sou · GLB3102 · 1998-01-01 00:00:00 — En del av detta kan konsumenterna styra genom sina val av livsmedel. Det är dock en gemensam angelägenhet för oss alla att produktionen bedrivs på ett långsiktigt uthålligt sätt med minimal miljöbelastning och högt ställda djurskyddskrav samt att en regional balans uppnås. Samhället bör därför gå in med både lagstiftning, information och utbildningsinsatser samt ekonomiska styrmedel. För att uppnå en långsiktigt uthållig jordbruksproduktion, som utgör en viktig del i ett framtida kretsloppssamhälle, är det viktigt att nödvändig lagstiftning tillsammans med miljöersättningar införs. Sam- hällets uppgifter kan delas upp i tre delar; en gemensam lagstiftning som definierar minimikraven för tillåten miljöbelastning inom hela 98 Förändringar av den gemensamma jordbrukspolitiken unionen, möjlighet till strängare miljökrav via lagstiftning på nationell nivå samt därutöver ersättning för miljötjänster såsom biologisk mångfald, varierande odlingslandskap, kulturmiljö m.m. De gemen- samma miljöreglerna bör ha en hög ambitionsnivå. För att uppnå en animalieproduktion med högt ställda djurskydds- krav, vilket också är en viktig beståndsdel i ett framtida kretslopps- samhälle, är det angeläget att införa nödvändig lagstiftning för djur- skydd, djurmiljö och smittskydd. Lagstiftningen bör så långt som möjligt vara gemensam bl.a. för att nå konkurrensneutralitet. Därutöver måste enskilda länder, bl.a. av etiska skäl, ha möjlighet att ha strängare nationella krav. Ersättning till djurhållning för olika miljötjänster som biologisk mångfald och varierande landskap har diskuterats tidigare. Målet att främja en regional balans och en levande landsbygd uppnås också bäst genom en förändring av den gemensamma jord- brukspolitiken. Åtgärderna bör utformas regionalt i enlighet med en gemensam ramlagstiftning. Vid utformandet av regionala åtgärder förutsätts även i detta fall att konkurrensneutralitet ska gälla. För att nå målet bör åtgärderna utformas så att flexibilitet och strukturutveckling inom jordbruket underlättas. Åtgärder för att stimulera investeringar i nya brukningsformer och som ger en yngre generation möjlighet att ta över kan behövas. Medel behövs också för att möjliggöra en regional produktion. Åtgärderna ska underlätta en samordning med såväl miljöåtgärder som åtgärder inom andra verksamheter. För att uppnå målen om säkra livsmedel samt uppnå ett kretslopps- samhälle och en regional balans, där jordbruksproduktionen är central, blir marknadsregleringarna överflödiga . Direktstöd, som ligger inom marknadsregleringarna och syftar till att kompensera för prissänkningar, dvs. arealbidrag och djurbidrag, behövs inte heller annat än som en tillfällig övergångsåtgärd . CAP:s marknadsregleringar leder inte till att de mål vi vill uppnå uppfylls. Istället leder de till högre livsmedelspriser och missgynnar effektiviteten i produktionen mellan olika sektorer, mellan olika brukare samt mellan i-land och u-land. Det innebär att producenternas flexibilitet och möjligheter till strukturutveckling hämmas. Det finns flera exempel på motverkande faktorer inom marknadsregleringarna, eftersom det finns åtgärder både för att stimulera och begränsa produk- tionen. Exportbidrag, gränsskydd och olika interventionsåtgärder, som bl.a. stöd till produktion och konsumtion samt stödköp vid låga priser, stimulerar produktionen inom EU. Produktionskvoter och export- avgifter begränsar istället produktionen. Direktstöden har i princip Förändringar av den gemensamma jordbrukspolitiken också en produktions-stimulerande effekt, men är begränsade till ett visst antal hektar eller djurenheter i respektive medlemsland. Utöver vad som nämnts leder inte marknadsregleringarna till en generellt bättre djurmiljö eller en miljövänlig produktion. I de föregående avsnitten har vi summerat vilka mål vi anser att CAP bör ha, samt vilka medel som är nödvändiga för att uppnå de föreslagna målen . Lagstiftning samt ersättningar för miljö- tjänster och tjänster för att nå en regional utveckling är nödvändiga medel. Vi konstaterade att marknadsprisstöden inte behövs. Förutom att marknadsprisstöden inte behövs för att uppfylla de mål vi önskar, skulle ett borttagande av dessa stöd även lämna större utrymme att satsa resurser på konsument-, miljö- och djurfrågor samt regionala frågor. Det skulle således vara önskvärt att EU:s gemensamma marknads- regleringar, med undantag för gränsskydd, tas bort . Utgångs- punkten bör vara att alla sektorer reformeras , för att undvika snedvridning av lönsamheten mellan olika jordbruksvaror. Hänsyn måste tas till att reformen sker under socialt acceptabla former. Det är rimligt att direkta stöd utbetalas efter reformerna, för att underlätta en omställning och om- strukturering av jordbrukssektorn. Direkta stöd bör ge berörda pro- ducenter största möjliga flexibilitet i beslutsfattandet, så att inte resurser binds i olönsam produktion. Hur stort behovet är av dessa stöd får bedömas utifrån de förutsättningar som råder inom varje produktionsområde. Gränsskyddet kan vara rimligt att behålla . Hänsyn måste emellertid tas särskilt till konsumenternas intresse av att en import upprätthålls. Att reformera CAP är emellertid en process som påverkas av många faktorer. Ytterst är det en förhandlingsfråga mellan EU:s medlemsländer, där hänsyn måste tas till olika intressen inom unionen. EU utgör också en förhandlingspart i flera internationella organisa- tioner varav förhand-lingarna inom WTO har stor betydelse för CAP:s reformering. De internationella överenskommelserna från främst om miljö och utveckling i samt från i innebär åtaganden som måste beaktas 100 Förändringar av den gemensamma jordbrukspolitiken vid reformering av CAP. Förhandlingarna om en utvidgning av EU österut påverkar också i hög grad EU:s jordbrukspolitik. En reforme- ring av CAP påverkas även av andra faktorer som marknadsutveckling, ekonomisk utveckling m.m. både inom och utanför unionen. När och hur den gemensamma jordbrukspolitiken kan reformeras är följaktligen en förhandlingsfråga både inom EU och på internationell nivå. På internationell nivå är det sannolikt förhandlingarna inom WTO som har störst direkt effekt för EU:s jordbrukspolitik. De senaste förhandlingarna påverkade EU:s reformprocess, även om det fanns interna faktorer, bl.a. budgetskäl, som också bidrog till att reformen kom till stånd. Om EU istället hade föregått förhandlingarna, genom att reformera CAP tidigare, hade möjligheterna varit större att reformera i enlighet med EU:s intressen. Samma resonemang kan föras inför kommande förhandlingar inom WTO. Som framhållits tidigare kommer påtryckningar om ytterligare liberalisering av jordbrukshandeln och sänkningar av jordbruksstöden ställas på EU från och Cairns- gruppen. Genom att vara pådrivande i reformprocessen inom ramen för förhandlingarna i nästa WTO-runda, skulle EU-länderna kunna för- ändra CAP i en riktning som ligger i unionens intresse, istället för att tvingas reformera enligt principer som andra länder driver i WTO. Därigenom skulle EU sannolikt få en bättre förhandlingsposition och större möjlighet att driva angelägna frågor om miljö och konsument- hänsyn inom ramen för WTO-arbetet. Genom att ha en pådrivande roll inom WTO skulle också EU agera i linje med de åtaganden som medlemsländerna skrivit under vid i om världens livsmedelsförsörjning och vid i om miljön i världen. En utvidgning av EU österut är en högt prioriterad fråga eftersom detta skulle gynna en fredlig, demokratisk och ekonomisk utveckling i både och i EU. Även om en del problem skulle kunna lösas med hjälp av övergångsbestämmelser skulle en utvidgning utan några förändringar av CAP medföra en rad problem som snedvridning av ekonomin och en hämmad strukturutveckling i samt ökade budgetkostnader för EU. För att underlätta för de nya medlemsländerna i deras planering inför ett EU- inträde är det angeläget att relativt snabbt fatta beslut om en ny inriktning av den gemensamma jordbrukspolitiken. Den CAP-reform som EU genomförde 1992 till följd av bl.a. GATT-förhandlingar och interna budgetskäl berörde framför allt spannmålssektorn. Marknadspriserna sänktes genom att nivåerna på SOU 1997:102 Förändringar av den gemensamma jordbrukspolitiken exportbidrag, gränsskydd, interventionspris m.m. sänktes. För att kompensera prissänkningen infördes direktstöd som utbetalas per hektar. Denna reform var ett steg i riktning mot ökad marknads- anpassning som flera brister fanns i reformen. Direktstöden som avsåg att kompensera prissänkningen var inte tidsbegränsade, vilket innebär att spannmålsproducenterna blir överkompenserade eftersom spannmålspriserna i världen har varit höga . Priserna inom EU har inte sjunkit lika mycket som förutsattes i beslutet. Det är således angeläget att vid en ny CAP-reform beakta såväl för- som nackdelar vid tidigare reformarbete. EU:s förändringsarbete av den gemensamma jordbrukspolitiken har präglats av kompromisser och kan därmed liknas vid en evolutionär, snarare än revolutionär, process där förändringarna genomförs successivt. Marknadsregleringarna har minskat i omfattning till förmån för miljö- och regionalstöd. Inom marknadsregleringarna har det skett en övergång från marknadsprisstöd till direktstöd som en direkt följd av CAP-reformen. Det är sannolikt att CAP även fortsättningsvis kommer att förändras successivt. Vi anser emellertid att det är angeläget att vi strävar efter att vi reformerar CAP i en riktning som leder till att de mål som vi föreslagit uppfylls . För att ha möjlighet att kunna driva de frågor vi anser angelägna, såväl inom som utanför EU, är det önskvärt att reformprocessen startar omgående. 9.4 Konsekvenser av en ny jordbrukspolitik Genom de föreslagna medlen uppnås det vi vill - säkra livsmedel till skäliga priser, ett uthålligt och miljövänligt jordbruk med högt ställda djurskyddskrav samt en regional balans och en levande lands- bygd. Vi blir av med onödiga kostnader och producenterna ges möjlighet att bli mer flexibla i sina val av produktionsinriktning. Vi får en strukturanpassning som leder till en produktionsstruktur som är bättre anpassad till att producera det som samhälle och konsumenter efterfrågar. Ju förr jordbrukspolitiken förändras desto bättre möjlig- heter får jordbruket och livsmedelsindustrin att inrikta produktionen på att bli mer effektiv och mer miljövänlig. Där det är ekonomiskt lönsamt kommer produktionen av jordbruksvaror att öka. Åtgärder bör vidtas för att främja miljön och en levande landsbygd. Det kommer dock troligen att bli mindre lönsamt att producera nötkött, mjölk och socker inom vissa områden inom EU. 102 Förändringar av den gemensamma jordbrukspolitiken Den föreslagna jordbrukspolitiken, med borttagande av marknads- regleringarna, kommer leda till att EU:s prisnivå anpassas till världs- marknadspriserna på jordbruksvaror. Livsmedelspriserna inom EU kommer således bli lägre än vad de är och därmed ges möjlighet att konkurrera på liknande villkor som producenter i EU. På varor där EU har höga stöd, tillika är stor producent, väntas världs- marknadspriserna stiga. Det gäller främst priserna på mejeri, nötkött, socker och spannmål. Exakt vilken prisnivå som kommer gälla efter en reformering av CAP är naturligtvis omöjligt att förutsäga, eftersom det beror på en rad faktorer såsom bl.a. klimat och väderförhållanden, marknadsutveckling, andra länders jordbrukspolitik samt den politiska och ekonomiska utvecklingen i världen. Det är emellertid viktigt att beakta andra faktorer än låga priser. Produktionsmetoder, geografiskt ursprung, förädlingsgrad, kvalitet, märkning m.m. har också en stor betydelse vid val av livsmedel. Jordbruksproduktionen inom EU är i hög grad inriktad på kvalitet och vidareförädling. I en ny situation med en ny jordbrukspolitik bör EU ha goda möjligheter att i större utsträckning inrikta sig på att producera livsmedel av hög kvalitet genom mer djur- och miljövänliga produktionsmetoder. En ny jordbrukspolitik inom EU underlättar också att andra viktiga svenska mål uppfylls som griper över alla sektorer i samhället. Den föreslagna jordbrukspolitiken kan ha en avgörande betydelse i ett framtida kretsloppssamhälle som är ett mål för hela samhället. Det- samma gäller en regional utveckling som också är ett övergripande mål för flera sektorer i samhället. Åtgärderna kommer leda till en ökad fri- handel, vilket är ett övergripande svenskt mål. Detta kommer underlätta en jordbruksproduktion i och export av livsmedel från många och därmed främja en utveckling i dessa länder som också är ett viktigt svenskt mål. Ett annat övergripande svenskt mål är att av säkerhets- politiska skäl utvidga EU österut. Det skulle främja en fredlig och ekonomisk utveckling i . Den nya jordbruks- politiken som vi föreslår kommer att underlätta en utvidgning av EU såväl för länderna inom nuvarande EU som för de central- och öst- europeiska länderna. Variationsrikedom bland levande organismer, vilket innefattar mångfald inom arter, mellan arter och av Separat uppgörelse mellan och inom ramen för Uruguayrundan som bl.a. resulterade i att EU:s areal- och djurbidrag tillsammans med deficiency payments undantogs från stödneddragningar (blå boxen). , , , , , , , , , , , , och . the Common Agricultural Policy, dvs. De tio länder i som ansökt om , , , , , Consumer subsidy equivalent. genom detta mått hur mycket konsumenterna får betala för jordbrukspolitiken via livsmedelspriserna. betänkande redovisas huvudsakligen den andel av priset som orsakas av jordbrukspolitik. Stöd som betalas direkt till producenten per hektar, per djurenhet eller liknande, t.ex. arealstöd och djurbidrag. Olika typer av stöd som utbetalas vid export som generellt avser kompensera för prisskillnaden mellan exportbidrag för export till tredje land på flera jordbruksvaror (se tabell 1). Food and of the United Nations, dvs. som representerar ca hälften av Fonden utgörs av två delar, en garantisektion och en utvecklingssektion. huvudsakligen åtgärder inom marknadsregleringarna. Fonden finansierar även tillsammans med nationella medel miljö-ersättningar samt övriga kompletterande Se även FEOGA. General on Tariffs and Trade, dvs. allmänna tull- och handelsavtalet. Se även WTO. Varor producerade inom EU ska ges företräde framför Variation inom arter som möjliggör vidare evolution liksom uppkomsten av nya arter. Genetiskt modifierade organismer. Åtgärder som begränsar importen. Exempel på detta är främst tullar eller avgifter som läggs på priset på importvaror samt olika kvantitativa begränsningar. Åtgärder på den interna marknaden i syfte att påverka prisnivån på jordbrukets produkter, t.ex. lagring. interventionsåtgärder räknas även stöd till marknadsföring och konsumtionsfrämjande åtgärder. Sådana varor och tjänster där en individs konsumtion inte inskränker en annan individs möjligheter att konsumera samma vara och/eller där det inte går att utestänga individer från att konsumera varan eller tjänsten, t.ex. biologisk mångfald och varierande Dessa åtgärder infördes i samband med reformen av CAP för att komplettera marknads- Åtgärderna omfattar miljöersättningar, stöd till förtidspensionering samt stöd till beskogning Produktionen kan begränsas genom en kvot. kan import eller export genom kvoter begränsas till att omfatta vissa kvantiteter. Ofta tillämpas kvoter för att begränsa de kvantiteter som omfattas av en sänkt tull Less Favoured Areas, dvs. mindre gynnade områden, som anses ha sämre naturliga betingelser för jordbruksproduktion och som erhåller särskilda Regleringar som syftar till att stödja en viss prisnivå bl.a. gränsskydd, exportbidrag, interventionsåtgärder EU:s marknadsregleringar omfattar medel som gränsskydd, produktionskvoter, exportbidrag och interventionsåtgärder samt direktstöd. I förordning 258/97 fastställs särskilda regler för riskvärdering och märkning av nya livsmedel - s.k. Till nya livsmedel räknas livsmedel och livsmedelsingredienser som inte har använts i någon större utsträckning för konsumtion inom EU. Nya livsmedel som innehåller eller är framställda av GMO, livsmedel som är framställda med nya produktionsmetoder samt råvaror som ej tidigare använts inom EU är några exempel. En organisation för ekonomiskt samarbete mellan ett tjugotal industriländer. Polluter Pays Principle. Den som förorenar skall betala för de kostnader som följer av föroreningen. Producer Subsidy Equivalent. genom detta mått värdet av överföringar till jordbruket som är orsakade av jordbrukspolitiken. betänkande redovisas huvudsakligen PSE som andel av jordbrukets totala intäkter. EU:s benämning av länder utanför unionen. från Uruguayrundan som bl.a. ledde till en rad åtaganden om handeln med ,och stöden till, tillsammans med nationella medel struktur- och regionalpolitiska åtgärder på jordbruksområdet. 1995 för att övervaka multilaterala handelsavtal inom tre områden, varav är ett. Europeiska kommissionen, 1996. Jordbruksläget i Europeiska Unionen, Rapport 1995, . Europeiska kommissionen, 1997 (a). Sammanställningar över EU:s budget 1986-97. Europeiska kommissionen, 1997 (b). Compte de gestion et bilan financier, afférents aux opérations du budget de lexercice 1996. österut - Läget på jordbruksområdet. Rapport 1995:8, , . FAIR Act - den amerikanska jordbruksreformen 1996. Rapport 1997:13, , . Agricultural Policies, Markets and Trade in Countries: Monitoring and Evaluation 1997. Proposition 1989/90:146, Livsmedelspolitiken. Rabinowicz, E., 1996. EU:s jordbrukspolitik och bönderna i öst. Effekter av EU:s jordbrukspolitik. Konsekvenserna för CAP av WTO-åtagandena och en Svensk mat på EU-fat. EU:s jordbrukspolitik och den globala livsmedels- försörjningen. Alternativa utvecklingsvägar för EU:s gemensamma jordbrukspolitik. EU:s jordbrukspolitik, miljön och regional utveckling. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av ledamöterna (), (), (), (), () och . () Oacceptabelt hanterande av utredningen När beslöt att tillsätta en utredning om EU:s gemen- samma jordbrukspolitik var syftet att utredningen skulle lämna förslag på en svensk linje inför förhandlingarna om reformeringen av CAP. Utredningen har som framgår arbetat mycket ambitiöst för att grundligt analysera frågan ur olika aspekter. Vi har dessutom publicerat fem expertrapporter. kommittén hade sitt sista samman- träde visade det sig dock att jordbruksministern redan meddelat den svenska hållningen. Det framgår av ett brev och en promemoria som skickat till kommissionär . I promemorian påpekas visserligen att regeringen ännu inte fattat beslut i frågan men det framgår tydligt att förslagen speglar regeringens ståndpunkt. Det märkliga är att varken utredningen eller jordbruksutskottet har informerats om skrivelsen som alltså skickas innan utredningen lämnar sina förslag. Det är ur demokratisk synvinkel mycket märkligt att på ett sådant flagrant sätt desavouera en parlamentarisk utredning och därigenom omöjliggöra en förutsättningslös debatt i denna för EU så viktiga framtidsfråga. Vi vill starkt ifrågasätta ett förfarande där en utredning tillsätts med avsikt att föreslå en svensk linje om den svenska linjen redan ligger fast. Det kan knappast vara vare sig väl använda arbetsinsatser eller skattepengar. 110 Reservationer och särskilda yttranden Reservation av ledamoten () Jag är överens med majoriteten om den övergripande målsättningen för jordbrukspolitiken som presenteras i detta betänkande. Jag anser att det är ett viktigt långsiktigt mål att i takt med omvärlden minska de stöd som snedvrider konkurrensen och försvårar handelsutbytet. Det är också som majoriteten säger nödvändigt att EU är pådrivande för att skapa en fungerade konkurrens och ett ökat handelsutbyte. De målsätt- ningar som utredningen är överens om för det europeiska jordbruket och för EU:s jordbrukspolitik tycker jag är bra, de stämmer väl överens med mina värderingar och de mål som finns i den svenska jordbrukspolitiken. Målet om ett hållbart jordbruk är nödvändigt för att axla det ansvar vi har för kommande generationer. Det är nödvändigt att de rätta förut- sättningarna skapas så att det är möjligt att bedriva en livsmedelspro- duktion som kan uppfylla detta mål. Kravet på säkra livsmedel till rimliga priser och att konsumenten skall tillförsäkras ett brett och varierat utbud är grundläggande. Här borde det också funnits en mål- formulering om att det skall skapas rimliga förutsättningar för jord- bruksföretaget. De övergripande målen konkretiseras i betänkandet i krav på vad jordbrukspolitiken skall syfta till. Men enligt min uppfattning kommer inte de förslag som majoriteten här föreslår att leda till att målen uppfylls. Majoriteten lever inte upp till de vackra ord om miljöhänsyn, djurskydd, bevarat kulturlandskap och en levande landsbygd som redovisas i betänkandet. Jag vill i denna reservation beskriva min annorlunda syn på möjligheten att producera tillräckligt med livsmedel i världen. Min syn på EU:s förhållningssätt till WTO och hur EU:s jordbrukspolitik är att CAP skall förändras. Jag tror dock inte på majoritetens förhoppning om att marknaden och ökad konkurrens kommer att leda till att målet om ett hållbart jordbruk infrias. Utvidgningen österut är en annan viktig fråga där jag också anser att majoriteten gör en felaktig bedömning. Enligt min mening är majoriteten på ett olyckligt sätt fångad av avregleringstanken mer än av ansvaret för att bibehålla och utveckla EU:s och jordbruk. Även om jag är överens om målet med minskade marknadsstöd och att det är angeläget att skapa en bättre fungerande världshandel. De förändringar som skall göras måste ske på Reservationer och särskilda yttranden 111 ett varsamt sätt. Det är min uppfattning att nuvarande CAP kan och skall förändras men inte med några tvära kast utan i en takt som alla inblandade klarar av. Vid en för snabb avreglering kommer många jordbruksföretag slås ut. Jordbruksproduktion skulle i sådana fall endast bli möjlig i de bästa jordbruksområdena. Skogs- och mellanbygder kommer att tappa produktion, vilket för del skulle vara mycket allvarligt. En sådan utveckling skulle inte uppfylla de mål som utredningen ställer upp. Det skulle innebära att den regionala utvecklingen kommer i andra hand och att jordbruket inte ges möjlighet att ta erforderliga miljö- hänsyn. Ur konsumentperspektiv upplever jag en sådan utveckling som mycket negativ även om det kan innebära något lägre livsmedelspriser. är det viktigt att konstatera att när det gäller prissättningen, så är det inte enbart jordbrukarens pris som påverkar det. Min slutsats blir att förändringen av CAP måste tillåtas ske i den takt som EU:s förhandlingar med omvärlden ger förutsättningar för. Att EU som beskrivs i betänkandet skall ta bort sina marknadsstöd före nästa WTO-förhandling ser jag som svårgenomförbart. Det ger inga garantier utan försätter EU i ett sämre förhandlingsläge. Det finns heller inte, enligt min mening, någon tidsmässig möjlighet att göra en större reform innan nästa WTO-runda. bör dock marknads- regleringar avvecklas till förmån för direkta stöd till främst miljö- och regionala insatser. En förutsättning för att erhålla stödet bör vara att det knyts till någon form av produktion. Stödsystemet ska vara så enhetligt som möjligt. Därigenom skapas bättre möjligheter för jordbrukaren att byta produktion. De olyckliga inlåsningseffekter som finns i dagens system kan då minimeras. Gränsskyddet bör finnas kvar som yttre skydd för jordbruket i EU. ökar handeln mellan länder och handelsblock, och priserna jämnas ut. Då kan också gränsskydden successivt sänkas. Att i EU verkar för att EU:s jordbrukspolitik reformeras ser jag som naturligt. Men denna förändring måste ha som utgångspunkt omsorg om både producenten och konsumenten och med utgångspunkt från de mål för jordbrukspolitiken, som föreslås i betänkandet. De reformer som föreslås får inte innebära försämrade möjligheter att bedriva jordbruksproduktion i .