sou · GLB321 · 1998-01-01 00:00:00 — Det finns ingen samman- ställning av specifika skillnader i förhållande till de skillnader fritidspe- dagoger och förskollärare upplever. Generellt kan sägas att fritidspeda- gogutbildningen innehåller mer av de skapande inslag som skolan efterfrågar i samverkan, vilket kan ha viss betydelse för olika arbetsupp- gifter.93 Upplevelsen av styrkan i olika infallsvinklar och delat ansvar, bygger upp ett större förtroende mellan olika kompetenser. Det gör det lättare att acceptera förändringar i den egna yrkesrollen, när den gemensamma verksamheten känns mer utvecklingsbar i och med ökat samarbete. Tydligast uttrycks de positiva effekterna i de tema- och projektinriktade arbetssituationerna. Både möjlighet till att enskilt fokusera på ett speci- ellt intresseområde eller uppgift, och att t illsammans dela på ett övergri- pande ansvar ökar i arbetslag. Att analysera de gemensamma målen och hitta den gemensamma vägen dit ökar arbetsglädjen och motivationen. 11.2Jämställdhetsarbete i förskola, skola och fritidshem Jämställdhet i betydelsen lika rättigheter för kvinnor och män, är fast- ställd i lagstiftning i . De värderingar som upprätthåller och återskapar orättvisor mellan könen har emellertid djupa rötter. De sitter så präglade både i samhällsmönster och individer att de ibland framställs som naturgivna och därmed opåverkbara. Det är de inte. Att inte slentri- anmässigt låta dessa värderingar prägla miljö och verksamhet i den allmänna förskolan, skolan och fritidshemmet utan synliggöra orättvisor och arbeta för en förändring, är jämställdhetsarbete. I Pedagogiskt program för förskolan utgivet av 1987:3 står: 93 Flising, B. (1995): Samverkan skola - skolbarnsomsorg. Förskolan ska verka aktivt för jämlikhet i levnadsvillkor och med- verka till att barnen tillägnar sig kunskaper och värderingar som stöder principer för jämställdhet. I Lpo 94 framgår: Skolan skall aktivt och medvetet främja kvinnor och mäns lika rätt och möjligheter. Det sätt på vilket flickor och pojkar bemöts och bedöms i skolan, och de krav och förväntningar som ställs på dem, bidrar till att forma vad som är kvinnligt och manligt. Skolan har ett stort ansvar för att motverka traditionella könsmönster. Den skall ge utrymme för eleverna att pröva och utveckla sin förmåga och sina intressen obero- ende av könstillhörighet . I Pedagogiskt program för fritidshem utgivet av 1988:7 står: I barngruppen finns stora möjligheter att bearbeta frågor om jäm- ställdhet mellan könen. I planering och genomförandet av fritidshem- mens verksamhet gäller det t.ex. att vara observant på hur stor flickors respektive pojkars utrymme och inflytande är. Formella mål och riktlinjer finns, och har funnits , men att göra praktik av dessa riktlinjer och målsättningar är en uppgift som ännu inte förverkligats fullt ut. De positiva steg som tagits mot ett utjämnande av de ojämlika villkor som finns för flickor och pojkar är viktiga att poängtera och befästa, men långsiktiga förändringar kräver ett fortsatt aktivt jämställdhetsarbete. Förskolan, skolan och fritidshemmen är en mötesplats där både flick- or och pojkar har rätt att känna lika stor trygghet och ges samma möjlig- heter till inflytande och utveckling. Det är också en mötesplats för ifrågasättande, diskussion och påverkan, där barn och unga ska kunna bilda sig uppfattningar om rättvisa och jämställdhet att bära vidare i livet. Jämställdhetsarbete måste föras utifrån varje barns och ungas förutsättningar och mognadsnivå. Åldersspridningen mellan förskolebarn och unga i högstadie är en faktor som givetvis påverkar jämställdhetsarbetets villkor. Utifrån biologiskt kön blir varje barn upptäcktsresande i sin könsroll. I feministisk forskning används det engelska begreppet gender för att påpeka en distinktion mellan biologiskt kön, sex, och det mer socialt konstruerade gender/könsroll . 130 Kapitel 11 SOU 1997:21 kritiserats för att vara alltför förenklad. Kritikerna menar att det biolo- giska och sociala oundvikligen är sammanvävt. Termen gender används alltmer för att ange ett perspektiv med utgångspunkt från både det biologiska och det socialt konstruerades betydelse för båda könen. Likheter och olikheter mellan flickor och pojkar förstärks eller tonas ned utifrån de handlingar och roller som får bekräftelse i barns och ungas omvärld. Vuxna förebilder, i familjen, , i massmedia och kultur, sänder alla signaler om möjligheter och begränsningar, förväntade handlingar och beteenden, och med vilken toleransgrad de tas emot. I förskolan, skolan och fritidshemmen finns möjlighet att stärka de sidor hos flickor och pojkar som de traditionella könsrollerna förnekar eller begränsar. Många positiva initiativ har tagits till detta, och olika försök att låta barn och ungdomar pröva sig fram i otraditionella val och arbetsformer har gjorts. finns risken att det stannar vid tillfäl- liga och avgränsade situationer, bygger på enskilda personalinitiativ och riktas mot de mest könsrollstypiska uttrycken eller situationerna. För att nå en långsiktig förändring krävs en ökad medvetenhet om hur samman- satta de bakomliggande faktorerna till könsrollerna är. Att fördjupa kunskaperna om dessa faktorer leder ner i många rot- system. Det berör sociala, kulturella, ekonomiska, religiösa och politiska normer och värderingar. Det är också en av de mest laddade och sam- mansatta frågorna, eftersom det speglar maktförhållanden mellan könen. Att skaffa sig dessa kunskaper är en förutsättning i jämställdhetsarbete, att omsätta dem i pedagogisk verksamhet är uppgiften. Kunskaper om könsrollernas bakgrund, vad som återskapar och upp- rätthåller dem , och hur de påverkar allt från övergripande sam- hällsnivå, ner till samspelet mellan individer, är ett av många verktyg som ökar möjligheten till förändring. Förskolan, skolan och fritidshemmens strävan är att ge flickor och pojkar dessa kunskaper som stöd i sökandet efter en trygg roll, där alla individens sidor tillåts, bortom typifierade begränsningar. Att inte ge dem dessa är att beröva dem utvecklingsmöjligheter, och att uttrycka omedvetenhet om varje individs inneboende resurser och behov. 11.2.2 Arbetslaget och arbetsledningen De barn skolan arbetar med är flickor och pojkar. Det arbetslag som finns runt dem är kvinnor och män. Alla vuxna är bärare av sin egen könsroll, och blir en del av flickors och pojkars identifikation. Vilka rollmönster och värderingar som överförs från de vuxna till barn och unga i skolans och fritidshemmets vardagsverksamhet ger viktiga signa- ler, och kräver en medvetenhet ur ett könsrollsperspektiv. Ingen vuxen i arbetsledning eller arbetslag, oavsett om det är kvinna eller man, har rätt att befästa en stereotyp könsroll, och bara verka utifrån denna. skrevs i Pedagogiska programmet för fritidshem: För att bredda flickors och pojkars traditionella könsrollsmönster behövs en aktiv och medveten hållning hos personalen och återkom- mande diskussioner om roller, egenskaper makt och inflytande för både pojkar och flickor. Alla som arbetar i förskolan, skolan och i fritidshemmet behöver ha kunskaper om vilka makt och inflytandeförhållanden som formas och utvecklas utifrån flickors och pojkars/ kvinnors och mäns perspektiv – och hur könsroller är kopplade till dessa. Aktivt jämställdhetsarbete innebär att både organisation, planering, arbetssätt och uppföljning kritiskt granskas utifrån hur det påverkar jämställdheten. Arbetsledning- en har ett särskilt ansvar för att jämställdhetsarbetet verkar som en löpande process genom hela verksamheten. 11.2.3 Material och miljö Motsägelsefulla och inkonsekventa budskap om könsroller och normer finns i stor mängd i barns och ungas omvärld. Traditionella roller och förväntningar idealiseras, som krav på jämställdare förhållande och nya rollmönster växer fram. Att sovra i sitt eget material utifrån vilka könsroller och maktpers- pektiv som presenteras är en viktig uppgift för förskolan, skolan och fritidshemmet. De böcker, läromedel, filmer, och övriga material som används i verksamheten är en del i jämställdhetsmiljön. De kvalitetskrav på icke-diskriminering och etik, som ställs på material och miljö i andra frågor som rör människors likaberättigande, ska också omfatta ett könsperspektiv. Förändrade villkor i ett samhälleligt helhetsperspektiv är det enda som kan utveckla lika rättigheter för båda könen. Förskolan, skolan och fritidshemmen kan inte på egen hand åstadkomma denna förändring, men har stora möjligheter att påverka barns och ungas attityder och uppfatt- ningar. Aktivt jämställdhetsarbete i förskolan, skolan och fritidshem- mens verksamhet kan åstadkommas i en kombination av ständigt fördju- pade kunskaper om likheter och olikheter i flickors och pojkars villkor – och i att omsätta dessa kunskaper i pedagogisk praktik. Många goda initiativ på jämställdhetsområdet tas ständigt. För att åstadkomma en mer långsiktig förändring är det viktigt att all verksamhet, organisation, planering, verksamhetsinnehåll, arbetssätt och uppföljning granskas ur ett jämställdhetsperspektiv. Fördjupade kunskaper om könsrollernas bakomliggande drivkrafter, både historik och vilka normer och värderingar som formar dem , öppnar för diskussion och förändring. Det är också viktigt att se köns- rollernas betydelse ur ett maktperspektiv, och vilka konsekvenser detta har för könen. Med dessa kunskaper kan barn och unga uppmuntras och stödjas i att göra val som ligger utanför begränsade rollmönster. Arbetslagets sammansättning och dess rollfördelning skickar viktiga signaler till barn och unga. Ingen i arbetslaget har rätt att befästa en stereotyp könsroll och bara verka utifrån denna. Alla som arbetar i verksamheterna behöver kunskaper om sin egen roll som förebild och identifikationsmöjlighet och har ett ansvar för att inte upprätthålla typifierade rollmönster. Arbetsledningen har ett särskilt ansvar för att jämställdhetsarbetet har en kontinuitet som genomsyrar verksamheten. Det material som finns och används i förskolan, skolan och fritids- hemmet måste granskas utifrån vilka könsrolls- och maktperspektiv det innehåller. Samma kvalitetskrav som ställs på t.ex. läromedel, när det gäller icke-diskriminering utifrån hudfärg, religion och kulturella olik- heter, bör gälla även ur ett könsperspektiv. Allt material som finns eller används i verksamheterna är en del av jämställdhetsmiljön. Med förändrade och nya kunskaper påverkas ständigt jämställd- hetsarbetet. Ett slutgiltigt mål för jämställdhetsarbete i förskolan, skolan och fritidshemmet finns inte, förrän lika rättigheter för kvinnor och män existerar i samhället i övrigt. Pedagogisk verksamhet för barn och ungdom 6 – 16 år En kommitté tillkallas meduppdrag att utarbeta förslag t ill nytt måldo- kument för den pedagogiska verksamheten för barn och ungdom i åld- rarna 6 – . Det samlade måldokumentet skall omfatta den obligato- riska skolan, förskolans s.k. sexårsverksamhet och skolbarnsomsorgen. Enligt 13a§ socialtjänstlagen (1980:620) bedrivs förskoleverksamheten i form av förskola, som organiseras som daghem eller deltidsgrupp, i form av familjedaghem och i form av kompletterande förskoleverksamhet (öppen förskola). Skolbarnsomsorgen bedrivs i form av fritidshem, in- tegrerad skolbarnsomsorg eller familjedaghem. För barn mellan tio och kan skolbarnsomsorgen även bedrivas i form av öppen fritids- verksamhet. Enligt 15 § socialtjänstlagen skall barn anvisas plats i förskola från och med höstterminen det år de fyller . Denna del av förskolans verk- samhet kallas ofta sexårsverksamheten och omfattar praktiskt taget alla sexåringar. Frågan om att integrera förskola, skola och skolbarnsomsorg har utretts . kom med sitt slutbetän- kande Förskola-skola (SOU 1985:22). lämnade sitt betänkande Skola-skolbarnsomsorg, en helhet (SOU 1991:54). Frågan om en förlä ngning av till har även utretts och remissbehandlats i betänkandet Grunden för livslångt lärande (SOU 1994:45). I regeringsförklaringen slås fast att förskolan, skolan och skolbarnsomsorgen skall integreras för att förbättra första viktiga år. Frågor om förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg hand- läggs fr.o.m. i . Regeringen har i proposition 1995/96:206 Vissa skolfrågor m.m. ta- git upp frågor som rör integration av förskoleverksamhet, skola och skolbarnsomsorg. Regeringen anser att all pedagogisk verksamhet som syftar till att fostra och stödja barn och ungdomar i deras utveckling, bör ses som en helhet. En integration av förskoleverksamhet, skola och skol- barnsomsorg bör därför eftersträvas med syftet att uppnå högre kvalitet i alla dessa verksamheter. Ett första steg – som behandlas i dessa direktiv – är ett samlat mål- dokument för den obligatoriska skolan, skolbarnsomsorgen och den del av förskolan som rör sexåringarna. Utvecklingen av den pedagogiska verksamheten för barn och uppåt kommer i nästa steg. Vi vet att den sociala miljö och den pedagogiska stimulans som barn möter fram till skolstarten på ett avgörande sätt påverkar deras förutsättningar att framgångsrikt lära även senare i skolan. Barns tidiga lärande är en viktig del av det livslånga lärandet. Den grund som läggs i de tidiga åren i barnomsorgen har mycket stor betydelse för hur de senare under skolåren utvecklas och hämtar in kunskap. Hur barn utvecklas och vad de lär sig påverkas bl.a. av deras uppväxt- förhållanden. Såväl erfarenheter från vardagslivet i familjen och kamrat- kretsen som den pedagogiska verksamheten i förskolan och skolan på- verkar barns lärande. Vidgade klyftor i samhället har ökat skillnaderna mellan människor materiellt, socialt och kulturellt. Både förskola och skola har därför en viktig uppgift när det gäller att skapa likvärdiga v ill- kor och att särskilt uppmärksamma de barn som har be hov av särskilt stöd. De olika delarna i barns lärande måste harmoniera. Därför måste också förskola, skola och skolbarnsomsorg ses i ett sammanhang när det gäller barns utveckling och kunskapstillväxt. Enligt socialtjänstlagen skall barn anvisas plats i förskolan när de fyller . Vidare är kommunerna – – skyldiga att tillhandahålla barnomsorg för alla barn i åldrarna 1 – i den om- fattning som behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller barnets eget behov. Erbjudande om plats skall ske utan oskäligt dröjsmål. Förskolans uppgift är att genom peda gogisk verk- samhet erbjuda barn fostran och omvårdnad. Verksamheten skall utgå från varje barns behov. Barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling skall ges den omsorg som deras speciella behov kräver. Förskolan omfattar praktiskt taget alla sex- åringar. Detta innebär att i princip alla barn och ungdomar i åldrarna 6 – i realiteten deltar i en tioårig pedagogisk verksamhet. Skolbarnsomsorgen har till uppgift att komplettera skolan och att er- bjuda barn både en meningsfull fritid och stöd i utvecklingen. Verksam- heten ger genom sin stora spännvidd betydelsefulla möjligheter till en anpassning till barnets verklighet och utvecklingsnivå. Olika former av sexårsverksamhet har utvecklats i kommunerna un- der . Samarbetet mellan skolan, förskolan och skol- barnsomsorgen har utvecklats snabbt och i delvis olika former. Sexår- ingar finns nu såväl i åldersblandad verksamhet ( 6 – ) inom den ob- ligatoriska skolan som i skolklasser med i huvudsak sjuåringar. Sexår- ingar finns även i förskolegrupper förlagda t ill skolans lokaler kombine- rade med skolbarnsomsorg. Sexårsverksamhet bedrivs också i särskilda daghemsgrupper vid sidan av den traditionellt bedrivna förskolan i dag- hem och deltidsgrupper. Erfarenheterna från många kommuner som verksamhetsmässigt sam- ordnat skola, förskola och skolbarnsomsorg under beteckningar som barnskola och liknande har varit positiva. Drivkrafterna bakom integre- ringen av verksamheterna har oftast varit en strävan efter höjd kvalitet och en ambition att öka alla barns lärande. Samordningen har dessutom i flertalet fall lett till att verksamheterna har kunnat bedrivas mer effektivt. Dessa kommunala erfarenheter är av stort värde och bör tas till vara i det fortsatta integrationsarbetet. Sexårsverksamhetens innehåll och kvalitet varierar dock betydligt mellan olika kommuner. Ambitionsnivå och förutsättningar växlar och gör att utvecklingen mot en mer integrerad verksamhet går olika fort. Alla har inte kommit lika långt med att integrera förskolan för sexåring- ar, skolan och skolbarnsomsorgen verksamhetsmässigt. Sammantaget innebär detta att det behövs tydliga signaler om den önskvärda utveck- lingen i form av ett samlat måldokument. I den utveckling som pågår mot ökad integration av skola och förskolans sexårsverksamhet möts två traditioner. Detta möte kan frigöra pedago- gisk utvecklingskraft som stimulerar både förskola och skola och som skapar nya former för barns utveckling och lärande. De senaste årens utveckling av samarbete mellan förskolans sexårsverksamhet, skolan och skolbarnsomsorgen har ökat insikterna om de stora möjligheter till höjd kvalitet som en harmonisering av verksamheterna innebär. Skolans pedagogiska styrdokument återfinns i den av regeringen fast- ställda läroplanen för det obligatoriska skolväsendet (Lpo 94) respektive i de av regeringen och fastställda kursplanerna för re- spektive skolform. För barnomsorgen har , på uppdrag av regeringen, utarbetat allmänna råd för såväl förskoleverksamheten som skolbarnsomsorgen. Betydelsen av samverkan mellan förskola och skola betonas i dessa dokument, liksom betydelsen av samstämmighet mellan de olika verksamheternas sätt att se på och stimulera barnens utveckling och möta deras behov. Barn bemöts på olika sätt i förskolan och skolan. Skolans sätt att ar- beta – framför allt under de första viktiga skolåren – bör i ökad ut- sträckning ta intryck av förskolans arbetssätt. Förskolepedagogiken kan bidra till att höja kvaliteten . Olika kunskaper om barns sociala förutsättningar, utveckling och lärande skall mötas i un- dervisningen, som skall utgå från det enskilda barnet. Barns tidiga be- redskap att lära skall fångas upp och tas t ill vara redan i förskolan. Varje barn skall bli bemött på dess individuella utvecklingsnivå. Detta är utgångspunkter som bör sätta sin prägel på arbetssättet under hela för- skole- och skoltiden och där skolan har mycket att lära av förskola och skolbarnsomsorg. är det viktigt att förskolan tar tillvara bar- nets vilja att lära sig och därvid tar intryck av skolans pedagogik exem- pelvis när det gäller att läsa och skriva. Det är nödvändigt att åstadkomma en bättre anpassad helhet av den tid som har så stor betydelse för barn och unga människor. En integra- tion av de verksamheter som har till uppgift att verka för barns bästa – förskola, skola och skolbarnsomsorg – är därför angelägen. Med en hög kvalitet på utbildning och omsorg under barns tidiga år ökar förutsätt- ningarna att ta till vara varje barns inneboende möjligheter och ge alla barn en god grund för fortsatt lärande. Detta bör tydligt komma till ut- tryck i de mål som styr den pedagogiska verksamheten för barn och ung- domar. Läroplanen för det obligatoriska skolväsendet (Lpo 94) har tagits i bruk och lärare och skolor har lagt ned stort engagemang på kompetensutveckling och implementering. Det är därför angeläget att understryka att uppdraget att utarbeta ett nytt gemensamt mål dokument inte omfattar en total omarbetning av nu gällande läroplan för grund- skolan. Läroplanens grundläggande principer och utformning bör b estå. Med utgångspunkt i nuvarande måldokument skall kommittén utarbeta förslag till nytt måldokument för den pedagogiska verksamheten för barn och ungdom i åldrarna 6 – . Det samlade måldokumentet skall er- sätta Lpo 94 och omfatta den obligatoriska skolan, förskolans s.k. sex- årsverksamhet och skolbarnsomsorgen. När måldokumentet utformas bör kommittén ta hänsyn till att det är obligatoriskt för barn att gå i skolan medan det är frivilligt att delta i barnomsorgens verksamhet. Måldokumentet skall syfta till höjd kvalitet såväl i förskolan som i skolan och inom skolbarnsomsorgen. Förskolans roll för barns lärande skall stärkas genom att den kognitiva processen ges ökad tyngd som barnomsorgens erfarenheter och förskolepedagogiken ges ökat ge- nomslag i skolan. Arbetet bör ske så att en kommande utveckling av hela förskolan underlättas. De olika verksamheternas kvaliteter och särart skall tas tillvara. Kommittén bör i sitt arbete utgå från att arbete i de samlade verksamheterna alltmer bedrivs i arbetslag där olika personal- kategorier med skilda pedagogiska uppgifter kompletterar varandra i det dagliga arbetet. Kommittén skall bedöma om innehållet i det samlade måldokumentet medför några särskilda konsekvenser vid framtida revideringar av sko- lans kursplaner. Utredningen skall bedrivas i samråd med den arbetsgrupp inom rege- ringskansliet som arbetar med att se över definitioner och föra över be- stämmelserna om förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg i social- tjänstlagen till skollagen. Arbetet skall vidare bedrivas i nära samråd med berörda organisatio- ner och myndigheter samt med de utredningar, vars uppdrag särskilt be- rör utredningsarbetet. För utredningen gäller regeringens direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare om regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), om att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23), om jämställdheten mellan könen (dir. 1994:124) och om brottsbekämpning (dir. 1996:49). Uppdraget skall vara slutfört och redovisat . ¥RS L¤ROPLAN F¶R DET OBLIGATO RISKA SKOLV¤SENDET ,PO 1 Skolans värdegrund och uppgifter Det offentliga skolväsendet vilar på demokratins grund. Skollagen (1985:1100) slår fast att verksamheten i skolan skall utformas i överens- stämmelse med grundläggande demokratiska värderingar och att var och en som verkar inom skolan skall främja aktningen för varje människas egenvärde och respekten för vår gemensamma miljö (1 kap. 2 §). Skolan har en viktig uppgift när det gäller att förmedla och hos ele- verna förankra de värden som vårt samhällsliv vilar på. Människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla män- niskors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män samt solidaritet med svaga och utsatta är de värden som skolan skall gestalta och för- medla. I överensstämmelse med den etik som förvaltats av tradi- tion och västerländsk humanism sker detta genom individens fostran till rättskänsla, generositet, tolerans och ansvarstagande. Undervisningen i skolan skall vara icke-konfessionell. Skolans uppgift är att låta varje enskild elev finna sin unika egenart och därigenom kunna delta i samhällslivet genom att ge sitt bästa i an- svarig frihet. Skolan skall främja förståelse för andra människor och förmåga till inle- velse. Ingen skall i skolan utsättas för mobbning. Tendenser till trakasse- rier skall aktivt bekämpas. Främlingsfientlighet och intolerans måste bemötas med kunskap, öppen diskussion och aktiva insatser. Det svenska samhällets internationalisering och den växande rörlig- heten över nationsgränserna ställer höga krav på människors förmåga att leva med och inse de värden som ligger i en kulturell mångfald. Medve- tenhet om det egna och delaktighet i det gemensamma kulturarvet ger en trygg identitet som är viktig att utveckla, tillsammans med förmågan att förstå och leva sig in i andras villkor och värderingar. Skolan är en soci- al och kulturell mötesplats som både har en möjlighet och ett ansvar för att stärka denna förmåga hos alla som arbetar där. Skolan skall vara öppen för skilda uppfattningar och uppmuntra att de förs fram. Den skall framhålla betydelsen av personliga ställningstagan- den och ge möjligheter till sådana. Undervisningen skall vara saklig och allsidig. Alla föräldrar skall med samma förtroende kunna skicka sina barn till skolan, förvissade om att barnen inte blir ensidigt påverkade till förmån för den ena eller andra åskådningen.