och landsting, i den kommunala planeringen och ge stöd för prioritering även i förhål- lande till andra uppgifter av mer akut karaktär. En lag skulle visa på en viljeinriktning från samhällets sida och kunna bidra till att stimulera föräldrar, studieförbund, frivilligorganisationer till att utveckla nya verksamheter. Å andra sidan kan en ändrad lagstiftning medföra nackdelar. En lag kan t.ex. upplevas som förmynderi från samhällets sida och hindra framväxten av lokala initiativ till föräldrastyrda grupper. En lag kan vara ett trubbigt instrument eftersom utredningen gör den bedömningen att det inte är möjligt att mer exakt definiera vad som skall rym- mas inom begreppet stöd i föräldraskapet. En lag innebär ingen själv- klar garanti för en god kvalitet vad gäller innehåll och utformning av 5TREDNINGEN OM F¶R¤LDRAUTBILDNING har funnit att samhällets ansvar för föräldrastöd, trots de svårigheter som föreligger, ändå bör regleras i viss utsträckning. Utredningen anser att ansvaret för stödet i föräldraskapet bör ske genom frivilliga överenskommelser mellan berörda parter: staten, landstingen och kommunerna. En lagstiftning kan övervägas om det vid en senare uppföljning visar sig att det inte skett någon direkt förändring eller att utvecklingen går alltför långsamt. 1993/94:4 om familjerådgivning. 84 !NSVARET F¶R ST¶DET I F¶R¤LDRASKAPET Kommunerna har, vid sidan av föräldrarna, det yttersta ansvaret för barns och ungas uppväxtvillkor och för barnets bästa. Kommunerna har en viktig roll i att medverka till att lever upp till sina åtaganden enligt FN:s konvention om barnets rättigheter. Ett viktigt led i att på- verka och förbättra barns och ungas uppväxtvillkor är att de har tillgång till väl fungerande förskola, skola, skolbarnsomsorg och fri- tidsverksamhet. Därigenom får också föräldrarna stöd i sitt föräldra- skap. För utveckling av andra former av föräldrastöd, t.ex. föräldra- grupper eller studiecirklar, krävs att ansvaret för behovsbedömning, samordning, planering och genomförande förtydligas. 5TREDNINGEN OM F¶R¤LDRAUTBILDNING anser att kommunernas ansvar för stödet i föräldraskapet i första hand bör gälla från det barnet har fyllt och till dess barnet har uppnått . Kommunerna har ansvaret för barns och ungas uppväxtvillkor i kommunen, men för- äldrastöd/föräldrautbildning är ingen fastlagd skyldighet för kommu- nen. Ansvaret för utveckling, planering och genomförande av föräld- rastöd/utbildning till alla föräldrar bör därför, enligt utredningens upp- fattning, klargöras genom överenskommelse mellan regeringen och . Kommunerna bör även ha ett uppföljande ansvar för att bevaka efterlevnaden av mål och intentioner med stödet i föräldraskapet. Utredningen anser att regeringen bör ta initiativ till en översyn av den tidigare överenskommelsen om föräldrautbildning mellan regeringen och landstingsförbundet och till att en ny överens- kommelse kommer till stånd. Skolan, förskolan, fritidshemsverksamheten och den öppna för- skolan utgör viktiga mötesplatser där föräldrar kan träffas för att utbyta erfarenheter med varandra. För föräldrar till barn som inte har plats i daghem eller familjedaghem bidrar den öppna förskolan, deltidsför- skolan eller liknande verksamhet till att ge ett viktigt stöd i föräldraska- pet. Kommunerna bör ansvara för att stöd i föräldraskap erbjuds till för- äldrar med förskole- och skolbarn, med utrymme för stor variation och lokala lösningar. Lokala samverkansgrupper kan t.ex. fördela ansvar för genomförandet av verksamheter som syftar till stöd i föräldraska- pet. Daghemmen, fritidshemmen, de öppna förskolorna och skolorna kan vara de platser – arenor – där föräldrar kan träffas och bilda för- äldragrupper och nätverk samt ta egna initiativ till möten. Andra anord- nare och initiativtagare kan t.ex. vara individ- och familjeomsorgen, PBU/BUP, frivilliga organisationer, studieförbund, handikapporganisa- tioner, invandrarorganisationer och självhjälpsgrupper. !NSVARET F¶R ST¶DET I F¶R¤LDRASKAPET 85 Olika SAMVERKANSPROJEKT, som t.ex. familjecentraler är intressanta exempel på hur man kan ta vara på befintliga resurser och få en samlad kompetens i syfte att utveckla stödet till föräldrarna. Närheten och samordningen mellan olika funktioner ger möjligheter till förbättrad service utifrån föräldrars och barns behov. Möjligheten för olika pro- fessioner att samarbeta och lösa gemensamma problem underlättas. 5TREDNINGEN OM F¶R¤LDRAUTBILDNING anser det angeläget att olika sam- verkansprojekt även fortsättningsvis stimuleras genom särskilda bi- dragsmöjligheter och fortsatt stöd från t.ex. och So- cialstyrelsen. &¶R¤LDRAST¶D INOM SOCIALTJ¤NSTEN Föräldrarna har huvudansvaret för vård och fostran av sina barn. Barn har enligt 6 kap. 1 § rätt till omvårdnad, tr ygghet och en god fostran. Kommunens roll är att vid behov stödja och komplettera föräldrarna i deras uppgift att ge barnen goda uppväxtvillkor. Social- tjänsten är den myndighet som ålagts ett övergripande samhällsansvar för barns uppväxtvillkor. skyldighet att bedriva allmänt inriktad och förebyggande verksamhet framgår av 5 och 12 §§ i So- cialtjänstlagen. skall även verka för att undanröja sådana missförhål- landen i barns miljö som kan innebära risk för skadlig påverkan på den sociala utvecklingen. Detta förutsätter ett nära samarbete med andra institutioner som i sina verksamheter möter barn och föräldrar. Myndigheter är skyldiga att anmäla till om de i sin verksamhet får kännedom om att barn kan fara illa i hemmet. Andra myndigheters anmälningsskyldighet regleras i 71 § Socialtjänstlagen. arbete kan indelas i strukturinriktade, allmänt inriktade och individuellt inriktade insatser: ·3TRUKTURINRIKTADE INSATSER, (primärt förebyggande) syftar till att åstadkomma en god samhällsmiljö för att förhindra problemutveck- ling. Det gäller t.ex. att skapa förutsättningar för mötesplatser för föräldrar eller att anordna bra verksamheter för ungdomar. ·!LLM¤NT INRIKTADE insatser (primärt och sekundärt föreb yggande) gäller t.ex. information om barn och ungdomar vid föräldramöten eller uppsökande arbete på MVC/BVC. Den sekundärt förebyg- gande verksamheten syftar till att föreb ygga problem i definierade riskgrupper. ·)NDIVIDUELLT INRIKTADE INSATSER gäller bl.a. att utreda behov av bistånd efter ansökan eller anmälan rörande enskilda personer, anordna adekvata insatser i form av t.ex. behandling, stödsamtal, 86 !NSVARET F¶R ST¶DET I F¶R¤LDRASKAPET familjesamtal, kontaktperson/familj, placeringar i öppenvård eller utom hemmet. Stöd i föräldraskapet är enligt utredningens definition förebyggande insatser som kan vara av strukturell allmän och individuell karaktär. Stöd i föräldraskapet kan t.ex. vara tillskapande av mötesplatser som befrämjar en stödjande miljö. Stöd i föräldraskapet kan även vara insat- ser av generell karaktär för alla föräldrar eller för föräldrar i en definie- rad riksgrupp med syfte att föreb ygga problem Det kan också vara in- dividuellt riktade insatser till föräldrar med särskilda behov. Att under- stödja eller bedriva verksamheter som syftar till stöd i föräldraskapet hör, enligt utredningens bedömning, till arbetsuppgifter Regeringen har i sin proposition 1996/97:124 om ändring i social- tjänstlagen ställt sig bakom socialtjänstkommitténs bedömning att so- cialtjänsten bör beakta behovet av tidiga insatser inom sina verksam- hetsgrenar. I propositionen anges att: Föräldrar är centrala för barnens utveckling av självkontroll och av de sociala banden. Bristande kontakt och en otrygg relation till för- äldrarna kan försvåra en god social utveckling och leda till krimina- litet. Sociala bakgrundsfaktorer och negativa attityder till skolan samvarierar också med barns och ungdomars brottsliga eller på an- nat sätt antisociala beteende. Insatser på detta område bör inriktas på generella åtgärder inriktade på uppväxtmiljöer. Att arbeta förebyggande för att motverka sociala problem och omhän- dertaganden och att erbjuda insatser , ingår i en metod för det sociala arbetet som utvecklats –talet. Enligt socialtjänstpropositionen 1996/1997:124 talar samlade erfarenheter för att ju tidigare problem upptäcks och åtgärdas, desto mindre omfattande insatser behövs. Tidiga insatser betyder både insatser tidigt i ett barns liv och insatser tidigt i en ogynnsam utveckling.29 En förutsättning för att ska kunna komma in tidigt är enligt propositionen att verksamhet och personal finns i människors närmiljö, att verksamheten är flexibel och tillgänglig samt att informationen till allmänheten, sam- arbetet mellan myndigheter, och mellan myndigheter och allmänheten fungerar. Även i regeringens nationella brottsförebyggande program 30 under- stryks behovet av tidiga insatser i syfte att förhindra eller begränsa en ogynnsam utveckling. 30Allas vårt ansvar. !NSVARET F¶R ST¶DET I F¶R¤LDRASKAPET 87 Tidiga insatser i familjer där barn kan fara illa förutsätter att social- tjänsten får kännedom om sådant som kan innebära att ett barn far illa. Anmälningsplikten regleras i 71§ i Socialtjänstlagen och innebär att alla myndigheter vars verksamhet berör barn och unga, samt andra verksamheter inom hälso- och sjukvården och är skyldiga att anmäla till om de får kännedom om något som kan innebära att socialnämnden behöver ingripa till en underårigs skydd. Det förebyggande arbetet inom individ- och familjeomsorgen, till vilket arbete med föräldrastöd/föräldrautbildning hör, riskerar att få en lägre prioritet i samband med neddragningar och minskade resurser. Enskilda tjänstemän kan ha svårt att hävda att det förebyggande arbetet skall utföras på bekostnad av enskilda ärenden, som dessa ökar i både antal och tyngd. Ett tydliggjort ansvar för stöd i föräldraskapet skulle stärka föräldrarnas och barnens ställning i detta sammanhang. 4.3Samverkan för stöd i föräldraskapet För att uppnå effektivitet och allsidiga bedömningar krävs att de verk- samheter i samhället som möter barn och deras föräldrar samverkar. Utredningen har bedömt att svårigheterna med att utveckla samver- kansformer ofta hänger samman med oklar ledning, oklara ansvars- gränser, bristande kunskaper om varandras yrkesroller, avsaknad av gemensamma mötesplatser, för lite tid för samverkan samt oro för kostnadsövervältringar. Sekretesslagen framhålls ofta som ett hinder i samarbetet. Sekre- tesslagen är till för att skydda människors integritet och är grundläg- gande för att skall kunna uppnå ett förtroendefullt samar- bete med människor. Sekretesslagen är inget hinder om den enskilde samtycker till att information lämnas ut. Ofta anser människor att det underlättar för dem om de inblandade parterna samarbetar med var- andra. De enskilde slipper upprepa sig och de olika aktörerna kan ta hänsyn till varandras planer och bedömningar vid beslut och planering som rör den enskilde. Tre rapporter från FOU–byrån, i visar att barnomsorg och skola inte alltid rapporterar vidare till individ- och familjeomsorg när de misstänker att barn far illa. 31 Perso- nalen försöker i stället lösa problemet eller göra en egen utredning. 31 , , , . Se till mig som liten är. FOU 1992:9, , , Mellan stolarna. , Collbjörnsen, Hand i hand. 88 !NSVARET F¶R ST¶DET I F¶R¤LDRASKAPET Anledningen till att rapportering inte sker är bland annat bristande kun- skap om anmälningsskyldigheten och om vad en social utredning inne- bär. I rapporten konstateras även att barnomsorg och skola har bris- tande förtroende för individ- och familjeomsorg på grund av dess brister i att återkoppla till och informera sina samarbets- 'EMENSAMMA UTBILDNINGSINSATSER bidrar till att påverka olika yrkes- gruppers respekt och förståelse för varandras yrkesroller och till ökad samverkan. En utvecklad samverkan, både på en övergripande nivå och i enskilda ärenden leder till att den enskilde snabbare får rätt hjälp, ett bättre resursutnyttjande, en ökad kostnadsmedvetenhet och till kompe- tenshöjning hos de olika aktörerna. (1996/97:124) betonar regeringen betydelsen av lokalt utformade sam- verkanslösningar samt vikten av att det finns ett uttalat stöd för sam- verkan på alla nivåer i en organisation. På flera ställen i socialtjänstlagen finns bestämmelser om social- tjänstens skyldighet att SAMVERKA med andra myndigheter och verk- samheter som arbetar med barn och ungdomar. Syftet är att markera att tidigt skall uppmärksamma och erbjuda adekvata insatser till familjer där barn riskerar att utvecklas ogynnsamt. Även andra myndigheter och organisationer som möter barn och familjer i sin verksamhet har direktiv om att arbeta förebyggande (t.ex. mödra- och barnhälsovård, barn- och ungdomspsykiatri, familjerådgiv- ning och polis). Genom nära samarbete kan insatserna kompletteras och koordineras och erbjudas människor på ett tidigare stadium än som annars hade varit fallet. Olika yrkesgrupper ser människor och förhållanden utifrån sina perspektiv. När man samlas och lägger ihop intryck och bedömningar erhålls en helhetsbild. Detta gäller på såväl individ-, som på grupp- och områdesnivå. I de flesta kommuner/kommundelar/stadsdelsnämnder har social- tjänstens individ- och familjeomsorg ansvaret för det förebyggande arbetet bland barn och unga. Genom samverkan mellan de olika instan- ser som arbetar med barn och unga har på många håll nya och stimule- rande arbetsmetoder utvecklats. Exempel på detta tas upp i kapitel 12. Ett annat exempel är hämtat från där man i Lörenskogs kommun har konstaterat att föräldrastöd och tvärfackligt samarbete har haft en förebyggande effekt vad gäller barn som far illa. Detta arbetssätt inne- bär bl.a. att föräldrar bjuds in till möten för att diskutera med varandra och med experter om det som rör föräldraskapet och barnen. I samband med att kommunen har utvecklat samarbetet mellan föräldrar och de olika professioner som möter barn i kommunen har antalet barnanvårdsutredningar minskat. !NSVARET F¶R ST¶DET I F¶R¤LDRASKAPET 89 3AMARBETET MED M¶DRA OCH BARNH¤LSOV¥RDEN Den tid som individ- och familjeomsorgen avsätter för det förebyg- gande och uppsökande arbetet inom mödra- och barnhälsovården varie- rar i omfattning. På vissa håll i landet finns socialsekreterare utlokalise- rade på mödra- och barnavårdscentraler för att arbeta tillsammans med personal på mottagningarna som en del av ett team. Deras psykosociala kunskap utgör ett komplement till den annars mer medicinskt inriktade mödra- och barnhälsovården och fyller en viktig funktion i föräldrastö- det/utbildningen. På andra håll har särskilda socialsekreterare avdelats som kontaktpersoner för mödra- eller barnhälsovården. Samverkan sker även genom s.k. familjecentraler eller öppna förskolor där socialtjäns- tens individ- och familjeomsorg kan vara integrerad med mödra- och barnhälsovård och öppen förskola. i Flemings- berg och Familjecentret i är exempel på verksamheter med positiva erfarenheter av sådan samverkan. 4.4Landstingens arbete med föräldrastöd Utredningen om föräldrautbildning anser att ansvar för stödet i föräldraskapet/föräldrautbildningen bör gälla som för tiden kring barnets födelse och under barnets första levnadsår, samt för familjer med barn som sökt hjälp inom habilitering och barnpsykiatri. Ansvaret för stödet i föräldraskapet/föräldrautbildningen efter barnets första levnadsår föreslås som nämnts tidigare ligga hos kommunen. har genom primärvården inklusive barnavårdscentralerna ansvar för frågor som gäller barnets hälsa fram till barnet börjar skolan. När barnet börjar skolan har primärvården och skolhälsovården detta ansvar. För ett fungerande föräldrastöd för föräldrar med barn i för- skoleåldern ser utredningen om föräldrautbildning det angeläget med en nära samverkan mellan kommuner och landsting. För utvecklingen av föräldrastödet under graviditeten och barnets första levnadsår anser utredningen att det är angeläget med en översyn av den överenskommelse som träffades mellan regeringen () och sjukvårdshuvudmännen (Landstingsför- bundet) om föräldrautbildning för tiden kring barnets födelse. Utredningen anser därför att regeringen bör ta initiativ till översyn av denna överenskommelse och till att en ny överenskommelse kommer tillstånd. Syftet bör vara att klara ut på vilket sätt samhället skall kunna erbjuda alla föräldrar stöd i föräldraskapet och klara ut vilka 90 !NSVARET F¶R ST¶DET I F¶R¤LDRASKAPET förändringar som behöver göras i innehåll, organisation och struktur för att få en god överensstämmelse med dagens förhållanden och behov. I landstingens uppgifter ingår att föreb ygga ohälsa. (I denna ra pport används landsting som en samlande term för landsting och kommuner som är sjukvårdshuvudmän). Landstingen har ansvar för primärvården samt mödra- och barnhälsovården, barnsjukvården, den barn- och ung- domspsykiatriska verksamheten och barnhabiliteringen. Föräldraut- bildning riktad till blivande och nyblivna föräldrar bedrivs på mödra- vårdscentraler (MVC) och barnavårdscentraler (BVC) integrerad i den reguljära verksamheten. I samband med överenskommelsen mellan regeringen och åtog sig landstingen att med början 1980 successivt bygga ut föräldrautbildningen kring tiden för barnets födelse enligt prop. 1978/79:168 om &¶R¤LDRAUTBILDNING OCH F¶RB¤TT RINGAR AV F¶R¤LDRAF¶RS¤KRINGEN M M Propositionen utgick från förslag i betänkandet (SOU 1978:5) &¶R¤LDRAUTBILDNING KRING BARNETS F¶DELSE. dessa dokument anges målen och inriktningen för föräldrautbildningen. I prop 1978/79:168 (s 30) anges beträffande ovan nämnd överenskom- melse att: Efter överläggningar mellan representanter för Socialdeparte- mentet och sjukvårdshuvudmännen har överenskommelse träffats om bl.a. sjukförsäkringens ersättningar till sjukvårdshuvud- männen –1981. Vid överenskommelsen har förutsatts att sjukvårdshuvudmännen utan särskild ekonomisk ersättning genomför en allmän föräldrautbildning i anslutning till barnets födelse i enlighet med här lämnade förslag. Jag kommer senare denna dag att föreslå att nämnda överens- kommelse redovisas för i en särskild proposition. Efter behandling av propositionen om föräldrautbildning m.m. (SoU 1978/79:45) fick i uppdrag av rege- ringen att tillsammans med lämna förslag om fortbildning för personal engagerad i föräldrautbildning. Socialstyrel- sen fick också särskilda medel för ett treårigt projekt om föräldraut- bildning som startade . Detta projekt resulterade i skrif- ten &¶R¤LDRAUTBILDNING +RING BARNETS F¶DELSE OCH F¶RSTA LEVNADS¥R.32 Syftet med denna skrift var att den skulle fungera som ett underlag för planering inom landstingen av föräldrautbildningen kring barnets fö- 32 Föräldrautbildning – Kring barnets födelse och första levnadsår, redovisar nr 1984:12. !NSVARET F¶R ST¶DET I F¶R¤LDRASKAPET 91 Av skriften framgår vissa allmänna principer för föräldrautbild- ningen. Därvid anges bl a att: Hälso- och sjukvårdshuvudmännen har ansvar för alla blivande och nyblivna föräldrar inom ramen för förlossningsvården och hälsovår- den för mödrar och barn i primärvården. Därför måste föräldraut- bildning komma alla till godo. Föräldragrupper är en form, men de som av olika skäl inte deltar i föräldragrupper skall i individuella kontakter få motsvarande stöd. måste till exempel avpassas efter varje grupps önskemål och behov. 3YFTET ¤R EN LIKV¤RDIG MEN INTE N¶DV¤NDIGTVIS LIKFORMIG F¶R¤LDRAUT BILDNING F¶R ALLA. Föräldrautbildning innebär att personalen delvis får arbeta på ett nytt sätt, ett arbetssätt som i principprogrammet kallas psykosocialt och som redan tillämpas av många i hälsovården för mödrar och barn. Föräldrautbildning och fortbildning av personalen skapar alltså förutsättningar för fortsatt utveckling av det traditio- nella hälso-och sjukvårdsarbetet med ökad uppmärksamhet på psy- kologiska och sociala förhållanden i barnfamiljer. I skriften redovisas en definition av föräldrautbildning (genom att ange de bärande principerna för verksamheten): Föräldrautbildning är till för alla föräldrar. Målen för föräldrautbildning skall vägleda arbetet. Det övergripan- de målet är att stärka föräldrar i deras föräldraskap, vilket skall åstadkommas genom delmålen: –Ge ökade kunskaper..... –Skapa möjlighet till kontakt och gemenskap... –Skapa möjlighet till medvetenhet om och påverkan av samhälls- förhållanden.... 4.5Behov av samverkan mellan landsting och kommun Föräldrar kan ha särskilt behov av stöd p.g.a. brister i föräldrakompe- , oförmåga att lösa vardagsproblem, svårigheter att ta vuxen- ansvar, allvarliga störningar under den egna uppväxttiden som innebu- rit otrygghet och osäkerhet i föräldrarollen. Här finns möjligheter till särskilt stöd för att utveckla och stärka föräldrarollen via MVC, BVC, barnpsykiatrin och den kommunala . Ofta förutsätter så- dana insatser ett nära samarbete mellan dessa samhällsfunktioner. De förslag om stöd i föräldraskapet som utredningen skisserar förutsätter också ett nära samarbete mellan kommuner och landsting. 92 !NSVARET F¶R ST¶DET I F¶R¤LDRASKAPET Ett antal statliga myndigheter arbetar med frågor som har bäring på frågan om stödet i föräldraskapet. Det gäller , , , , , , Brottsförebyggande Rådet, Kriminalvårdsstyrel- sen och för Internationella Adoptionsfrågor (). Utredningen anger i detta kapitel förslag vad gäller , och ansvar för att utveckla och utvärdera metoder för stödet i föräldraskapet samt dessa myndigheters roll för uppföljning av föräldrastödet/utbildningen i kommuner och landsting. Härvid behandlas mer övergripande förslag och bedömningar för dessa myndigheter. Under respektive kapitel har utredningen vidare lagt förslag som berör dessa och andra myndigheter i en viss sakfråga. Att får i uppdrag att ·i samråd med , , kommuner och landsting genomföra kontinuerliga uppföljningar av hur stödet i föräldraskapet utvecklas inom landstingens mödra- och barnhälsovård samt inom kommunernas individ- och familjeomsorg och skolhälsovård. ·i samråd med , , kommuner och landsting utveckla och pröva nya modeller för fortbildning av den personal som skall arbeta med frågor som gäller stöd i för- äldraskapet inom mödra- och barnhälsovården, barnomsorgen, individ- och familjeomsorgen och skolhälsovården. ·i samarbete med ordna konferenser kring stö- det i föräldraskapet och dess betydelse. -OTIV F¶R UTREDNINGENS F¶RSLAG är statens centrala expert- och tillsynsmyndighet inom socialtjänst, hälso- och sjukvård samt hälsoskydd. Myndigheten har tillsyns- och uppföljningsansvar för individ- och familjeomsorgen i kommunerna samt mödra- och barnhälsovården inom landstingen. So- cialstyrelsen har också ansvar för barnomsorgen, men detta ansvar överförs till , som en följd !NSVARET F¶R ST¶DET I F¶R¤LDRASKAPET 93 av att frågorna överfördes till Utbildningsdepartemen- tets ansvarsområde. har emellertid tagit över till- synsansvaret för skolhälsovården. En utredning om mödrahälsovården genomfördes av . 33 I denna ingick även en undersökning av läget inom mödrahälsovården bl.a. vad gäller föräldrautbildning. En rapport över- lämnades till regeringen .