sou · GLB346 · 1998-01-01 00:00:00 — Den del av avgiftssatsen för kyrkoavgiften som avser begravnings- verksamheten skall vara exakt lika stor som den avgiftssats som bestämts i hemförsamlingen enligt begravningslagen. Lagen (1997:000) om betalning av skatter och avgifter (Skatte- betalningslagen) föreslås ersätta uppbördslagen (1953:272) års taxering (SOU 1996:100). I paragrafen anges att det är skattebetal- ningslagens bestämmelser som gäller vid beräkning, debitering, redovisning och betalning av avgift till registrerat trossamfund. Se vidare kommentarerna till 13.9. Bestämmelsen innebär att det är den beskattningsbara förvärvsinkomsten till inkomstskatt som utgör underlaget för avgiften. Den som inte har någon sådan inkomst påförs heller ingen avgift. I kommunalskattelagen (1928:370) definieras underlaget i 50 §. I Skatte- lagskommittens betänkande Inkomstskattelag (SOU 1997:2), som är under remissbehandling definieras underlaget i 1 kap. 4 § inkomstskattelagen (1998:000). Inkomstskattelagen, som föreslås ersätta i första hand kommunalskattelagen och lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, skall enligt förslaget tillämpas första gången vid taxering. Se vidare avsnitt 4.3.2. Se avsnitt 5.3.2 och 7.3. Se avsnitt 9.3.2 och 10 För den som utträtt ur finns motsvarande bestämmelser i 3 kap. kyrkolagen (1992:300). Se även avsnitt 9.3.2 och 10. Se avsnitt 10 under rubriken . Av paragrafen framgår att ett beslut enligt 1 § andra stycket får återkallas. Se avsnitt 8. Uppgifter som skall lämnas enligt 5 § skall första gången avse förhållandena . Se även avsnitt 9.3 om information och medgivande samt avsnitt 12. 13.3Kommunalskattelagen (1928:370) Ändringen föranleds av att församlingsskatten inte längre skall tas ut och således inte heller ingå i den allmänna kommunalskatten. 13.4Lagen (1951:691) om viss lindring i skattskyldigheten för den som icke tillhör . Lagen upphävs på grund av att församlingsskatten avskaffas. 13.5Lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. Skattelagskommitten har i sitt betänkande Inkomstskattelag ( SOU 1997: 2), del II sid 11 anfört Vi har inte tagit med att skatteuttaget görs på ett beskattningsunderlag i "skattekronor och skatteören", 1 och 2 §§ KL. Enligt vår mening fyller det nuvarande begreppssystemet med skattekronor och skatteören och bestämmande av skatteuttaget i kronor inte någon funktion. Skatteuttaget bör hellre uttryckas i procent av den beskattningsbara förvärvsinkomsten. "Skattekronor" och "skatteören" har därför ersatts i vårt förslag (§§ 1, 3 och 4 a). Ändringarna har föranletts av att församlingsskatten utgår och delvis ersätts av begravningsavgiften och den avgift för begravningsverksamheten som skall ingå i kyrkoavgiften. Redovisning och uppgifter enligt tredje stycket skall lämnas t ill respektive samfund på central nivå. Underrättelserna om avgiftssatserna skall lämnas på datamedium från respektive samfund på central nivå. Skattemyndigheterna skall inte underrättas utan enbart . Någon ändring föreslås inte av denna paragraf. Den har ändå tagits med eftersom (SOU 1996:100) föreslagit ändring i nu gällande lydelse. I första stycket har församlingsskatt ersatts med de avgifter som skall tas ut för begravningsverksamhet. Är en kommun huvudman för begrav- ningsverksamheten i stället för en församling inom skall utbetalningen ske till kommunen. Bestämmelserna om nedsättning på grund av lagen (1951:691) om viss lindring i skattskyldigheten för den som t illhör har tagits bort eftersom lagen föreslås upphävd. Av den nya sista meningen i sista stycket framgår att bestämmelserna i paragrafen i tillämpliga delar också gäller den del av kyrkoavgiften som inte avser begravningsverksamhet. Bestämmelserna gäller också avgifter till andra registrerade trossamfund än , som har rätt till statlig hjälp med att uppbära avgifterna. Av fjärde stycket framgår att utbetalningarna till församlingarna skall ske till , dvs på central nivå. Av det sista stycket framgår att även utbetalningar till andra trossamfund skall ske på central nivå. Utbetalningsdagen i fjärde stycket har ändrats för att den skall bli den- samma som för de borgerliga kommunerna, vilket underlättar administra- tionen. 5 och 6 §§ Ändringarna föranleds – förutom i redaktionellt hänseende – av att uppgifter mellan trossamfunden och skatteförvaltningen delvis skall lämnas på central nivå. 13.6Lagen (1979:417) om utdebitering och utbetalning av skatt vid ändring i rikets indelning i kommuner, landsting och församlingar Ändringen föranleds av att församlingsskatten avskaffas och ersätts av begravningsavgift och kyrkoavgift. 13.7Sekretesslagen (1980:100) Avgiften kommer att behandlas som skatt och bör därför jämställas med skatt i sekretesslagens mening. Regleringen bör ske i 1 §, där även vissa andra avgifter samt pensionsgrundande inkomst, PGI, förs in under skattebegreppet. Uppgift om avgiftsskyldighet till trossamfund får anses som en inte- gritetskänslig uppgift. Uppgiften bör därför varasekretessbelagd . Se även avsnitt 11.3. 13.8Skatteregisterlagen (1980:343) Uppgift om avgiftsskyldighet till trossamfund är att anse som en integritetskänslig uppgift. be höver uttryckligt stöd för registrering av de uppgifter som behövs för uppbärande av avgiften, särskilt mot bakgrund av EG-direktivet. 13.9Lagen (1997:000) om betalning av skatter och avgifter (Skattebetalningslagen) I betänkande, SOU 1996:100, föreslås att uppbördslagen (1953:272) fr.o.m. i (taxering) skall ersättas av en ny lag, skattebetalningslagen (SBL). Eftersom Skatte- betalningsutredningens förslag har remissbehandlats och en lagrådsremiss lämnats har förslagen i lagrådsremissen tagits in som "nuvarande lydelse" i författningsförslaget. I 1 och 2 §§ anges lagens tillämpningområde. I 1 § anges det område inom vilket lagen gäller fullt ut. De nya avgifterna och den nya skatten (begravningsavgift och avgift till registrerat trossamfund samt kyrkoantikvarisk skatt) har därför tagits in i denna §. Av 4 § första stycket framgår bl.a. att vad som i SBL sägs om skatt och skattskyldig också gäller avgift och avgiftsskyldig. Förslag till lag om ändring i begravningslagen finns i Begravnings- verksamhetskommittens betänkande. Förslag till lag om kyrkoantikvarisk skatt finns i det betänkande som lämnats av Kommittén angående det kyrkliga kulturarvet. Av paragrafens första stycke 3. framgår bl.a. vilka skatter och avgifter som beaktas när skattetabellerna för preliminär skatt upprättas. inkomstskatt, som är en av de skatter som beaktas, avser enligt 2 § kommunalskattelagen (1928:370), KL, allmän kommunalskatt, vari bl. a. församlingsskatt ingår. Genom det förslag om ändring av 1 § KL som läggs fram (jfr lagförslag 1.3 och kommentaren vid 13.3) kommer inkomskatt (taxering) endast att bestå av kommunalskatt och landstingsskatt. Församlingsskatten ersätts delvis av begravningsavgiften, avgift till registrerat trossamfund och kyrkoantikvarisk skatt. Dessa bör därför i stället beaktas i skattetabellerna. Andra stycket har kompletterats med de nya avgifterna som kan variera lokalt. Den kyrkoantikvariska skatten beräknas efter samma skattesats i hela landet. 7–8 §§ Med ledning av bestämmelserna i dessa paragrafer bestäms tillämplig skattetabell. Ändringen är en följd av att begravningsavgiften och avgiften till registrerat trossamfund skrivits in i 14 §. De nya avgifterna och den nya skatten (begravningsavgift och avgift till registrerat trossamfund samt kyrkoantikvarisk skatt) har skrivits in i paragrafen. De kommer därigenom att ingå i den slutliga skatten och redovisas på slutskattebeskedet. I denna paragraf finns bestämmelser om s.k. rörliga skatter och avgifter. Skatte- och avgiftssatserna för dessa kan inte direkt anges i lag utan framgår eller är beroende av underrättelser från kommuner m.fl. Då avgiftssatserna för begravningsavgiften och avgiften till registrerat trossamfund inte framgår direkt av begravningslagen eller lagen om avgift till registrerat trossamfund har paragrafen kompletterats med dessa avgifter. Jfr kommentaren till 13.2. Ändrade relationer mellan staten och Ett principbeslut har fattats om ändrade relationer mellan staten och (prop. 1995/96:80, bet. 1995/96: KU12, rskr. 1995/96:84). Med anledning härav behöver ett antal delfrågor utredas och för detta ändamål skall följande utredningar tillsättas och särskilda uppdrag ges: –utredning om konstitutionella och andra rättsliga frågor, –särskilt uppdrag t ill att utreda formerna för statlig uppbörd av kyrkoavgift, –utredning om begravningsverksamheten, –särskilt uppdrag t ill Kammarkollegiet att utreda den kyrkliga egen- domen vid en relationsändring, –utredning om vården av kulturhistoriskt värdefull kyrklig egendom och kyrkoarkiven, samt –utredning om personalfrågorna vid en ändring av relationerna och om statligt stöd till trossamfund. Utredningarna skall ha regeringens principproposition och beslut om relationsändringen som utgångspunkt för sitt arbete. Ett särskilt beredningsorgan skall inrättas för att underlätta insyn och samordning i utredningsarbetet. Samverkan skall också ske mellan statens och utredningsarbeten. I det statliga utredningsarbetet skall prövas de kostnader som förslagen för med sig och hur dessa skall finansieras. En grundläggande förutsättning skall därvid vara en statsfinansiellt neutral lösning. har efter förslag av regeringen (prop. 1995/96:80, bet. 1995/96:KU12, rskr. 1995/96:84) fattat ett principbeslut om ändrade relationer mellan staten och . I det följande redovisas några av de väsentligaste utgångspunkterna för detta beslut. Ingen annan reform har i modern tid varit föremål för så omfattande och ingående överväganden som frågan om ändrade relationer mellan staten och . Det principiella ställningstagande som gjorts har successivt mognat fram under en demokratisk beslutsprocess som i både omfattning, djup och längd har få motsvarigheter. Den stora omvandling som genomgått till följd av industrialiseringen, sekulariseringen och invandringen har i grunden förändrat synen på statskyrkosystemet. Den kyrkliga verksamheten har traditionellt sett haft stor betydelse och varit en viktig del i samhällsutvecklingen. har takten i förändringarna ökat och vi har fått se att det svenska samhället blivit alltmer mångkulturellt och mångreligiöst som ett led i den internationella integreringen. Detta har bl.a. medfört att inte längre har den självklara position som den har haft tidigare. får nu verka under andra förutsättningar än de som fanns i då kyrkans myndighetsprägel var tydlig och framträdande. Genom ökade internationalisering och den stigande värde- pluralismen i vårt samhälle har också relationerna mellan trossamfunden förändrats. Det mest påtagliga är tillväxten av den romersk-katolska kyrkan och de ortodoxa kyrkorna, det ökade inslaget av icke-kristna trosbekännare samt förändringarna i den svenska . Särskilt tydliga blir förändringarna inom vissa delar av storstadsområdena där invandrarna utgör en betydande andel av befolkningen. Det finns anledning anta att detta förhållande består och att tillhörigheten till på en del håll blir relativt låg medan på andra håll även fortsättningsvis en hög andel av invånarna kommer att tillhöra . För , invandrarsamfunden och frikyrkorna ställer detta krav på en ökad anpassning till de förändrade förhållandena. Samverkan mellan trossam- funden har också breddats och det ekumeniska arbetet intensifierats och fördjupats under senare årtionden. Den här i grova drag skisserade utvecklingen ligger bakom behovet av att ändra stat-kyrkarelationerna i riktning mot att och övriga trossamfund blir mer jämställda än . har frågan om ändrade relationer mellan staten och övervägts av ett antal statliga utredningar av både mera politisk och mera teknisk karaktär. Vissa reformer inom kyrkan av delvis stor betydelse har också genomförts, särskilt , men någon grundläggande ändring av relationerna har inte kommit till stånd. Kyrko- beredningen redovisade emellertid i sitt slutbetänkande Staten och trossamfunden (SOU 1994:42) förslag t ill framtida relationer mellan staten, och övriga trossamfund. Förslagen från Kyrkoberedningen gick sedan ut på en mycket bred remiss och härefter vidtog partiledaröverlä ggningar i ämnet. Vid överläggningarna framkom det att det fanns en betydande parlamentarisk majoritet för en förändring av stat-kyrkarelationerna. Vidare fördes särskilda överläggningar mellan regeringen och vilka resulterade i en samsyn i denna fråga. Regeringen redovisade härefter sitt principförslag om ändrade relationer mellan staten och till kyrkomöte. Förslaget grundade sig på de olika överlä ggningarna. I sitt yttrande gav kyrkomötet regeringen till känna att skrivelsens grundelement, så som andra kyrkolagsutskottet preciserat dem, tillgodoser behov och därmed kan ligga till grund för reformarbetet. Kyrkomötets beslut fattades med mycket stor majoritet. I proposition 1995/96:80 Ändrade relationer mellan staten och förelade regeringen sitt förslag till riktlinjer för det fortsatta arbetet med relationsändringen. Av riktlinjerna framgår att det be hövs ett fortsatt statligt utredningsarbete i fråga om konstitutionella och andra rättsliga frågor, uppbörd av kyrkoavgift, begravningsverksamheten, den kyrkliga egendomen, vården av kulturhistoriskt värdefull egendom och kyrkoarkiven samt personalfrågor och statligt stöd till trossamfund. Särskilda åtgärder behöver också vidtas för att underlätta insyn i och samordning mellan utredningarna. Samverkan skall vidare ske mellan statens och utredningsarbeten. Det inomkyrkliga utredningsarbetet syftar till att ta fram ett underlag för kyrkomötets beslut om ett framtida kyrkligt regelsystem. har det övergripande ansvaret för detta arbete inför kyrkomötet. Fyra särskilda utredningsgrupper under en ledningsgrupp skall göra utredningarna på den kyrkliga sidan. För det statliga utredningsarbetet skall följande gälla. Utredning om konstitutionella och andra rättsliga frågor Principbeslutet om ändrade relationer mellan staten och förutsätter en ny konstitutionell reglering av förhållan- Dessutom ligger det i beslutet att genomföra en mera övergripande reglering i fråga om samtliga trossamfund. Dessa och angränsande frågor som rör den rättsliga regleringen av trossamfund bör hanteras i en särskild utredning med den inriktning som framgår av det följande. I fråga om förhållanden finns det särskilda regler om hur föreskrifter skall meddelas, nämligen i övergångsbestämmelserna till regeringsformen. I fråga om andra trossamfund finns inte några särskilda regler om normgivningen. Föreskrifter om sådana trossamfund får meddelas i enlighet med regeringsformens allmänna bestämmelser. Det blir då närmast fråga om föreskrifter om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden inbördes (8 kap. 2 § regeringsformen). Enligt principbeslutet om relationsändringen skall normgivningsreglerna i övergångsbestämmelserna till regeringsformen upphävas och i stället bör det i 8 kap. regeringsformen tas in regler om normgivning angående och andra trossamfund. Tanken är att en sådan grundlagsbestämmelse sedan skall utgöra grunden för den särskilda lag- stiftning som kan behövas för framför allt förhållanden. Det skall alltså skapas en ny kategori föreskrifter om normgivning, näm- ligen föreskrifter om trossamfund. Utredningen skall, med ledning av vad kyrkomötet uttalat i frågan (2KL 1995:1 s. 27), lämna förslag t ill hur en sådan grundlagsbestämmelse bör utformas. Dessutom skall frågan om handlingars offentlighet i utredas med inriktning på att offentlighetsprincipen skall tillämpas även i fortsättningen. I detta sammanhang behöver också Kyrkoberedningens förslag till lag om tystnadsplikt inom bedömas. Detsamma gäller frågan om det finns ett behov av sekretess vid den uppbördshjälp som staten skall lämna kyrkan. Slutligen skall utredningen göra en sammanställning av hur ändringen av relationerna påverkar det statliga regelsystemet utöver vad som särskilt tas upp i dessa direktiv. Utredningen skall också överväga be hovet av författningsändringar beträffande de icke-territoriella församlingarna och föreslå ändringar i detta hänseende. Även vid en relationsändring behövs det en viss begränsad lagstiftning om . Enligt principbeslutet skall det skapas en särskild lag om . Utredningens uppgift på detta område är att utforma bestämmelserna i en sådan lag. Lagen skall endast innehålla det som är principiellt viktigt och som uttrycker grundläggande karaktär. Det innebär att det i lagen skall finnas vissa basbestämmelser om identitet och om kyrkans organisation. Lagen bör innehålla en regel som klart säger att som trossamfund är ett eget rättssubjekt som bl.a. kan förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter. Vidare bör det finnas bestämmelser om såväl den lokala som den regionala nivån inom kyrkan, dvs. församlingarna och stiften. Det bör i lagen slås fast att församlingar och kyrkliga samfälligheter, som egna juridiska personer, med vissa undantag är territoriella och omfattar dem som tillhör och är folkbokförda inom respektive församling. Församlingarnas kommun- status skall dock upphöra och de rättsliga konsekvenserna av detta skall beaktas. Lagreglerna bör utformas på ett sådant sätt att de uppgifter och den grundläggande kompetens som tillkommer de olika kyrkliga nivåerna klarläggs. En utgångspunkt kan därvid vara vad kyrkomöte har gett uttryck åt i den delen (2KL 1995:1 s. 32 ff). Lagen om skall föreskriva skyldigheten för dem som tillhör kyrkan att betala en lokalt och regionalt beslutad kyrkoavgift. Det kan också finnas ett behov av några grundläggande regler om den kyrkliga egendomen. Kyrkomötet har i sitt yttrande över regeringens förslag till ändrade relationer mellan staten och tagit upp frågan om den kyrkliga uppbörden bör kallas kyrkoavgift eller kyrkoskatt. Efter ett längre resonemang för och emot de båda alternativen kommer kyrkomötet fram till att det i statsrättslig mening är fråga om en obligatorisk avgift för dem som tillhör kyrkan. Kyrkomötet anser emellertid att staten bör kunna acceptera att den lagstadgade kyrkoavgiften med kyrkorättslig motivering betecknas kyrkoskatt. Med hänsyn till den vikt kyrkomötet tillmätt frågan om uppbördens benämning efter relationsändringen bör utredningen överväga även denna fråga. Bestämmelser om de kyrkliga valen kommer framöver att hanteras inom ramen för en inomkyrklig reglering. Utredningen skall emellertid överväga om lagen om bör innehålla någon grundläggande bestämmelse om dessa val. I utredningsarbetet skall gränsdragningen mellan innehållet i lagen om och en inomkyrklig reglering närmare prövas. Därvid bör utredningen särskilt beakta behovet av att kunna utforma en inomkyrklig reglering utan en alltför långtgående bindning i den statliga regleringen och det principiellt angelägna i att lagen inte blir alltför omfattande. De ändrade relationerna mellan staten och skall gälla fr.o.m. . Kyrkomötet måste kunna besluta om det nya inomkyrkliga regelverket. Detta kommer att kräva vissa tillfälliga övergångsbestämmelser avseende kyrkomötets beslutskompetens. Enligt den tidsplan som gjort för det inomkyrkliga utredningsarbetet behöver kyrkomötet fatta sitt beslut om det nya regelverket . Detta för att det skall finnas t illräckligt med tid för information och utbildning om de nya förhållandena innan dessa I utredningsarbetet skall bl.a. mot denna bakgrund prövas behovet av och läggas fram förslag till de särskilda övergångsbestämmelser som kan krävas i samband med reformens genomförande. En lag om trossamfund En ny ordning för förhållandet mellan staten och syftar bl.a. till en mer likvärdig behandling av och de andra trossamfunden. Ett viktigt steg i dessa strävanden är att ge alla trossamfund en möjlighet att i formellt och rättsligt hänseende uppträda just som trossamfund. Det skall kunna ske genom att det skapas en särskild rättslig form för trossamfund i enlighet med förslag i Kyrkoberedningens slutbetänkande. Beredningen utvecklar där sin syn på behovet av en särskild lag om trossamfund som bl.a. skulle innehålla vissa regler om trossamfundens rättsliga förhållanden. Med utgångspunkt i det förslaget och med beaktande av vad remissinstanserna gav uttryck åt i den delen skall utredningen ytterligare belysa vad en sådan lag bör innehålla i syfte att ge goda arbetsförutsättningar och så likvärdiga förhållanden som möjligt för olika trossamfund samt utarbeta ett förslag till lagtext. Särskilt uppdrag tillRiksskatteverket att utreda formerna för statlig uppbörd av kyrkoavgift Nuvarande församlingsskatt blir kyrkoavgift Församlingar och kyrkliga samfälligheter inom har i egenskap av kyrkliga kommuner rätt att ta ut skatt för sin verksamhet på lokal och regional nivå. verksamhet på riksplanet finansieras huvudsakligen genom bidrag ur kyrkofonden, vars främsta inkomstkälla är den allmänna kyrkoavgiften. Denna avgift skall pastoraten enligt 42 kap. 13 § kyrkolagen (1992:300) betala t ill fonden med per skattekrona och avgiften beräknas på respektive pastorats skatteunderlag. Den nuvarande församlingsskatten skall ersättas av en obligatorisk kyrkoavgift för dem som tillhör . Kyrkoavgiften skall kostnadsfritt för kyrkan tas ut tillsammans med och på samma sätt som inkomstskatten. Den som inte tillhör skall inte vara skyldig att betala någon avgift till kyrkan. skall efter samråd med lägga fram förslag till hur uppbörden av kyrkoavgift kan fogas in i systemet för uppbörd av skatt. I uppdraget ingår vidare att utreda frågan om utebliven betalning och hur krav på inbetalning av obetalda belopp skall hanteras samt och på vilket sätt uppburna avgifter skall redovisas och betalas till kyrkan. Slutligen skall uppmärksammas att den kyrkliga indelningen efter relationsändringen i princip blir en inomkyrklig fråga och hur detta påverkar uppbördshjälpen. Även andra trossamfund än skall efter beslut av regeringen kunna få hjälp med avgiftsuppbörd genom skattem yndigheternas försorg. skall utreda de tekniska förutsättningarna för ett sådant stöd och lämna ett principförslag för hur detta skall kunna utformas och kostnaderna härför. Om andra trossamfund än erbjuds uppbördshjälp, har det ansetts viktigt att de medlemmar som så önskar skall få betala sin avgift på annat sätt än genom skattemyndigheternas försorg. Det har bl.a. ifrågasatts om inte trossamfunden är tvungna att inhämta varje medlems medgivande innan uppgifter lämnas t ill skattemyndigheterna som underlag för uppbörden. skall överväga denna fråga och dess kostnadsaspekter samt föreslå hur man kan tillgodose behovet av sekretess vid hjälp med uppbörd till andra trossamfund än . Förslagen från skall vara statsfinansiellt neutrala. skall lägga fram förslag till de lagändringar som uppbördshjälpen kan kräva. Det råder allmän enighet om att samhället har ett grundläggande ansvar för begravningsverksamheten. Samhällets ansvar avser varje medborgare oavsett religiös uppfattning. har hand om den helt övervägande delen av de allmänna begravningsplatserna. Flertalet av dessa är kyrkogårdar, dvs. gravplatser belägna på en kyrkotomt. Även vid ändrade relationer mellan staten och bör ansvaret för såväl de befintliga som de framtida allmänna begravningsplatserna ligga på . bör de möjligheter till lokala lösningar med en borgerligt huvudman som finns vara kvar. Likaså bör det även fortsättningsvis vara möjligt att anordna enskilda begravningsplatser. Ansvaret för att bereda icke-kristna trosbekännare tillgång till särskilda begravningsplatser ligger hos stiftssamfälligheterna. bör detta ansvar inte längre ligga på ett kyrkligt organ. Utredningen om den framtida begravningsverksamheten skall närmare analysera de praktiska, ekonomiska och rättsliga konsekvenserna av en sådan ordning för begravningsverksamhetens organisation som har angetts. Det är särskilt viktigt att klargöra vilka uppgifter som följer av ett huvudmannaskap, dvs. vad som närmare skall anses innefattas i begreppet begravningsverksamhet.