sou · GLB392 · 1998-01-01 00:00:00 — I styrelserna för stiftelserna och tid- ningsbolagen sitter ofta personer med anknytning till de lokala partior- ganisationerna. Tidningens inriktning anges i regel i stiftelseurkunden. skall enligt donatorn Axel Koftan vilja redigeras i liberal, icke i förbudistisk, frireligiös eller social- demokratisk anda. mål anges i en deklaration från stiftelsen och tidningsbolaget som att ge frisinnade och liberala idéer ett forum i den politiska debatten och för att ge invånarna i tid- ningsområdet snabb och pålitlig information. I ett par fall har tidningar övertagits av andra stiftelser, som där- igenom skapat tidningskedjor. Nya stiftelsen har i ett par omgångar övertagit tre liberala tidningar, Ljusnan, och . skapade 1975 en koncern, Sydostpress, genom att överta de ledande tidningarna i grannlänen, och . Vid övertagande skapades garantier för att skulle fortsätta som liberalt organ trots att ägaren och systertidningarna bar moderat prägel. Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen 21 Under bildade näringslivet en fond, , med syfte att ge ekonomiskt stöd till konservativa och liberala tidningar. slussades fondens bidrag till de två partisfärerna genom två stiftelser, respektive Stiftelsen sation. De två stiftelserna deltog under de följande decennierna i en rad aktioner för att rädda ekonomiskt utsatta tidningar och gick även i flera fall in som ägare. Sedan många av de krisdrabbade tidningarna lagts ner eller i några fall räddats genom det statliga presstödet har stif-telsernas verksamhet minskat i omfattning. har Stiftelsen organisationen endast minoritetsposter i ett par liberala tidningar, me- dan äger och Västernorr- lands Allehanda samt en minoritetspost i . I samband med två aktioner för att rädda och kvar i det liberala lägret bildade sex respektive tretton liberala tidningar konsortier som övertog de salubjudna tidningsföreta- gen. Familjerna försäljning av och till det stiftelseägda slutfördes , vilket innebär att tidningarna nu är helägda. Koncernen om- strukturerades så att ett förvaltningsbolag äger de fyra dotterbolag som driver , Ljusnan, och . Liberala , som ägde , er- sattes 1995 av ett aktiebolag . som genom sitt förvärv av kommit att äga en tredjedel av kommanditbolaget minskade vid omstrukture- ringen sin andel. I det nya bolaget har , Stampen och vardera samt och vardera 17 procent.33 Arbetarrörelsen har ända sedan sin start drivit en egen press. Till en början ägdes tidningarna av de lokala fackföre- ningarna och partiorganisationerna. Ägandet överflyttades sedan successivt till arbetarrörelsens centrala organisationer i samband med att tidningarna fick olika former av ekonomiskt stöd. 22 Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen samordnades i koncernen som var majoritetsägare i samtliga socialdemokratiska tidningar förutom Afton- bladet, helägt av LO och Piteå-Tidningen, ägd av den lokala arbetar- rörelsen. Koncernen brottades med svåra ekonomiska problem och re- konstruerades 1985. , , Kr onobergaren och Västgöta-Demokraten lades ner och fem tidningar avyttrades till ett privatägt bolag. Ansträngningarna att rädda företaget misslyckades dock och A-pressen gick i konkurs 1992. Av de icke-socialistiska partierna har /alltid varit svagast representerat i svensk dagspress. Partiets lokala or- ganisationer köpte dock flera landsortstidningar, däribland . förvärvade partiets riksorga- nisation en mindre tidningskedja i länen runt . I samband med att presstödet infördes startade lokala organisationer en lång rad endagstidningar. LO fattade 1991 ett principbeslut att inte satsa ytterligare pengar på vare sig A-pressen eller Aftonbladet.34 beslöt man att bredda ägandet i det av LO Media helägda . Tidningens ledning och personal erbjöds att teckna optioner motsvarande av aktiekapitalet. hade dock inte som A-pressen gått med förlust utan tvärtom hade LO kunnat ta ut från sin tidning genom försäljning av den gamla tidningsfastigheten samt genom utdelningar och koncern-bidrag.35 beslöt , landssekreteriatet, att sälja aktie- majoriteten i . I den debatt som följde försvarade LO:s ledning sitt beslut med både politiska och ekonomiska argument. Ett villkor för försäljning var att på ledarplats skulle fortsätta att förespråka arbetarrörelsens värderingar. betonade att LO hade fler kanaler än . TV, radio, dagspress och fackförbundstidningar var alla intresserade av LO:s åsikter. I vinnande koncept ingick tidningens oberoende socialde- mokratiska ledarsida och radikala kultursidor, varför det vore svårt för en ny ägare att eliminera en strategisk konkurrensfördel.36 Huvudmotivet för att sälja var dock ekonomiskt. LO hade som nämnt fattat principbeslut att inte satsa pengar på pressen som behövde finansiella resurser för att möta den hotande kon- kurrensen från nya TV- och radiokanaler, gratistidningar etc. Slutsats-en SOU 1997:92 Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen 23 blev att behövde uthålliga och finansiellt starka ägare om tidningen skulle få lönsamhetsproblem.37 Även ledning såg breddningen av ägandet som en överlevnadsfråga. De framhöll också att "uppdrag - att stå upp mot orättvisor, att granska överhet och företräda de röstsvaga - inte var ett partipolitiskt uppdrag utan ett journalistiskt, vilket skulle ligga fast, oavsett ägarbreddning.38 Kritikerna av försäljningsbeslutet sköt i första hand in sig på risker- na för att arbetarrörelsen skulle förlora ett opinionsbildande organ. Finansministern ansåg att det skulle vara oklokt av LO att sälja . Han menade att utan stöd hade regeringen inte klarat den statsfinansiella saneringen.39 menade att om LO sålde ut majoriteten avsade man sig också allt in- flytande över tidningens allmänna hållning och politik." Det skulle vara naivt att tro att en ny huvudägare med andra politiska värderingar skulle låta s-värderingar dominera. 40 Fyra fackförbund, Grafiska fack- förbundet, , Handels och Industrifacket motsatte sig liksom Social- demokratiska pressföreningen en utförsäljning .41 fann det fullständigt ofattbart att LO ens kan snudda vid tanken att säl- ja eftersom den som har makten över information-en - har makten. Det förekom också farhågor om att tidningen som helhet skulle för- ändras vid ett ägarskifte. I ett inlägg framhöll kulturredak- tör att historien visar att tidningar ofta ändras med sina ägare. 43 Tid- ningens mångårige redaktionschef menade att det inte enbart handlade om ledarsidans profil utan också om tonen, den at- mosfär tidningen redigeras i, och de speciella traditioner, som skapas på själva tidningen." 44 Per ansåg att ledning talar till oss om en avgörande förändring i synen på tidningar: att de i första hand skall vara till för sin egen skull, som vinst- eller framgångs- maskiner. Inte vara uttryck för idéer och värderingar, inte tala för ideo- logiska uppfattningar, inte representera något eller några. Vem bryr sig då om ägare eller folkrörelseanknytning eller balans i det offentliga samtalet. 45 var inne på likande tankegångar om att journalismen gått i förbund med kommersialismen. "Gemensam mot- ståndare är tanken att tidningar har ett uppdrag utöver kårens och kapi- talavkastningens. gick det norska medieföretaget in som del- ägare i . förvärvade av Aftonbla-dets aktier för 370 m iljoner kronor. LO:s aktier omvandlades till pre- ferensaktier med ett bokfört värde på , som ger LO en årlig fast avkastning på . 24 Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen ekonomiska ansvaret för produktionen av tidningen inklusive even-tuellt framtida kapitaltillskott. Ett särskilt avtal ger LO:s styrelsere- presentanter rätt att tillsätta chefredaktör för ledarsidan och kultursidan. Styrelsen kommer att bestå av tre representanter för , där- ibland ordföranden, och fyra från LO. Den allmänna redaktionens chef- redaktör övertog posten som ansvarig utgivare. är det ledande medieföretaget i med bland annat de två största dagstidningarna, de konservativa (ägt ) och Verdens (1966) samt stora intressen i TV, film och multimedia. Företaget kan av mediepolitiska skäl knappast växa mer på den norska dagspressmarknaden där det inklusive minoritetsandelar i regiontidningar kontrollerar av den totala uppla- gan.48 har därför expanderat inom andra mediebranscher och i utlandet. I har etablerat sig på flera områden med internetoperatören (samägt med ), TV- och filmproduktionsbolaget , Svenska Dagbladets förlagsverksamhet samt en andel i Skandinaviska Filmlaboratorier Holding.49 ledning har den uttalade målsättningen att bli det ledande medieföretaget i . Om- sättningen uppgick t ill och resultatet blev 498 miljoner norska kronor.50 Motsvarande tal för Bonniersfärens medieverksamhet var respektive . Ägarstrukturen i har förändrats kraftigt . Det familjeägda bolaget börsintroducerades . Några medlemmar i ägarfamiljen erbjöd 1994 flera stora nordiska medieföretag, däribland och Sanoma, att köpa strategiska poster i företaget. 51 ansåg att det vore oförenligt att låta och vara liberala och oberoende tidningar och köpa tidningar av annan politisk färg. 52 följde Nycanders linje och avstod från erbjudandet bland annat med hänsyn till det skulle ha skadat trovärdigheten i det liberala tidningsuppdraget i övrigt. 53 förlorade ägarfamiljen aktiemajoriteten sedan några delägare sålt sina innehav. Familjens huvudman kontrollerar av aktiekapitalet, lika mycket som de fyra näst största ägarna. 54 Genom ägarsplittringen kan i kraft av sitt innehav, som till största delen har placerats i en stiftelse, även i fortsättningen besätta en central position i företaget. I kommentarerna till köp framhöll flera bedömare det positiva i att fick professionella och finansiellt starka ägare. 55 bedömdes också kunna bli en välbehövlig motvikt till dominans på den svenska mediemarknaden. Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen 25 bland annat och , såg det som värdefullt att avtalet tryggade utgivandet av en stor socialde-mokratisk tidning i huvudstaden. Flera kommentatorer varnade för att socialdemo- kratiska profil skulle komma att suddas ut. frågade om det är långsiktigt trovärdigt att den som inte betalar styr och den som betalar inte styr. [] Var pengarna läggs bestämmer vilken tid-ning det blir. [] Den mest näraliggande tolkningen är att LO nöjer sig med att ha två helsidesannonser i en stor Stockholmstid-ning. 57 såg en fara i att långt driven kom-mersialisering på nyhetssidorna kunde undergräva ledarsidans trovärdighet och devalvera tidningens politiska linje.58 menade att kö-pet innebar att tidningens legitimitet för en vidare samhällsroll för-svagades .59 frågade sig hur det stämde med LO:s försäkran att trygga den politiska linjen och låta överta posten som ansvarig utgivare.60 Flera kritiska röster ställde frågor kring vilket faktiskt inflytande LO skulle få. menade att det är som genom sitt inne- hav av stamaktierna har kontrollen över som företag. LO:s kanslichef har sagt avtalet innebär att man ger mot- sidan avgörandet i alla affärsmässiga frågor. LO:s fyra styrelseleda- möter skall inte kunna uppträda som majoritet i nå gon annan fråga än tillsättningen av politisk chefredaktör. I denna fråga har de vetorätt men är inte ensamma om att komma med förslag. Enligt i ledning är tillsättningen en fråga för hela styrelsen. Frågan ställdes om det fanns klausuler för samarbetsavtalsbrott? 62 VD , pekade på risken att ägarens högerinriktning kan leda till konflikter . 63 På ledarplats framhöll att den som är villig att satsa pengar i ett projekt har mer inflytande än den som nöjer sig med en begränsad insats. Sannolikheten är därför stor att i förlängningen ändå kom- mer att uppfattas med som en Schibsted- än som . Och norska tidningar är närmast moderata. Mycket tyder på att förvärv av stamaktierna i bladet kommer att betraktas som en milstolpe i det svenska tidnings- ägandets historia. i modern tid har ett utländskt me- dieföretag tagit kontrollen över en stor svensk dagstidning. De stora nordiska medieföretagens strategi att se hela som sin naturliga marknad har också fått genomslag på den svenska dagspressmark- naden. Försäljningen bildar även en slutpunkt för den svenska arbetar- rörelsens ambitioner att på central nivå agera aktivt som tidningsägare. 26 Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen Även om det förekommit tidigare att en ägare givit ut tidningar av olika politiska kulörer är det första gången som en ägare av en konservativ tidningsgrupp engagerar sig i en socialdemokratisk tidning. Avtal där en politisk gruppering garanterats bestämmanderätt över tidningens politiska ledning har prövats tidigare både i större tidningar som Ar- betet Nyheterna och mindre som . Försäljningen av kan också ses som ytterligare ett steg från partipress till en journaliststyrd, professionell press, en process som pågått i ett trettiotal år. är hemligt, vilket gör det omöjligt att i detalj stu- dera förhållandet mellan de två kontrahenterna, men allt tyder på att kommer att vara den drivande kraften på ägarsidan, medan LO kommer att nöja sig med en mindre aktieutdelning och att tillsätta chefredaktören för de opinionsbildande avdelningarna. När arbetarrörelsen efter A-pressens konkurs 1992 skulle rekonstruera den socialdemokratiska pressen deklarerade både SAP och LO att tidningarna inte kunde vänta sig något ekonomiskt stöd från centralt håll. Det socialdemokratiska partiet övertog visserligen via ett par helägda bolag tidningarna. Målsättningen var dock att så snabbt som möjligt avyttra tidningarna. Rekonstruktionen omfattade både tidningar som dragits med i kon- kursen och som räddats över i ett annat bolag samt fem tidningar som tidigare sålts men gått i konkurs. Sammanlagt rörde det sig om femton bolag med tjugo tidningar. I tolv bolag togs aktiemajoriteten över av den lokala arbetarrörelsen i olika konstellationer (tabell 1.3). I flera fall satsade även enskilda läsare och anställda pengar i företagen. De juridiska formerna växlade mellan stiftelser och aktiebolag, i några fall i flera led. I praktiken spelar ägoformen sannolikt mindre roll, det viktiga är att tidningarna är förankrade i den lokala arbetarrörelsen. Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen 27 Tabell 1.3 Flerdagarstidningar med socialdemokratisk beteckning 1996. LO-sfären 50,1 [40,1; 10] Lokala organisationer inom LO 74,1 (70,8); Lokala organisationer inom SAP 18,1 (17,3); iGävleborg 6,6 (6,3); ABF 0,7 (0,6); Privatpersoner och företag 0,5 (5,0) i ca 57; 10 700 enskilda aktieägare ca 25; Näringslivsrepresentanter 8; Arbetarrörelsen i genom och Förvaltnings AB Järntorgskvarteret ca 5; Fackförbundsavdelningar 5 . Stiftelsen /SAP 54,6; 29,8; Mitt 10,2; Företagets personal 4,0; Metall avd 47 1.0; SAP 0,6 i , [kontrollerad av den lokala arbetarrörelsen] 100 Stiftelsen 49,5 [kontrollerad av SAP i ]; lokala organisationer och föreningar. 50 [Arbetarekommunen och LO-sektionen på ]; 50 [Centerrörelsen 67, Liberala 33] 100 [Bo Präntare 100] 50; 25,6; 17,9; Stiftelsen 6,5 28 Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen 100 [Arbetarrörelsen i ] Fackliga organisationer och socialdemokratiska föreningar inom tidningens spridningsområde 70; Ett stort antal enskilda personer 30 i 82,2; cirka 13; Över 180 enskilda personer och organisationer 100 [Socialdemokratiska partidistriktet och i Organisationer knutna till arbetarrörelsen i genom Stiftelsen till VF och cirka 80;. Nord 11; Privatpersoner 7 [ägare ] 49; 35; Kurirenintressenternas Förening 11; FöreningenKurirenproduktion 5 Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen 29 Fackliga organisationer, näringslivet och privatpersoner i 100 [Ett 20-tal lokala fackföreningar, socialdemokratiska partidistriktet och samtliga dess arbetarkommuner samt i och ytterligare Anm: Sifferuppgifterna avser andel av röster (andel av aktiekapital) 1 gick i konkurs 1996 2 Utgivningen av övertogs av ett bolag ägt av 50, lokala fackföreningsrörelsen 33 , personalen 17. Bolaget ger ut som en edition av 3 Östgöten och sammanslogs . Östgöten kommer att läggas ner . 30 Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen På några platser vände sig socialdemokraterna även till det privata näringslivet med erbjudanden att gå in som delägare i tidningarna. I ett fall, med endagstidningen , såldes bolaget till Bo Präntare, mångårig medarbetare på ledande befattningar inom A- pressen. Präntare lät tidningen behålla sin politiska färg och övertog 1996 själv posten som chefredaktör. i övertogs till lika delar av å ena sidan via en stiftelse, å andra sidan tre stiftelser med för- ankring i arbetarrörelsen i länet. fördes förhandlingar mellan ägare, Centertidningar, och styrelseordförande . Parterna enade sig om ett avtalsförslag där Centertidningar skulle betala 14,6 miljoner kro- nor för aktierna i . LT:s ägare skulle kontrollera 49,7 pro- cent av rösterna och av kapitalet i det nya bolaget. Tid- ningarna skulle få gemensam VD, styrelse, administration och tryck- ning, men två chefredaktörer, två redaktioner och separata annons- avdelningar. Sammanslagningen beräknades ge rationaliseringsvinster på 7–10 m iljoner kronor. Två av de andra delägarna i , (25,av aktiekapitalet) och (17,9), avvisade förslaget med motivering att inte skulle överleva i den aviserade modellen. lämnade då sin post som styrelseordförande. agerande väckte kritik från socialdemokratiskt håll. 66 chefredaktörer uppmanade honom att sälja sina aktier i tidningen, eftersom han visat att han inte trodde på tidningen utan aktivt arbetat för att skapa ett tidningsmonopol i . 67 kom fyra ägare överens om samarbetsformerna och gjorde ett uttalande om att man har en gemensam tro på företagets långsiktiga framtid. När Arbetet rekonstruerades 1992 arbetade aktivt för att få det skånska näringslivet att satsa pengar på den skånska tidningen, när sålts ut till stockholmare. Han lyckades få ett 50-tal lokala företag och företagare att teckna sig för ak- tier motsvarande av aktiekapitalet. Dessutom gick Helsing- borgs Dagblad in som delägare . 69 Arbetet försökte 1995 få in nytt kapital genom en nyemission men lyckades inte få någon intressent, vare sig från mediebranschen eller näringslivet i stort. 70 sålde på sin andel .71 , ägt av köpte 1995 i som gav ut och . 72 Den social- demokratiska rörelsen, enskilda personer och företag samt de anställda ägde resterande . 73 När bolaget gick i konkurs 1996 övertogs Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen 31 utgivningsrätten till av ett nytt bolag, med (), lokala fackföreningsrörelsen (33) och personalen (17) som ägare. 74 ger ut en edition i , Nya . I Sydöstran, med i som majoritetsägare, gick det karlskronabaserade motorpressförlaget 1995 in som delägare med en post på . Sydöstran och förlaget samarbetar dels redaktionellt genom en motorbilaga i tidningen, dels tekniskt. som gav ut och Östgöten slog 1996 samman de två tidningarna t ill som ges ut i tre editioner för , och .76 togs beslut om att lägga ner Linköpingseditionen. De socialdemokratiska tidningarna startades en gång av de lokala fackliga och politiska organisationerna. Dagens decentralisering av ägandet innebär således en återgång till det ursprungliga lokalt förank- rade ägandet. De nya ägarna har dock inga större möjligheter satsa pengar varken vid tillfälliga kriser eller för större investeringar. Centerrörelsen äger sin press dels via den centralt partiägda koncernen , dels via bolag ägda av lokala centerorganisationer. Centertidningar driver sex flerdagarstidningar samt två fådagars- tidningar. De lokalt ägda bolagen ger främst ut endagstidningar men även tre flerdagarstidningar, däribland . Så gott som alla lokalt ägda tidningarna är beroende av presstödet för sin överlev- nad. intar en särställning bland de organ som stöder genom att en privatperson, , äger huvudparten av andelarna i den ekonomiska förening som ger ut tid- ningen som han är verkställande ledamot och chefredaktör. Han äger även den borgerliga tredagarstidningen sbladet. har flera förändringar inom centerpressen ägt rum. köpte 1994/96 , som tidigare ägdes av cirka 1 000 aktieägare. 77 Tidningen har en domine- rande ställning i sitt utgivningsområde och har redovisat ett mycket gott ekonomiskt resultat. Landets minsta sexdagarstidning förvärvades 1996 av . Tidningen kommer att drivas vidare i oförändrad form i ett dotterbolag. 78 över-tog 1994 utgivningsbeviset för den konkursdrabbade 3 Dagar och drev verksamheten vidare i form av endagstidningen /Krono- 32 Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen bergaren, som innehåller både socialdemokratiska och centerpartis-tiska kommentarer.79 blev även hu-vudägare i den centerpartistiska endagstidningen Arbetarrörelsen i nordvästra startade en tredagars- tidning, . 81 Redan efter en och en halv månads ut- givning gick tidningen i konkurs. 1.3.5Ägarinflytande i organisations- och stiftelseägda tidningar Så gott som samtliga organisations- och stiftelseägda tidningar har politiska anknytningar. I bolagens styrelser sitter ofta ledande personer inom politik eller organisationsvärlden. rör det sig om rikspo- litiker, men oftast om lokala politiker. Den senare kategorin har sanno- likt ökat i antal till följd av decentraliseringen av ägandet av arbetar- rörelsens press. Styrelseledamöterna har inte som i privatägd press pri- vatekonomiska intressen i tidningsföretagen, men kan i egenskap av makthavare ha synpunkter på tidningarnas bevakning av olika frågor. Någon aktuell studie över styrelsens roll och styrelseledamöternas samhällspositioner i organisations- och stiftelseägda tidningar finns inte. I flera av de senaste årens affärer har det dock uppmärksammats att kritiserade politiker suttit i den lokala tidningens styrelse. chefredaktör hamnade 1995 i en konflikt med företrädare för den näst största ägaren . Axel , ordförande i föreningen, och LO- distriktets förre ordförande klagade enligt vid upprepade tillfällen på hennes skriverier och hotade att minska anslaget till tidningen om hon inte ändrade sig. medgav att det fanns motsättningar om både tidningens allmänna inriktning och den eko- Konflikten slutade med att avgick. hävdade i en krönika att många chefredaktörer i arbetar- rörelsens press blev utskällda för att det inte står 'rätt' artiklar i tid- ningen, att ledaren, inte är tillräckligt partitrogen (vad nu det är? ), att avslöjandet om s-politikern eller fackbasen har skadat rörelsen osv. Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen 33 Delårsrapport för januari- . 5Årsredovisning för 1992-1995. 7Dagens Nyheter och . 12/1995. 8Mediatrender 3/1997. 17/1996. Mediatrender 20/1996. 10Deni AB ägs av det av familjen ägda (av rösterna, av aktiekapitalet) och familjen privat (27 resp 77). 11Senare har HB aktier i övertagits av . 13Årsredovisning för AB 1994 s 6. Mediatrender 20/1994 och 6/1995. 15Mediatrender 13/1994. 16Årsredovisning för 1995 s 41. 18Mediatrender 5/1997. Mediatrender 10/1996. 20Dagens Nyheter och . 23Annons i 1996-10. 28Pressens Tidning 1/1997. 29Pressens Tidning 7/1995. Journalisten 19/1995. 5/1997. 32Anderson, I, Svenska Dagbladets historia del I, s 385 ff. 33Mediatrender 1/1995. Årsredovisning för AB 1994. Årsredovisning för AB 1994. 34Folkrörelsernas Medieforum Informationsbrev 4/1995. 34 Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen 39Resumé 50-52/1995. 40Resumé 45/1995. 41Resumé 45/1995. Mangfold i media. Mediatrender 20/1996. Resumé 15/1996. i Dagens Politik . 65Mediatrender 13/1996. 13/1996. 66Mediatrender 15/1996. 67Mediatrender 12/1996 och 17/1996. 69Dagens Nyheter och 1992-03 15. Mediatrender 9/1995. 13/1996. 2/1997. Mediatrender 2/1997. 73Mediatrender 4/1995. 74Mediatrender 1/1997. Utveckling av ägande och ägarinflytande i dagspressen 35 75Mediatrender 17/1995 och 8/1996. 76Mediatrender 3/1996. 15/1996. 79Pressens Tidning 15/1994. 80Mediatrender 18/1995. 81Pressens Tidning 15/1994. 81Pressens Tidning 1/1996. 18/1996. Citat i från artikel i . 84Pressens Tidning 4/1995. Den svenska dagspressen har länge haft en mycket stabil ägarstruktur.