sou · GLB347 · 1998-01-01 00:00:00 — I 24 § i lagen (SFS 1970:939) infördes regeln att t illstånd till försäljning och byte av kyrklig jord kunde lämnas för att tillgodose bostadsbehovet i orten eller bildandet av lämpliga enheter för jordbruk eller skogsbruk eller 62 Den kyrkliga egendomens ursprung för att främja annat liknande syfte. Tillstånd fick också lämnas bl.a. när jorden på grund av särskilda omständigheter inte lämpligen borde behållas för sitt ändamål. Tillstånd fick lämnas bara om avhändelsen kunde ske utan olägenhet för det allmänna och mot vederlag som motsvarade fastighetens värde med hänsyn till ortens pris och fastighetens avkastning. I 26 och 27 §§ stadgades att prästlönefondsmedel skulle användas för samma ändamål som den avhända jorden var avsedd för. Konungen kunde meddela bestämmelser om att ersättningsmedel inte behövde fonderas. Konungen skulle meddela bestämmelser om inköp av fast egendom för medel ur prästlönefonderna och om förvaltning och placering av ersättningsmedel för kyrklig jord. I kungörelsen ( SFS 1971:860) meddelades därefter vissa regler för hur försäljning och byte av kyrklig jord och förändring av medel i prästlönefond m.m. skulle tillåtas av stiftsnämnden, Kammarkollegiet eller regeringen. Det stadgades bl.a. att fondmedel fick användas för att täcka kostnader för värdebeständiga rationaliseringar på fast egendom och att högst en fjärdedel av tillgångarna i fonderna fick placeras i aktier eller förlagsbevis som var noterade på . I en proposition (1987/88:31) om ny organisation på lokal- och stifts- planet i m.m. med anledning av förslag års kyrkokommitté och kyrkoförfattningsutredning gjordes vissa ändringar i den tidigare § 24 om försäljning eller byte av kyrklig jord och om reglerna rörande prästlönefonderna m.m. Det föreslogs att rent ekonomiska över- väganden skulle kunna avgöra om jord lämpligen borde behållas för sitt ändamål. Vidare uttalades i propositionen ( s. 220 ) bl.a. Om kyrklig jord under längre tidsrymd gett låg avkastning och någon förbättring i detta avseende inte ens på lång sikt var att vänta kunde det finnas anledning att ge tillstånd till försäljning eller byte av kyrklig jord på grund av särskilda omständigheter. En förutsättning för detta var dock att väsentligt bättre avkastning skulle kunna uppnås om jordens värde place- rades i andra förmögenhetstillgångar. Tillämpningen borde inte öppna väg för icke värdebeständiga placeringar, utan endast utgöra ett nödvändigt komplement att på bästa sätt trygga en sund och långsiktig placering av kapitalet. Enligt förordningen (1989:88) om förvaltningen av kyrklig jord skulle Kammarkollegiet pröva frågor om försäljning och byte av kyrklig jord när det var fråga om förhållandevis stora saluvärden och rättsligt invecklade ärenden. Det gavs specialbestämmelser för i . I övriga fall föreskrevs att egendomsnämderna skulle pröva försäljnings- och bytesfrågor. Det gavs också regler för hur undantag från skyldigheten att fondera medel kunde ske med egendomsnämndernas respektive Kammar- kollegiets bemyndigande och regler för hur de olika fondernas tillgångar kunde placeras. För inköp av aktier eller förlagsbevis som var noterade på Den kyrkliga egendomens ursprung eller andelar i aktiefond enligt aktiefondslagen fick nu högst hälften av fondernas tillgångar disponeras. Genom ett beslut fick kyrkofondens styrelse ett uppdrag av regeringen att utreda mö jligheterna att öka avkastningen av den kyrkliga egendomen m.m. Som ett första led i utredningsarbetet fick i uppdrag att samla in data om den kyrkliga ege ndomen och dess avkastning och göra en ekonomisk analys av avkastningen. redovisades (LMV-RAPPORT 1988:29). En redogörelse för innehållet i den s.k. ges i bilaga 3 till detta betänkande. På grundval av den av kyrkofondens styrelse verkställda utredningen och remissyttrandena däröver avgavs sedermera ett förslag till lagstiftning om förvaltningen av finansförmögenhet m.m. (Ds 1992:2) Regler om försäljning och byte av kyrklig jord togs så in i den nya kyrkolagen (SFS 1992 nr 300 och 301). I förordningen om ändring i för- ordningen (1989:88) om förvaltningen av kyrklig jord behölls regeln om att högst hälften av fondmedlen får placeras i aktier eller förlagsbevis på eller i andelar i aktiefond enligt aktiefondslagen. I den nu gällande kyrkolagen har det tagits in allmänna föreskrifter om förvaltningen av fonder. Fondernas förvaltare är fortfarande inte bundna av några detaljbestämmelser om fondmedlens placering. I 41 kap. 27 § andra stycket kyrkolagen redogörs för de placeringsmöjligheter som normalt kan komma i fråga nämligen obligationer, bankmedel och andra fordringar samt aktier och andelar i värdepappersfonder. För att förhindra en urholkning av fondmedlens värde stadgas det att en så stor del av av- kastningen som motsvarar värdeminskningen på grund av inflationen skall läggas till fondens kapital. Det finns dock fortfarande en spärregel i den nu gällande förordningen (1994:250) om förvaltningen av kyrklig jord m.m. om att högst hälften av fondmedlen får placeras i aktier eller förlagsbevis vid en svensk börs eller i andelar i värdepappersfond enligt lagen om värdepappersfonder. påpekade att det sedan införandet av lagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jord fr.o.m. har pågått en förflyttning av medel mellan de olika kyrkliga egendomskate- gorierna via försäljningar av egendom, placering av försäljningsmedel i olika fonder och inköp av nya fastigheter för fondmedel. Den korta till- bakablicken har visat hur egendomens ursprung har fått stå tillbaka till förmån för en effektiv och ändamålsenlig förvaltning med målet inställt på högsta möjliga långsiktiga avkastning. Kammarkollegiet konstaterar att under det kvartssekel som gått har mö jligheten att finna den kyrkliga egendomens ursprung på objektnivå minskat. 64 Den kyrkliga egendomens ursprung 3.10.4Nya definitioner av de kyrkliga egendomskategorierna i kyrkolagen De olika kyrkliga egendomskategorierna har förändrats genom att det lagstiftningsvägen förts in nya kriterier för hur de olika kategorierna skall definieras. Som exempel kan nämnas övergångsbestämmelserna till 41 kap kyrkolagen (SFS 1993:1323) där det bestämts att vissa löneboställen i stället skall t illhöra kategorien församlings- kyrkas fastighet. Egendomskategorierna är inte heller fasta eftersom en prästgård som upphör att vara tjänstebostad åt en präst skall ses som för- samlingskyrkas fastighet i kyrkolagens mening. Om en tjänstebostad senare åter inrättas på fastigheten blir den en prästgård igen. Enligt Kammarkollegiets mening visar de nämnda ändringarna i kyrko- lagstiftningen att lagstiftaren har ansett att egendomens praktiska funktion är viktigare än dess ursprung. 3.10.5Kammarkollegiets överväganden om metod att söka den kyrkliga egendomens ursprung Kammarkollegiet kan konstatera att det har varit svårt att finna ursprunget till den kyrkliga egendomen. Lagfartsförhållandena kan inte ge någon egentlig ledning om ursprunget eftersom jordeboksmetoderna varierat genom tiderna och lagfartförhållandena av olika orsaker i många fall är oklara. Inriktningen har varit att förvalta de kyrkliga egendomarna på ett effektivt sätt för att nå bästa möjliga avkastning. Ursprunget har genom de nya förvaltningsmålen fått en allt mindre be- tydelse och ursprunget har fördunklats ännu mer än tidigare med införandet av lagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jord och genom dess tillämpning. Kammarkollegiet skall enligt sina direktiv i möjligaste mån utreda den kyrkliga egendomens ursprung. Valet av metod för att söka ursprunget måste vara realistiskt och grundas på möjligheten att i verkligheten finna det sökta ursprunget. En utredning på objektnivå går inte att genomföra. Den enda framkomliga vägen har därför enligt Kammarkollegiets mening varit att historiskt uppdatera tillgängliga uppgifter och utifrån allmänna överväganden, dra så långtgående slutsatser som möjligt. 4 Den kyrkliga egendomens omfattning Enligt utredningsdirektiven skall Kammarkollegiet i möjligaste mån under- söka den kyrkliga egendomens omfattning. Kammarkollegiet har i avsnitt 1.2 redogjort för hur kartläggningsarbetet lagts upp för att under utred- ningstiden få fram det bästa möjliga och mest aktuella materialet. I detta kapitel redovisas de olika egendomskategoriernas omfattning enligt nutida register tillsammans med en genomgång av vilka tidigare omfattningsutredningar som gjorts i statens regi och Kammarkollegiets resultat i omfattningsdelen. 4.1Den specialreglerade kyrkliga egendomen, fast egendom, förvaltningsförmögenheten har med bidrag från kyrko- fonden skapat ett särskilt byggnadsregister över landets kyrkobyggnader. Registret är databaserat och innehåller olika sakuppgifter om landets alla kyrkobyggnader. Avsikten med registret är att det skall fungera som ett stöd för kulturminnesvården, men registret skall även i viss mån vara användbart för andra syften. Uppgifterna har inhämtats genom enkäter till bl.a. församlingarna. En beskrivning av registret finns i bilaga 2. kyrkobyggnadsregister fylls på och kompletteras löpande med uppgifter. har fört in kyrkob yggnaderna under de beteckningar som redovisas i registret. I sammanställningen ingår inte kyrkobyggnader med beteckningen stiftsgårdskyrka, slotts- och gårdskapell, kyrkolokal inom institution, av- lyst/används ej, kyrkoruin, kyrkolokal till frikyrkosamfund och guds- tjänstlokal annat samfund. 66 Den kyrkliga egendomens omfattning Tabell 4.1 kyrkor indelade i vissa kategorier (intern kategorisering av ) har för Kammarkollegiets räkning gjort en data- körning i kyrkobyggnadsregistret beträffande de olika skyddsformer som förtecknas i registret. Det är då fråga om uppgifter som anger enligt vilket stadgande i kulturminneslagen kyrkobyggnaden skyddas. Som en skydds- form finns i registret också ej utrett. Under denna beteckning kan ibland falla t.ex. laestadianska kapell. Det finns för kyrkor under beteckningen ej utrett således visst utrymme för felkällor beträffande de kyrkobyggnader som ingår i tabellen. För distriktskyrkor finns det 489 enheter i hela landet som tillhör skyddsformen ej utrett, för förrättningskyrkor finns det 91 enheter, för församlingskyrkor 109 enheter, för gravkapell 109 enheter och för säsongskyrkor 67 enheter som tillhör denna skyddsform. Det finns också ett annat register för kyrkobyggnader m.m. i landet. () gjorde på uppdrag av kyrkoutjämnings- utredningen (SOU 1995:144) en kartlä ggning av landets kyrkobestånd och begravningsplatser. Kartläggningen gjordes för att få ett godtagbart underlag för kyrkans nya utjämningssystem. Kartläggningen gällde förhållandena men registret har justerats med senare föränd- ringar. SCB började sin kartläggning med att ta in beståndsregistret från . Efter viss utsortering skickades enkäter till pastora- ten för att bekräfta att uppgifterna var riktiga. Genom enkätsvaren t illkom det 70 kyrkor som inte haft med i sitt bestånds- register. De uppgifter som på detta sätt samlats in av SCB är summariska. Den kyrkliga egendomens omfattning Det finns uppgifter om kyrkans namn, storlek (antal sittplatser) nyttjande- grad och material (trä, sten). Det finns ocks uppgifter om begravningsplat- ser. Dessa uppgifter gäller namn, storleksklass i hektar, om begravnings- platsen är belägen intill kyrkan eller om den är friliggande och om det finns ett krematorium vid begravningsplatsen eller inte. Utläsningar ur SCB:s register finns hos Kammarkollegiet. Det finns också stordatorfiler hos SCB i . Resultatet av enkäten redovisas i tabellen nedan. De kyrkor som tagits upp i tabellen är de som svarar mot kyrkoutjämningsutredningens definition av en kyrkobyggnad. En kyrkobyggnad är enligt kyrkoutjämnings- utredningen en byggnad eller ett rum som har invigts och huvudsakligen används för gudstjänster och som det åligger en för- samling eller samfällighet att underhålla . De uppgifter som finns i tabellen är en redovisning av utläsningar som gjorts hos Kammarkollegiet. Likartade uppgifter har tidigare redovisats dels av kyrkoutjämningsutredningen och dels i en tabell på s. 379 i kulturarvsutredningen (SOU 1996:128). Skillnaden mellan antalet kyrkobyggnader i SCB:s kyrkoregister och i kyrkobyggnadsregister kan enligt kyrkoutjäm- ningsutredningen förklaras av att ett antal kyrkor inte längre används som kyrkor, att de inte finns kvar i pastoratets ägo eller inte har pastoratet som huvudman. Det senare gäller särskilt stiftelsekyrkor, slotts- och bruks- 68 Den kyrkliga egendomens omfattning I SCB:s register har även, enligt kyrkoutjämningsutredningen, till- kommit 70 kyrkor som inte fanns med i förteckning. Kyrkobyggnadernas värde är det svårt att uttala sig om. Enligt uppgift från har kyrkornas försäkringsskydd setts över efter branden i i . Förbundet har skickat ut förfrågningar till landets alla pastorat om intresse för en frivillig anslutning till en centralt upphandlad försäkring av kyrko- byggnaderna och av dess fasta och lösa inventarier. Ca 600 av landets drygt 1 000 pastorat och samfä lligheter har visat intresse för projektet. Rent praktiskt har förfarandet gått till så att de intresserade pastoraten har fått skicka kopior till förbundet av sina befintliga försäkringar och uppgifter om sina kyrkor och övriga fastigheter med ägaransvar. Av det insända materialet skall framgå byggnadernas storlek i kvadratmeter och byggnadsmaterial (trä eller sten). Det insända materialet finns lagrat i dataregister. Förbundet har sedan gjort en särskilt värdering i försäkrings- hänseende antingen genom att studera ritningar etc. eller genom att besiktiga byggnaderna på plats. Det är fråga om uppskattning av brandvärden men även av storm- och vattenskadevärden. Brandvärdet skall avse det totala försäkringsvärdet om byggnaden helt skulle förstöras. Förbundet samarbetar med ett försäkringsmäklaraktiebolag och det finns möjlighet att få fram schabloniserade brandförsäkringsvärden för de av landets kyrkobyggnader som omfattas av den av förbundet upphandlade försäkringen och för deras lösa inventarier. Kammarkollegiet har dock valt att inte göra någon sådan undersökning eftersom den inte skulle ge någon fullständig bild av det samlade försäkringsvärdet. SCB har i sin ekonomiska redogörelse för kyrkokommuner för bl.a. upplyst om att ändrade värderingsprinciper avseende anlä ggningstill- gångarna har påverkat årets balansomslutning. låg enligt SCB t.ex. brandförsäkringsvärden till grund för de bokförda värdena på kyrkor i kyrkokommunernas balansräkningar, vilka nu justerats ned på många håll. Det bokförda värdet för anlä ggningstillgångar fastigheter var 12 456 milj. I den posten ingick också församlingshem, övriga fastigheter och lokaler. kyrkobyggnadsregister innehåller också, enligt den tidigare nämnda bilaga 2, uppgift om de registrerade kyrkob yggnaderna är fristående, fristående med kyrkogård, fristående med kyrkotomt eller om de ingår i bebyggelsecentrum, församlingshem eller vissa andra byggnadstyper. Det finns i befintliga register möjlighet att få fram begrav- ningsplatser med uppgift om de är belägna invid kyrka eller ej (SCB) och möjlighet att få fram om det finns kyrkogård vid kyrkobyggnaden (Riks- antikvarieämbetet) m.m. Kammarkollegiet anser att det med ledning av dessa register går att få en relativt god bild av landets kyrkogårdar och begravningsplatser. Kammarkollegiet har valt att inte göra någon egen sär- Den kyrkliga egendomens omfattning skild sammanställning av registrens uppgifter eftersom registren i sitt nu- varande skick inte utgör jämförbara storheter. 4.1.2Äldre och yngre kyrkobyggnader Som redovisats i kap. 3 har äldre och yngre kyrkor olika juridisk status. Kyrkor som uppförts på landet och i stad är självägande stiftelser. Kyrkor uppförda därefter ägs av sin församling. Med hjälp av kyrkobyggnadsregister har undersökningar gjorts för att få reda på de olika kyrkobyggnadernas ålder. Kyrkobyggnadernas ålder finns i registret under ett avsnitt som redogör för byggnadernas historiska uppgifter. Där finns uppgifter om uppförandeår för kyrkan, om arkitekt, byggmästare och invigningsdatum. Uppförande- kolumnen i registret innefattar parametrarna hela kyrkan, långhus, kor, absid, sakristia, vapenhus, sidoskepp, korsarmar, sidokapell, gravkor, torn och tornöverbyggnad. är ännu inte färdigställt i den historiska delen. Det pågår ett kontinuerligt arbete med att föra in uppgifter i registret. Enligt bör registret vara något så när komplett /1997. Uppgifterna i tabellen avser förtecknade uppgifter i den historiska delen av registret. De b yggnadsbe- teckningar som undersökts är samma som i tabell 4.1, nämligen distrikts- kyrkor, förrättningskyrkor, församlingskyrkor, gravkapell och säsongs- kyrkor enligt egen kategorisering. Tabellen omfattar drygt hälften av det totala kyrkobyggnadsbeståndet. Av detta bestånd har cirka hälften i någon del uppförts eller år 1816 i socken (på landsb ygden) och i stad. kvarieämbetet går det inte att dra någon säker slutsats om hur de som inte var införda , men som senare skall föras in i den historiska delen, fortsättningsvis kommer att vara åldersdaterade. Olika projekt som bedrivits av har mer slumpmässigt be- stämt den ordning i vilken uppgifterna förts in. Den kyrkliga egendomens omfattning Tabell 4.3 Äldre och yngre kyrkobyggnader 1843 och efter 1843 har också sammanställt en tabell för varje stift i historikdelen som den såg ut i registret . I dessa tabeller anges det närmare vilken parameter (t.ex. hela kyrkan, långhus eller vapenhus) i varje historikregistrerad kyrkobyggnad som är äldst och till vilket årtal denna äldsta del kan dateras. Dessa tabeller finns tillgängliga hos Kammarkollegiet men redovisas inte i betänkandet. kyrka-statutredning re dovisade en uppgift från SCB:s serie kommunernas finanser vari brandförsäkringsvärdet på kyrkorna upptogs till 1 937 milj. kr. 925 milj. kr avsåg kyrkoegendom och 1 012 milj. kr församlingsegendom. Som kyrkoegendom räknade SCB vissa äldre kyrkor, som rent ekonomiskt var fristående och jämförliga med t.ex. stiftelser, och som församlingsegendom senare kyrkobyggen, som finan- sierats med skattemedel eller genom lån som församlingarna tagit. (SOU 1967:46 s. 98). års utredning försökte med andra ord att reda ut omfattningen av äldre stiftelseliknande kyrkobygggnader och försam- lingsägda kyrkobyggnader. Kammarkollegiet har ansett det vara av intresse att i omfattningsutred- ningen försöka få svar på hur många av landets kyrkobyggnader som är stiftelseliknande äldre kyrkor och hur många som ägs av församlingarna. En sådan utredning har betydelse för frågan om hur den kyrkliga egendomen skall stå till kyrkans förfogande. Några säkra slutsatser om andelen äldre resp. yngre kyrkor kan emellertid inte dras på grundval av det tillgängliga materialet. Den kyrkliga egendomens omfattning Det finns tretton domkyrkor i landet, en för varje stift. I avsnitt 3.2.2 har redogjorts för vem som förvaltar de olika domkyrkorna. Det finns ytterligare två kyrkor som varit domkyrkor nämligen i och . var eget stift till 1647. stift uppgick i stift 1915. 4.2Den specialreglerade kyrkliga egendomen, fast egendom, finansförmögenheten Kammarkollegiet har valt att undersöka omfattningen av de egendoms- kategorier som betecknas som kyrklig jord i 41 kap. 1 § kyrkolagen genom en enkät till egendomsnämnderna. Informationen har därigenom hämtats från det mest aktuella omfattningsregistret om kyrklig jord som finns , nämligen det s.k. . 4.2.1STIFAST-registret och Kammarkollegiets enkätundersökning STIFAST är ett fastighetsregister som finns tillgängligt på 10 av 13 egendomsnämnder. Det är ett PC-system i DOS-miljö som till- kommit på initiativ av och stift. Planer finns på övergång till Windows. Det består av databaser med ett antal olika register. Syste- met drivs som en ekonomisk förening med systemadministration, avgif- ter, användarmöten etc. Tre stift står utanför. Dessa är , och . har ett annat registersystem utvecklat av . och har sina egna system för fastighetsregistrering. STIFAST-programmet är sökbart på menyförteckningar med olika fråge- ställningar. Standardlistan som tas ut anger fastigheternas beteckning, pastorat, län, kommun, församling och typ av jord. Det finns ett separat register med taxeringsvärden som går att specialprogrammera för att få ut egendefinierade listor med sådana värden. Det går att söka efter antal fastigheter inom olika egendomsslag, sammanlagd areal för varje egen- domsslag och i förekommande fall – taxeringsvärden. I det register som finns upplagt i stift finns dessutom ett unikt b yggnadsregister med möjlighet att söka stiftets samtliga kyrkobyggnader, uthus, kapell m.m. Där finns det uppgifter om byggnadernas väggmaterial, larm, släcknings- utrustning och byggnadsår. Det finns också uppgifter om försäkringsvärde i fullvärde för byggnaderna och inventarierna med uppgift om försäk- ringsbolag. 72 Den kyrkliga egendomens omfattning Kammarkollegiet skickade ut en enkätunders ökning, dels till de tio stift som har sin fastighetsredovisning i STIFAST, och dels till de tre stift som har andra fastighetsregistersystem. Kollegiet önskade bl.a. svar enligt en särskild frågelista om de egendoms- slag som definieras som kyrklig jord i 41 kap. 1 § kyrkolagen: prästlöne- fastigheter, prästgårdar , församlingskyrkas fastigheter, kyrkofondsfastig- heter, domkyrkas fastigheter och biskopsgårdar . Kammarkollegiet begärde för de efterfrågade kategorierna generellt uppgifter om antal fastigheter inom varje egendomsslag samt, om sådan uppgift fanns, typ av fastighet inom varje egendomsslag (t.ex. tre stycken prästgårdar, varav en komminister och två kyrkoherdebostad/bostäder). Kammarkollegiet önskade även uppgift om ·sammanlagd areal för fastigheterna inom varje egendomsslag för sig samt, om sådan uppgift fanns, arealen uppdelad i produktiv s kogsmark, inägomark, tomt, övrig landareal ·sammanlagt taxeringsvärde för fastigheterna inom varje egendomsslag för sig med underrubrik; varav produktiv skogsmark, inägomark, tomt, övrig landareal ·försäkringsvärde i fullvärde för varje egendomsslag (fast egendom) samt för inventarier (fasta och lösa) om sådana uppgifter fanns De svar som Kammarkollegiet fick på sin enkät beträffande prästlöne- fastigheternas antal och arealer redovisas i följande tabell. När Kammarkollegiet granskade de inkomna svaren framkom att det i fastigheter som redovisats som prästlönefastigheter kan ingå vissa ej av- styckade prästgårdar. Arealkolumnen kan innefatta större tal än vad som är helt korrekt eftersom ej avstyckade prästgårdsarealer kan ingå i redo- visningen. Den kyrkliga egendomens omfattning Tabell 4.4 Prästlönefastigheter, antal, arealer, slag av jord Areal (ha) Taxeringsvärdena för prästlönefastigheterna redovisas i tabell 4.5. Den tabellen utvisar att prästlönefastigheterna är en värdefull del av den kyrkliga jorden. Mycket grovt kan marknadsvärdet av prästlönefastig- heterna beräknas genom att multiplicera taxeringsvärdet med faktorn 1,33. Det samlade marknadsvärdet av prästlönefastigheterna per utgör vid en sådan beräkning . Den kyrkliga egendomens omfattning Tabell 4.5 Prästlönefastigheter, taxeringsvärden ***29 600 Kammarkollegiet efterfrågade i sin enkät till egendomsnämnderna också försäkringsvärdena för fast egendom och för fasta och lösa inventarier. De svar som erhölls i denna del var följande. ·Uppsala stift svarade att försäkringsvärden inte var beräknade vare sig för fast eller lös egendom. ·Linköpings stift svarade att det sammanlagda beräknade marknadsvärdet var 840,9 milj. kr, varav 64,8 milj. avsåg byggnad, 760,6 milj. avsåg skog och 15,5 milj. avsåg jord. ·Skara stift svarade att det inte fanns något försäkringsvärde (fullvärde). Den totala försäkringspremien för perioden fr.o.m. t.o.m. var . ·Strängnäs stift svarade att några meningsfyllda värden inte kunde redo- visas då det som fanns var en fullvärdesförsäkring i kombination med en första-riskförsäkring som bortforslingskostnad brand.