sou · GLB376 · 1998-01-01 00:00:00 — inte finns några invånare som är gamla invandrare eller att det bara finns ett fåtal, nämligen de som anlänt till . Att anta att de naturaliserade svenska medborgarna inte skulle behö va kulturellt baserad vård och omsorg vore felaktigt. De allra flesta personer som bor t.ex. i särskilda boendeformer för äldre finländare, ester, judar och katoliker är svenska med - borgare. Intervjuerna som ingår i den här utredningen visar att många kan ha levt länge i utan att anse sig kunna kommunicera på svenska språket. Förmågan att lära sig tal a och förstå svenska varierar mycket. Planer blir även ofta missvisande om de bara bygger på e n indelning efter födelseländer. De flesta länder varifrån män - niskor utvandrat till har varit komplexa samhällen med bl.a. annat etniska, språkliga och religiösa minoriteter. Iblan d har tillhörighet till en minoritet varit utslagsgivande för at t flyktingar kunnat få komma till – t.ex. indier frå n , kurder, assyrier/syrianer och armenier från Mellan- ös tern, olika folkslag från , eritreaner oc h somalier från . Det är alltså fel att anta att alla so m kommer från är turkar eller att alla från ä r etiopier. En central fråga vid planeringen av vård och omsorg är vilket hemspråk som används av brukarna. Här kan födelseland som indelningskriterium också vara missvisande. I enkätundersök- ningen deltog t.ex. 13 personer som var från , men bara en talade turkiska – de andra språken var arabiska, armeniska, soryoyo och kurdiska. Förhållandet var likartat för dem so m kom från . Utöver persiska talades arabiska, armeniska , azeriska, kurdiska, soryoyo och turkiska. När kommuner planerar för äldre invandrare bör information från folkbokföringen kompletteras med uppgifter som samlats in genom uppsökande kontakter med den äldre invandrad e befolkningen. Först då är det möjligt att få uppgifter som ha r relevans för planering på den lokala nivån. Det är dessuto m möjli gt att samköra data från folkbokföringen med registre n över brukare av hemtjänst och särskilda boendeformer. Dett a ger sifferuppgifter om andelen invandrare i olika åldersgrupper som använder den offentliga servicen. ursprungsländer kan man undersöka regionala skillnader. De t har t.ex. visat sig att utnyttjandet av service är högt bland äldre från västra och norra , men mycket lågt bland personer från och . Variationerna är större beträffand e särskilda boendeformer än hemtjänst (1996, Gaun t 1996). Ofta blir den första frågan vid planering ska vi bygga et t särskilt ålderdomshem för den berörd a gruppen? Rent logiskt borde denna fråga komma senare eftersom enskilda först brukar beviljas ett antal hemtjänsttimmar och senare deltar i dag- verksamhet eller flyttar till osv. Men den först a frågan, som ibland blir den enda, är vanligtvis om det bö r byggas ett särskilt ålderdomshem. Fö rmodligen rör det sig om en tanketradition som startad e innan den öppna vården och omsorgen slog igenom på 1960 - talet. fanns för enstaka grupper etniskt, kulturellt och religiöst baserade institutionella vårdmiljöer. På 1940 -talet inrättades ett ålderdomshem för estlandssvenskar, - hemmet, just med tanke på deras kulturella särart. a etniska ålderdomshem fanns för samerna (1996) . Religiöst baserade ålderdomshem med många invandrare drevs i av de tyska, judiska och katolska församlingarna. började finska och estniska gruppe r agera för att etablera egna ålderdomshem. Således har det blivit något av en vana att planeringen inriktas på särskilda vårdmi- ljöer för invandrare. Även enkätundersökningar av servicebe- hov brukar ställa frågan om den intervjuade ka n tänka sig att bo på ett särskilt etniskt baserat ålderdomshem . Det är oklart vad de svarande har menat när de bejakat frågan, eftersom man inte kan tro att de verkligen vet hur livet på ett ålderdomshem är. Innebörden i och föreställningen om li vet på ålderdomshem kan tänkas variera för varje enskild person. Inriktningen på institutionella vård- och omsorgsformer fö r äldre invandrare har många konsekvenser. För det först a kommer det ännu större behovet av etniskt och kulturell t känslig och kunnig hemtjänst i skymundan. Om särskild a boendeformer är det enda alternativet, riskerar de äldre som vill bo kvar hemma att mot sin vilja behöva flytta till en såda n boendeform eller att bo kvar hemma utan tillgång till fullvärdig omsorg. För det andra är det dyrt att bygga och driva ålder - domshem. Framställningar om etniskt baserad äldrevår d hamnar därför genast i problem kring finansiering. Idéer o m etniskt baserade ålderdomshem riskerar att bli politiska stridsfrågor som avgörs av den etniska gruppens politiska be - tydelse, organisatoriska kompetens och allianser. Grupper som inte är starka nog för att vinna politiska strider riskerar att bl i utan egna verksamheter oavsett hur behövande de gamla är . Gamla människor som tillhör grupper som är mycket sm å kanske blir helt förbisedda. I , där många invandrarföreningar står för service för gruppens egna gamla, har man noterat ett annat problem som sammanhänger med inrättandet av särskilda etniskt inriktad e verksamheter, nämligen att den ordinarie offentliga äldre - omsorgen inte längre anser sig behöva anstränga sig för att vara kulturellt orienterad. Man hänvisar vidare till föreningarna . Invandrarna som vill bo kvar i sina hem måste ändå flytta fö r att kunna nyttja den vård som föreningen driver (1996). En intressant positiv utveckling har skett i . Där har en lokal kinesisk vårdorganisation, On , vuxit och tar numera hand om en stor del av äldreomsorgen i stadens centrala distrikt. Kännetecknande för On är en förm åga att engagera anhöriga i diskussioner om gamla människors vård . Detta har bildat mönster för kvalitetsförbättring av vård oc h omsorg om äldre i (1993). Krav har ofta rests om att tvåspråkig personal ska rekrytera s aktivt till äldreomsorgen för att ge vård och omsorg till d e gamla invandrarna. Det är oklart i vilken grad tvåspråki g personal har anställts och hur vanligt det är att arbetsledningen för söker finna vårdbiträden som kan kommunicera med e n äldre person som inte kan göra sig gällande på svenska språket. Anekdotiskt material, även i denna undersökning, antyder i vissa fall att invandrade vårdbiträden och äldre från samm a kulturkrets försöker undvika varandra därför att situationen bli r påfrestande. Orsakerna till detta bör undersökas, för att se om de sammanhänger med organisationernas sätt att behandla både den äldre personen och personalen. Satsningarna på särskilda vårdmiljöer har ägt rum i stora och mellanstora städer och varit begränsade till ett fåtal av de stora invandrargrupperna, framför allt finländare. Vad sker me d smågrupperna eller i små kommuner där antalet äldre invandra - re är litet? En äldre grekisk eller indisk pensionär som bor i en mindre bruksort kan (med tanke på social isolering) vara mer utsatt än en äldre invandrare i som kanske ha r hundratals äldre landsmän att umgås med. Det är dock svår t att motivera särskilda satsningar i varje kommun och för varj e grupp om befolkningsunderlaget är litet. Det är ett problem som också återfinns t.ex. i s glesbygd. En lösning där har varit mångkulturella verksamhete r för äldre från många olika länder. Personalen förstärks me d tvåspråkig personal som ambulerar mellan kommunerna. Åt - minstone en gång ska någon eller några personer vara på plats som kan kommunicera på de mest ovanliga språken . Detta bygger på ett slags samarbete mellan kommunerna som kan jämföras med det som har funnits i vad gälle r hemspråksundervisning i skolorna, men som varit sällsynt inom äldreomsorgen. En annan modell i har varit att blanda personer med många olika bakgrunder på samma in - rättning. I Springvale (i delstaten ) finns en enhet med 29 platser där det bor personer med grekisk, italiensk, polsk, jugoslavisk, maltesisk, indokinesisk, turkisk och arabisk bak- grund. Enligt uppgift har en social gemenskap utvecklats trots kommunikationssvårigheter (1990). 7.3Behov av utbildning och utbildningsmaterial Om äldreomsorgen ska utvecklas mot större flexibilitet , kunnande och känslighet i kulturella och etniska frågor, är det nöd vändigt att utbildningen av personal utvecklas i samma riktning. Det gäller såväl grundläggande utbildning vid vård - gymnasier, högskolor och universitet som fort- och vidare - utbildning av personal. Fort- och vidareutbildningen av personal i kulturfrågor är tämligen eftersatt i jämförelse me d utbildningsinsatserna kring behandling av olika sjukdomar eller i samband med ändringar av lagstiftning. Svenska Kommunför - bundet och har ordnat konferenser på temat äldre invandrare inom vård och omsorg, men dessa konferen- ser har inte varit välbesökta. En del konferenser har t.o.m. fått ställas in på grund av för få anmälningar. Det råder även brist på utbildningsmaterial. Socialstyrelse n och (Järtelius 1991) har doc k producerat en del material riktat till allmänheten. Föreko mmande material brukar sällan gå längre än at t konstatera att äldre invandrare finns och kan uppleva sin vistelse i på olika sätt. I antologier om äldre människo r före kommer ofta artiklar om invandrarnas kulturella före - ställningar och villkor. Okänslig kurslitteratur kan ibland förstärka stereotyper om andra k ulturer och därmed bekräfta fördomar mot vissa grupper av invandrare. har den här sortens litteratur försökt skapa känslor av medli dande för äldre invandrare genom att framställa dem som offer. FoU-enheten (tidigare FoU-byrån s. 24) har publicerat flera forskningsrapporter om olika grupper äldre. Det är bred a lägesbeskrivningar om några av de största invandrargrupperna såsom finländare, ester, iranier och andra grupperingar frå n . Några mellanstora grupper har också undersökts – greker, latinamerikaner, italienare och judar. Det saknas dock övergripande texter som behandlar alla slags etniska och religiösa grupper/minoriteter och sätter gruppernas situation i förhållande till åldrandet. Det som finns till - gängligt på svenska av detta slag är inled - ningskapitel i Vem tar hand om de gamla invandrarna? (1996) samt temanumret Etnicitet, åldrande och hälsa a v Socialmedicinsk tidskrift (1996:7-8). Det finns ett fåtal skrifter som behandlar transkulturella frågor inom vården i allmänhet och i vissa fall blir aspekter på att åldras i en främmande kultu r belysta. Mot bakgrund av nuvarande kunskapsläge är våra rekommen- dationer sammanfattningsvis följande: –Det är väsentligt att börja planera –Brukarnas önskemål bör belysas genom uppsökande verksamhet –Det bör göras en analys av vilka grupp er som är represente- rade i kommunen/kommundelen etc. –Planeringen bör omfatta både vård oc h omsorg (hela vård- kedjan) liksom både hemtjänst och särskilda boendeforme r –Utbildning i bemötande av äldre från andra länder måste stärkas och genomföras med stöd av det underlag so m inhämtas bl.a. vid uppsökande verksamhet –Tillgång till vård och omsorg på hemspråket måste utveckla s för äldre som tillhör smågrupper eller bor i små kommuner; detta ställer krav på samarbetsformer mellan kommuner och kommundelar, mellan huvudmännen och mellan olika verk- samheter inom vård och omsorg om äldre. Den svenska forskningen om äldre invandrare har ökat kraftigt och bedrivs vid flera universitet och inom flera discipliner. Det görs många epidemiologiska studier a v socialmedicinska frågor (huvudsakligen om de stora invandrar- grupperna), men i dessa studier ryms också frågor o m individernas identitet i förhållande till sin ursprungsgrupp och sitt hemland. En del studier har också gjorts om planering och organisering av verksamheter för äldre invandrare. Gemensamt för nästan alla dessa studier är att de belyser en viss grupp s situation. Jämförande studier av olika etniska eller religiös a grupper förbereds, men har ännu inte blivit slutförda (FoU - enheten i ). Behovet av ytterligare forskning är stort. i det perspek- tiv som gäller frågor om bemötande bör tyngdpunkten läggas på forskning om dels familjernas sociala situation dels de gamlas psykiska hälsa. De gamla invandrarna bor mycket ofta i samma hushåll som sina barn och barnbarn. De kan också bo för sig själva men mycket nära sina anhöriga. En etablerad åsikt är att anhöriga till äldre invandrare gör större insatser för sina gamla än den genomsnittlige svensken gör för sina närstående. Detta har egentligen inte undersökts systematiskt. Det är inte heller undersökt om de invandrade anhöriga behöver stöd utifrån för att bättre klara av vården och omsorgen. En smärre undersökning i en kommun (Heik- kilä 1991) visar att anhörigrollen kan komma i konflikt med roller och krav i det svenska skol- och yrkeslivet. Konflikter mellan de gamla och deras familjer i tregenerationershushåll har upptäckts av flera forskare som arbetat med antropologiska metoder (Songur 1992, Hajighasemi 1994). Det är av intresse att studera dessa konflikter i ett könsperspektiv, dels på grund av att vissa kulturer har en patriarkalisk tradition av vördnad för gamla män vilken här i landet blir ifrågasatt, dels för att äldre kvin- nor, t.ex. från och , i får möjlighet att flytta ut ur sina barns hushåll och leva ensam- ma. Vad som kan ligga bakom ett val av sådan bosättning är oklart. Mer kunskap om familjens struktur och relationer mellan generationerna är särskilt viktig eftersom anhöriga mycket ofta används som tolkar i kontakter med personalen inom vård och omsorg. Anhöriga är kanske inte helt lämpliga som tolkar alla gånger, t.ex. om diskussionerna rör sig om förvär- rade sjukdomstillstånd och svåra beslut. Om de anhöriga dessutom är osams med varandra eller hjälper till motvilligt, riskerar kommunikationen att gå snett. En annan väsentlig forskningsinsats med betydelse för frågor om bemötande vore att undersöka de gamla invandrar- nas psykiska hälsa. Många undersökningar har visat att det inte föreligger några stora skillnader mellan äldre svenskar och äldre invandrare vad gäller den fysiska hälsan. Däremot finner forskare hos de äldre invandrarna mer av symtom som ensamhet, oro och subjektivt upplevd ohälsa, vilka tyder på psykiska problem (se s. 68 f). En del kan hänga ihop med isolering. Det är teoretiskt möjligt att tidigare upplevelser av svåra trauman kan ligga bakom det förhållande att så många äldre flyktingar uppger att de ofta blir missförstådda av personalen. I så fall är kommunikationsproblemen inte enbart en fråga om att kunna eller inte kunna det svenska språket. , (red.) Race and Commu- nity Care. De gamla flygande holländarna tidskrift 1996:7-8, s 379-384. Lapphemmen i Social- medicinsk tidskrift 1996:7-8, s 417-424. Askham, J. m.fl. 1995. Social and for Elderly People from and Minority Communities. Atkin, och 1993. Community Care in a Multi-Racial : a critical review of the literature. Ethnic Aged Bulletin. Bacal, Azril 1996. Åldrandet och etnisk identitet blan d latinamerikaner i Socialmedicinsk tidskrift 1996:7-8, s 392-397. Barker, J.C. Recognizing cultural differences: health- care providers and elderly patients i D. m. fl. Cultural Diversity and Geriatric Care. Binghamton, N.Y. : Haworth 9-22. Barresi, C. & Stull, D. Ethnic Elderly and Long Term Care. Blakemore, K. & M. Boneham 1994. , race and ethnicity: a comparative approach. Calmar, 1995. Barn av svärdets år - en studie om äldr e assyrier/syrianer i kommun. : Äldre - centrum 1995:1. Four Sociological Traditions. : Institutet fö r gerontologi. Devore, Wynetta och 1987. Ethnic- Sensitive Social Work Practice. Driedger, och 1986. Aging and Ethnicty Toward an Interface. , m.fl. 1996. Möten i vården. Transkulturell t perspektiv på hälso- och sjukvården. Stockho lm: Liber Utbild- ning. Farliga kärringar och lortgubbar. Kön, tradition, modernitet i folklore om äldre. : FoU- enheten. , Tom 1996. judiska åldringsvård Socialmedicinsk tidskrift 1996:7-8, s 425-429. Etnicitet, åldrande och hälsa: introduktion till ett nytt forskningsfält Socialmedicinsk tidskrift 1996:7-8, s 339-346. Gelfand, D. & Barresi, C. Ethnic Dimensions of Aging. N.Y: Springer. Essays on the social situation of mental patients and other inmates. Hajighasemi, F. 1994. Invandring på gamla dar - sextio äldr e iranier berättar. Mer än halva livet. En studie av äldr e finländska invandrare i . Hochschild, 1983. The Managed Heart. Commercialization of Human Feeling. Arguments and Explorations. Järtelius, 1991. Äldre invandrare i . Karupää, M. Med en koffert kvar i . Estniska pensionärer i . Kavenagh, 1992. Promoting Cultural Diversity. Strategies for Health Care Professionals. Kastenbaum, R. Reflections on old age, ethnicity and death i D.E.Gelfand & A.J. Ethnicity and aging: theory, research and policy. Kleinman, A. Patients and healers in the context of cul- ture. Women, Fire, and Dangerous Things. What Categories Reveal about the Mind. , (red.) Health Care Encounters and Culture: Interdisciplinary Perspectives. Botkyr- ka: Mångkulturellt centrum. Theoretical considerations for the study of the doctor-patient relationship: implications of a perinatal study Anthropology Quarterly 2:1, 34-58. Älvsjöhemmet - en särlösning i - ström 1996, s 93-202. Vem planerar för vem och varför? i Ronström , s 203-268. Lupton, 1994. Medicine as Culture. Illness, Disease and the Body in . Markides, K. Race, Ethnicity and Aging. The Impact of Inequality i R. Binstock red. Handbook of Aging and the Social Sciences. Brukare och klienter i välfärdsstaten . Om missnöje och påverkan smöjligheter inom barn- och äldre- omsorg. Ponzio, 1996. Äldre och invandrare. Gamla italienar e och assyrier/syrianer i . Removing Cultural and Language Barriers to Health (1993). Ronström, 1992. Att gestalta ett ursprung. En musiketno- logisk studie av dansande och musicerande bland jugoslaver i . Ronström, red., 1996. Vem ska ta hand om de gamla invandrarna? : FoU-enheten rapport 1996:3. Gamla invandrare i . En problem- inventering. Rap- port 1980:6. Om hälsa, sjukdo m och vård i sitt kulturella sammanhang. Songur, Welat 1992. Att åldras i främmande land. Om mellan- östernpensionärer i . Songur, Welat 1996. Äldre invandra re i tre europeiska städer - livsvillkor i ett jämförande socialpolitiskt perspektiv. Stock - holm: FoU-enheten. Invandrarna och minoriteterna. Invandrar- och minoritetspolitiken. Squires, red. Multicultural Health Care and Rehabilitation of Older People. , och Hans Heggemann 1989. Några gamla människors perspektiv på livet och . , , , 1993. On Loks Model: Managed Long-term Care i (red) Ethnic Elderly and Long- term Care. Minority Cultures and the Cosmopoli- tan Alternative i red., The Rights of Minority Cultures. Zetzell, 1980. Social - styrelsen: äldreomsorgsprogrammet. Brukarnas och personalens syn på . Tabeller baserade på enkätsvaren 2.Hemkommun redovisad efter antal invånare (1000-tal) 3.Åldersfördelning (femårsintervaller) 4.Årtal för ankomst till första gången 6.Antal personer som har hemtjänst 7.Hemspråk/modersmål (enligt egna uppgifter) 8.Förmåga att tala svenska 9.Förmåga att läsa svenska 10.Behöver Du tolk i kontakten med vården och omsorgen? 11.Händer det att personalen missförstår vad Du vill? Bedömning av kvalitet i vård och omsorg 12.Hur har Dina erfarenheter av den svenska sjukvården varit? 13.Vad tycker Du om den svenska sjukvården? 14.Vad tycker Du om den svenska äldreomsorgen? 15.Har du ansökt om hemtjänst? 16.Sjukdomar och besvär (flera svar möjliga) 17.Tycker Du att Du möts med tillräcklig respekt och hänsyn i vården? 18.Tycker Du att Du får veta tillräckligt mycket om den behandling Du får? 19.Anser Du att Du fått felaktig behandling? 20.Tycker Du att personalen ger Dig tillräcklig hjälp och stöd? 21.Är personalen mjuk och varsam när den undersöke r, ger injektio- ner, m.m.? 22.Tycker Du att personalen tar sig tid att lyssna på Dina behov? 23.Brukar personalen vara vänlig och artig mot Dig? Alla tabeller indelade efter födelseland Antal personer, födelseland och kön Hemkommun redovisad efter antal invånare (tusental) 2Uppgift saknas för sex personer Åldersfördelning (5-års intervaller) 3Uppgift saknas för tre personer Årtal för ankomst till första gången -1939 1940- 1950- 4Uppgift saknas för 9 personer 5Uppgift saknas för 5 personer Antal personer som har hemtjänst 6Uppgift saknas för 9 personer Hemspråk/modersmål (enligt egna uppgifter) Hemspråk/modersmål 7 Finska 23, svenska 3, finska-svenska 2 Persiska 11, arabiska 1, kurdiska 1, suryoyo 1, turkiska 1, persiska-azariska 1, persiska-armeniska 1 Turkiska 1, arabiska 2, armeniska 2, suryoyo 6, kurdiska-assyriska 1, turkiska-franska 1, assyriska- Bosniska 9, serbokroatiska 3 Serbokroatiska 9, ungerska-serbokroatiska 1 Arabiska 4, kurdiska 3, assyriska 2 Polska 6, svenska 1 Svenska 2, estniska 1 Arabiska 2, suryoyo 1 Danska 1, danska-engelska 1 Arabiska 1, assyriska-arabiska 1 7När "svenska" har angetts är det oftast fråga om det språk som Förmåga att tala svenska 8Uppgift saknas för 7 personer Förmåga att läsa svenska 9Uppgift saknas för 4 personer Behöver Du tolk i kontakten med vården och omsorgen? 10Uppgift saknas för 4 personer Händer det att personalen missförstår vad Du vill? 11Uppgift saknas för 6 personer Bedömning av kvalitet i vård och omsorg Hur har Dina erfarenheter av den svenska sjukvården varit? 12Uppgift saknas för 8 personer Vad tycker Du om den svenska sjukvården? 13Uppgift saknas för 9 personer Vad tycker Du om den svenska äldreomsorgen? 14Uppgift saknas för 19 personer Har Du ansökt om hemtjänst? 15 Uppgift saknas för 11 personer Sjukdomar och besvär (flera svar möjliga) oro, dep- allvarlig Tycker Du att Du möts med tillräcklig respekt och hänsyn i vården? 16 Uppgift saknas för 6 personer Tycker Du att Du får veta tillräckligt mycket om den behand- ling Du får? 17Uppgift saknas för 10 personer Anser Du att Du fått felaktig behandling? 18Uppgift saknas för 10 personer Tycker Du att personalen ger Dig tillräcklig hjälp och stöd? 19 Uppgift saknas för 9 personer Är personalen mjuk och varsam när den undersöker, ger injektioner, m.m.? 20Uppgift saknas för 7 personer Tycker Du att personalen tar sig tid att lyssna på Dina behov? 21Uppgift saknas för 7 personer Brukar personalen vara vänlig och artig mot Dig? 22Uppgift saknas för 6 personer In there were in 1996 about 110 000 older persons (over 65 years of age) who were born in other countries. They comprise about eight percent of all old age pensioners. Most come from Northern Europe, but there are significant groups who have recently arrived as refugees from . All foreign-born elderly are usually termed older immigrants regardless of why and how they came to . The question has been raised whether these persons have had unusual experiences in encounters with care and old age care, i.e., with thought of communications difficulties or eventual cultural differences. During the 1990s many activities and programmes have been started for particular groups of foreign-born old people. These programmes can build on religious basis as for Assyrians/Syrians and Jews or build on ethnic and national belonging as with Finns, Greeks, Turks and Iranians or on the basis of a common language as with Spanish or Arabic speakers. Older immigrants are poorly represented among those who use home care services or who live in sheltered housing. Utilisation of such services varies according to land of origin. Older persons who come from the Nordic countries and other of closest neighbouring countries use home care services and the public health service and care to the same degree as the average. For people who come from non-Europe- an countries, the figures for access to service are low. Older persons in come from 112 different countri- es but among home care services users only 61 countries are represented; among residents in sheltered housing there are representatives of only 39 countries. What role does culture play in the low utilisation of public and home care? In order to answer these and similar questions connected with encounters, two national studies of older immigrants were completed.