sou · GLB384d4 · 1998-01-01 00:00:00 — 7.förordningen (1985:997) om anmälningsskyldighet beträffande asbest i ventilationsanläggningar 8.förordningen (1986:683) om förbud mot asbesthaltiga friktionsbelägg i fordon 9.förordningen (1989:974) om miljöfarliga batterier 10.förordningen (1988:716) om CFC och halon m.m. 11.förordningen (1991:1289) om vissa klorerade lös- ningsmedel 12.förordningen (1991:1290) om vissa kvicksilverhaltiga 13.förordningen (1995:701) om gränsöverskridande transporter av avfall EG-rättens Sevesodirektiv om storolyckor i vissa industriella verksamheter (82/501/EG) har förts in i lagen om kemiska produkter, räddningstjänstlagen och i lagen om brandfarliga och explosiva varor. Till kemikalielagstiftningen hör också de tillämpnings- föreskrifter som meddelats med stöd i lagen om kemiska produkter. Föreskrifter som meddelats med stöd av be- myndiganden i lagen om kemiska produkter och tillhörande förordningar kan finnas i författningssamlingarna hos en radmyndigheter:Kemikalieinspektionen,, , , , , , , Socialstyrel- sen, Arbetarskyddsstyrelsen och samtliga länsstyrelser. Till kemikalielagstiftningen bör man också kunna räkna vissa tillämpningsföreskrifter som rör kemikalier, men som meddelats med stöd i någon annan lag. Detta gäller ex- empelvis för en del av de föreskrifter som Arbetarskydds- styrelsen meddelat med stöd av arbetsmiljöförordningen. Som exempel kan nämnas Arbetarskyddsstyrelsens kungö- 20 Kemikaliearbetet - en utvärderingSOU 1997:84 relse (AFS 1996: 4) med föreskrifter om härdplaster. Vid en analys av normgivningen för kemiska produkter som revisorer genomförde (revisorers förslag angående och normgivnings- processen 1991/92:19, Underlagsrapport 4) konstaterades : Totalt för kemikalielagen med sig 80 bemyndiganden, 17 förordningar samt 20 centrala och 24 regionala myndigheter med rätt att meddela föreskrifter. Antalet myndighetsföre- skrifter som meddelats med stöd i lagen har det varit svårt att kartlägga men det det torde röra sig om närmare 50 plus tillhörande allmänna råd. Problemet med överblick accentu- eras av att kemikalieområdet och berörda myndigheter sträcker sig över flera departementsområden (miljö -, jord b ruk s-, kommunikations- försvars-, social-, arbets- marknads- och ) samt ett flertal riksdags- utskott. De många ändringarna i bl.a. förordningen om kemiska produkter bidrar till problemen att skaffa sig överblick. Tekniken med en ny förordning för varje pro- blemområde som aktualiseras samt änd ring i den över- gripande förordningen infördes som ett alternativ till att införa alla nya förordningsregler i förordningen om kemiska produkter, såsom varit fallet med den tidigare kungörelsen om kemiska produkter. Man kan fråga sig om överskådlig- heten har ökat genom denna ändring. Dessutom innebär regelsystemets komplexitet att det blir svårare att övervaka området, med ökade risker för hälso- och miljöskador som följd . Sammanlagt har Kemikalieinspektionen 14 bemyndiganden att meddela föreskrifter, men alla har inte använts. har t.ex. inte meddelats om kostnader för tillsyn (17 § lagen och 28§ förordningen om kemiska produkter). innehöll enligt inspektionens förteckning totalt 25 föreskrifter och 15 allmänna råd. SOU 1997:84Kemikaliearbetet - en utvärdering 21 Bärande principer i lagen om kemiska produkter I 1 § lagen om kemiska produkter, LKP, anges att Försik tig- hetsprincipen skall tillämpas - skador på människors hälsa eller i miljön på grund av de kemiska produkternas in- neboende egenskaper skall förebyggas. Lagen skall tilläm- pas så att en generell risk för skada är tillräcklig för att skyldigheten att förebygga skall inträda. Substitutionsprincipen eller utbytesregeln kan med stöd av lagtext och förarbeten formuleras så här: Om någon hanterar en kemisk produkt (eller en vara enligt 2 § förordningen om kemiska produkter), och denna produkt (eller vara) kan ersättas med en mindre skadlig produkt (eller vara) som ger ett likvärdigt resultat eller fyller ett likvärdigt ändamål och inte ger en orimlig mer- kostnad , så skall den mer skadliga produkten undivkas, dvs. man skall inte hantera den. I 5 § LKP anges att det är var och en som - hanterar eller importerar - kemiska produkter som skall undvika den mer skadliga produkten. Utbytesregeln ställer inte krav på att man skall välja en speciell produkt. Den alternativa pro- dukten skall ge ett likvärdigt resultat men inte nödvändigt- vis samma. Ansvar för brott mot 5 § LKP kräver minst grov oaktsamhet medan den som överträder föreskrift, villkor eller förbud som meddelats med stöd av 5 § riskerar att ådra sig ansvar redan vid oaktsamhet. Tillverkarens och importörens undersöknings- och märk- ningsplikt Enligt 6 § LKP är tillverkaren och importören av en kemisk produkt skyldig att se till att produkten är tillräckligt undersökt. Denna bestämmelse konkretiseras vidare genom förordningens regler om klassificering och märkning, och genom Kemikalieinspektionens ytterligare mer detaljerade föreskrifter. Den som yrkesmässigt tillverkar eller importe- rar en kemisk produkt skall bedöma produktens inneboende 22 Kemikaliearbetet - en utvärderingSOU 1997:84 egenskaper från hälso- och miljöskyddssynpunkt. Härvid skall bl.a. utredas 1.vilka ämnen som kan ge produkten farliga egenskaper 2.arten och graden av de farliga egenskaperna 3.vilka åtgärder som behövs för att skydda hälsa och miljö vid hanteringen 4.vilka åtgärder som behövs för att ta hand om avfall från produkten. I 7 § LKP anges att den som yrkesmässigt hanterar eller importerar en kemisk produkt skall *utreda produktens egenskaper i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet *ha tillgång till behövlig kemisk och toxikologisk kompetens. I 8 § anges vidare att den som tillverkar, importerar eller överlåter en kemisk produkt vid överlåtelse av kemiska produkter skall märka eller på annat sätt lämna sådan information som är av betydelse från hälso- eller miljös- kyddssynpunkt. Inför beslut om lagen om kemiska produkter slog jordbruksutskottet (JoU 1984/85:30) fast att myndig- heternas huvuduppgift inom kemikaliekontrollen borde vara att se till att företagen gör vad som behövs för att undanröja och förebygga hälso- och miljörisker. Liksom det finns bestämmelser om kemikalier på många håll i lagstiftningen är det många myndigheter som deltar i kemikaliearbetet. I detta avsnitt behandlas några. För att placera in myndigheterna i kemikaliesammanhanget lämnas exempel på vad de arbetat med. Någon fullständig redovis- ning av varje myndighets arbete lämnas emellertid inte. Det bör också tilläggas att det visade sig alltför tidskrävande att fullständigt kartlägga de olika regeringsuppdrag rörande SOU 1997:84Kemikaliearbetet - en utvärdering 23 kemikalier som Kemikalieinspektionen och Naturvårdsver- ket fått och redovisat under det gångna decenniet. Kemikaliefrågor handläggs inom flera departement. De myndigheter som arbetar med kemikalier hör också till olika departementsområden. En stor del av regeringens kemikali- earbete utförs dock i , bl.a. genom kretslopps- och kemikaliekontrollenheten, Miljövårdsbe- redningen, Kretsloppsdelegationen och Agenda 21-kommit- tén. Enligt sin instruktion (1988:525, senast ändrad genom SFS 1995:1334) skall inspektionen: 1.uppmärksamt följa utvecklingen i fråga om förekomst- en av kemiska produkter och de risker användningen av dessa kan medföra, 2.utöva tillsyn enligt lagen (1985: 426) om kemiska produkter över tillverkare, importörer och andra leveran- törer av kemiska produkter, 3.pröva frågor om godkännande av bekämpningsmedel och svara för annan förhandsgranskning av kemiska produkter, 4.föra och utveckla register över kemiska produkter, 5.utreda, sammanställa och dokumentera verksamheten avseende kemiska produkter och de hälso- och miljörisker sådana produkter kan medföra, 6.lämna information inom kemikaliekontrollens område, 7.stödja regionala och lokala tillsynsmyndigheter på kemikaliekontrollens område, 8.medverka i det internationella samarbetet på kemikali- ekontrollens område. 24 Kemikaliearbetet - en utvärderingSOU 1997:84 Inspektionen har huvudansvaret för riskbegränsande åtgärder som avser kemiska ämnen i råvaror, kemiska produkter och andra varor och som syftar till att styra leverantörers utredningar, bedömningar och information avseende kemiska hälso- och miljörisker och till generell begränsning av förekomsten av kemiska ämnen. I samband med beslut om en god livsmiljö uppdrog regeringen åt Kemikalieinspektionen att följa upp och redovisa hur avvecklingen av bly och kvicksilver fortgår. Inspektionen fick också i uppdrag att redovisa effekterna av inspektionens föreskrifter (KIFS 19990:10) om träskyddsbehandlat virke. Genom beslut om riktlinjer för en kretsloppsan- passad samhällsutveckling fick Kemikalieinspektionen i uppdrag * att i samråd med identifiera sådan användning av klor och klorerade organiska ämnen i som bör begränsas. I uppdraget ingick att ge förslag till avveckling eller andra riskbegränsande åtgärder * att i samråd med göra en analys av vilka hälso- och miljörisker som användning av tvätt-, disk- och rengöringsmedel orsakar, redovisa vilken produk- tutveckling mot mindre skadliga produkter som är på gång samt ge förslag till de åtgärder som behövs för att påskynda utvecklingen. Inspektionens toxikologiska råd skall verka för en hög vetenskaplig standard i myndigheternas analyser av risker med kemiska ämnen, ge myndigheterna vägledning i deras arbete med kriterier och principer för vetenskapliga tolk- ningsfrågor samt medverka till en sådan samordning att myndigheterna kan göra grundläggande delar av riskanaly- sen på ett så enhetligt sätt som möjligt. I rådet ingår 19 forskare och myndighetsrepresentanter. Rådet anordnar utbildning för berörda myndigheter och seminarier, tillsätter arbetsgrupper samt dokumenterar och informerar om väsentliga toxikologiska spörsmål. har rådet bl. a. på olika sätt behandlat följande frågor: SOU 1997:84Kemikaliearbetet - en utvärdering 25 -långlivade organiska föroreningar i miljön -ekotoxikologi i förhållande till toxikologi -endokrina effekter; kemikalier som imiterar hormoner -och därmed stör den naturliga hormonbalansen - kan ha negativ inverkan på immunförsvaret, reproduktionen, beteendet, - ämnesomsättningen och tillväxten -kadmium - njurskador vid låga nivåer skall enligt sin instruktion (1988:518, senast ändrad genom SFS 1995:1333) vara samlande och pådrivande i miljövårdsarbetet - nationellt och internatio- nellt. Verkets arbete skall syfta till att säkerställa en god miljö och biologisk mångfald. handlägger ärenden om prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen, varvid också användningen av kemikalier beaktas. I förhållande till sektorsmyndigheter samt regionala och lokala myndigheter skall verket arbeta med mål , vägled- ning, samordning och uppföljning som rör miljöarbetet. Verket skall bevaka miljövårdsintresset vid tillämpningen av (1987:10) och lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. samt tillhandahålla underlag för tillämpningen av dessa lagar Verket skall verka för och sprida kunskaper om miljöforskning samt genom miljöövervakning ta fram uppgifter om och belysa miljötill- ståndet. Verket har vidare det centrala ansvaret för tillsyn enligt ett antal lagar och förordningar (jfr. avsnittet om tillsyn). I samband med beslut om en god livsmiljö uppdrog regeringen åt att följa upp och redovisa hur avvecklingen av bly och kvicksilver fortgår. Uppdraget redovisades i juni1993. redovisade sitt uppdrag att upprätta förslag till program för stegvis avveckling av innehållet av vissa miljöfarliga organiska ämnen i slam och 26 Kemikaliearbetet - en utvärderingSOU 1997:84 till åtgärdsprogram för ett renare slam från kommunala avloppsreningsverk. Verket har huvudansvaret för riskbegränsande åtgärder som avser kemiska ämnen i råvaror, kemiska produkter och andra varor som syftar till att hushålla med naturresurser och att förhindra eller begränsa exponering för kemiska ämnen i den yttre miljön vid yrkesmässig användning och annan hantering, även i avfallsledet av kemiska ämnen, produkter och varor. har genom- fört flera karakteriseringar av kemikalieanvändningen i olika industribranscher i syfte att minska användningen av miljöfarliga ämnen. skulle utarbeta dels en plan för det fortsatta arbetet med att begränsa använd- ningen av miljöskadliga kemikalier inom industrin, dels utredningar med förslag till åtgärder i fråga om flödet av plaster, textilier och pappersprodukter och dess miljöeffek- ter. redovisade verket ytterligare ett regerings- uppdrag i rapporten - Stabila Organiska Miljögifter - Stort eller litet problem? utarbetas inom verket en handlingsplan för fortsatt arbete med att minska användningen av miljöfarliga ämnen inom industrin. Verket skall vidareutveckla underlag för att arbeta fram överenskommelser om åtgärder inom ramen för luft- och havskonventionerna och EU. Verket har i uppdrag att redovisa en uppföljning av avvecklingsplanen för ozonnedbrytande ämnen i . utvärdering av avvecklingsplanen konstateras att avvecklingen av de ozonnedbrytande ämnena nu är genomförd i . konstateras dock att arbete inom vissa viktiga områden återstår. I utvärderingen rekommenderas Kemika- lieinspektionen och/eller utarbeta en lathund för att underlätta kommunernas arbete med dessa frågor. Vidare behövs enligt utvärderingen anvisningar för hur de förbjudna varorna/produkterna skall omhändertas liksom förbättringar beträffande märkningen. har ansvar för rapportering till EU-or- gan om tillämpning och efterlevnad i av EU:s SOU 1997:84Kemikaliearbetet - en utvärdering 27 Verket deltar också i det informella nätverket inom EU för införande och praktisk tillämpning av EU:s miljölagstiftning (IMPEL). Verket har huvudansvaret för riskbegränsande åtgärder som avser kemiska ämnen i råvaror, kemiska produkter och i andra varor och som syftar till att förhindra eller begränsa exponering för kemiska ämnen i arbetsmiljön vid yrkes- mässig användning och annan hantering av kemiska ämnen, produkter och andra varor. är regional tillsynsmyndighet. Arbetarskyddsstyrelsen har bemyndigande i arbets- miljöförordningen (1977:1166) att utfärda föreskrifter till arbetsmiljölagen (1977:1160) om bl.a. tillstånd, villkor och märkning av kemiska produkter. Arbetarskyddsstyrelsen är tillståndsmyndighet för bekämpningsmedel klass 1 ASS. Gemensam strategi för kemikalieområdet Kemikalieinspektionen, och Arbetar- skyddsstyrelsen har efter hand kommit överens om en uttolkning av hur den fördelning av arbetet som ges i lagstiftningen ser ut. För att ytterligare systematisera och stärka arbetet med att förebygga och undanröja kemiska hälso- och miljörisker utarbetades en gemensam strategi för kemikalieområdet. I anknytning till strategin upprättades en överenskommelse () om ansvars- och arbetsfördelningen mellan de tre verken. Det slås härvid fast att: * Kemikalieinspektionen som kemikaliemyndighet har huvudansvaret för föreskrifter och tillsyn som syftar till att förebygga skador från kemiska ämnen, kemiska produkter samt andra varor som släpps ut på marknaden. 28Kemikaliearbetet - en utvärderingSOU 1997:84 *som central miljömyndighet har huvudansvar för föreskrifter och tillsyn som syftar till att få en från miljö- och naturresurssynpunkt säker användning/- hantering av kemiska ämnen, kemiska produkter och andra varor inklusive avfallsledet. För produktområdena driv- medel och bränslen, CFC etc. har SNV ansvaret även för sådana riskbegränsande åtgärder i leverantörsledet som gäller särskilt för dessa grupper. *Arbetarskyddsstyrelsen som central arbetsmiljömyndig- het har huvudansvar för föreskrifter och tillsyn som syftar till att få en från arbetsmiljösynpunkt tillfredsställande användning/hantering av kemiska ämnen, kemiska pro- dukter och andra varor. Det slås vidare fast att myndigheterna skall samarbeta beträffande riskbegränsning, verksamhetsplanering och internationellt arbete. har ett samman- hållande ansvar för frågor som rör kretslopp. Verket är central myndighet för kontroll och tillsyn av läkemedel och läkemedelsnära produkter. Verket skall tillse att tillgängliga läkemedel är säkra och effektiva och av god kvalitet och verka för att dessa används på ett ändamålsen- ligt och kostnadseffektivt sätt. Verket granskar bl.a. ett läkemedels kvalitativa och kvantitativa sammansättning av olika kemiska ämnen för ett marknadsgodkännande av produkten. Det gäller även gränsvärden för icke önskvärda ämnen såsom syntesföreningar, nedbrytningsprodukter och lösningsmedelsrester. Även för s.k. hjälpämnen krävs dokumentation av sammansättning och godkännande av specifikationskraven. Vid inspektion av tillverkare av läkemedel kontrolleras att företagets tillverkning görs enligt s.k. god tillverknings- sed (GMP). Inom Europeiska Gemenskapens kommission pågår arbete med att utreda gemensamma GMP-regler för tillverkning av aktiva läkemedelssubstanser. SOU 1997:84Kemikaliearbetet - en utvärdering 29 arbete med att inordna tillverkare av aktiva läkemedelssubs- tanser i den regelbundna tillsynsverksamheten. Inaktiva ämnen påverkar inte på samma sätt säkerheten av pro- dukten och man har därför inte prioriterat GMP-kraven på dessa. För läkemedel kan uppgift om mängd av en kemikalie /beståndsdel tas fram. Det är möjligt genom att läkemed- lens sammansättningar är kända samt att det finns tillgång till försäljningsstatistik. Det är först efter EU-inträ- de som något beaktat läkemedlens miljöeffekter. har i samarbete med bl.a. Läkemedelsver- ket genomfört en förstudie om läkemedels miljöeffekter och har kallat representanter för ett antal myndigheter till ett arbetsmöte om läkeme- delsrester och nedbrytningsprodukter i miljön. Verket är också tillsynsmyndighet i fråga om kosmetiska och hygieniska produkter och får enligt förordningen (1993:1283) om kosmetiska och hygieniska produkter meddela föreskrifter för vissa kosmetiska och hygieniska varor. Direktivet 76/768/EG om kosmetiska och hygieniska varor har införlivats i den svenska lagstiftningen. För kosmetiska och hygieniska produkter gäller att tillverkaren eller importören ansvarar för att produkten är för konsu- menten ofarlig vid normal hantering. I de bestämmelser som finns ingår förteckningar över ämnen som det är förbjudet att använda, över ämnen som är tillåtna att använda med vissa begränsningar (t.ex. vad gäller halter eller krav på märkning) och över ämnen som får ingå som konserveringsmedel, färgämnen eller UV-filter. Någon förhandsgranskning av kosmetiska produkter görs inte, men det finns ett produktregister över kosmetiska och hygieniska produkter. Verket övertog då det bildades Lantbruksstyrelsens uppgif- ter inom bekämpningsmedelsområdet och har en samord- nande funktion avseende bekämpningsmedelsprogrammen. 30 Kemikaliearbetet - en utvärderingSOU 1997:84 Genom förordningen (1985:86) om bekämpningsmedel har bemyndigats att meddela särskilda föreskrifter om tillstånd att använda bekämpningsmedel (som huvudsakligen berör jordbruk, skogsbruk eller träd- gårdsskötsel) och om kunskapskrav och åldersgränser. Verket får vidare bl.a. besluta att skall svara för den utbildning som krävs med anledning av kunskap- skrav som verket bestämmer. Verket har bemyndigats att om det behövs till skydd för inomhusmiljön, i samråd med Kemikalie inspektionen, meddela vissa föreskrifter om byggprodukter. Inom Bover- ket pågick arbete med sådana föreskrifter under 1992-1993. Projektet lades dock ned, eftersom man inte kunde finna tillfredsställande stöd för de föreslagna föreskrifterna. Verket har vidare vissa uppgifter beträffande rivningsavfall enligt plan- och bygglagstiftningens bestämmelser om rivningsplaner. ansvarar för den regionala och lokala till synen enligt förordningen om kemiska produkter i fråga om Försvars- maktens användning av kemiska produkter som inte ankommer på . Den verksamhet som berör kemikalieområdet gäller bl.a. att leda och samordna livsmedelskontrollen, undersöka livsme- dels sammansättning och tillsatser samt ge råd och an- visningar i livsmedelsfrågor. Verket ansvarar för kontrollen av bekämpningsmedelsrester i livsmedel. SOU 1997:84Kemikaliearbetet - en utvärdering 31 Beträffande hälsorisker i miljön utgår verksamheten från styrelsens tillsynsansvar enligt olika lagstiftningar, t.ex. tobakslagen , smittskyddslagen och hälso- och sjukvårdsla- gen samt styrelsens övergripande ansvar att följa utveck- lingen av hälsorisker. fick styrelsen i uppdrag att utreda förut- sättningarna för att avveckla amalgam som tandfyllnadsma- terial, vilket redovisades i rapporten att av- veckla amalgam som tandfyllnadsmaterial . Verket är central myndighet för befolkningsskydd och räddningstjänst i fred och krig. Bland annat har verket det centrala ansvaret för räddningstjänst i samband med kemikalieolyckor. Verket är vidare transportmyndighet för landtransporter av farligt gods och meddelar föreskrifter för sådana trans- porter. Inspektionen har det centrala ansvaret för att övervaka att hanteringen och importen av brandfarliga och explosiva varor utförs på ett säkert sätt. Den direkta tillsynen över företag utförs framför allt av de kommunala räddnings- tjänsterna och polismyndigheterna. Liksom inom flera andra lagstiftningsområden har länssty- relserna beträffande kemikalier ett allmänt ansvar för den tillsyn som inte utövas av någon annan. Länsstyrelserna skall också pröva frågor om tillstånd enligt 17 § förord- 32 Kemikaliearbetet - en utvärderingSOU 1997:84 ningen om kemiska produkter för import och överlåtelse av livsfarliga och mycket farliga produkter. För att få en viss belysning av vilka kemikaliefrågor länsstyrelserna hanterar har en enkät skickats till länsstyrelsernas miljövårdsenheter. Det bedrivs därför säkerligen en hel del arbete på länsnivå som på olika sätt berör kemikalier, men som ändå inte kommit med i enkätsvaren. För att få en översiktlig bild av i vilka sammanhang länsstyrelserna och miljövårdsenheterna i praktiken kommer in på kemikaliefrågor ställdes frågan Vid vilken typ av ärenden kommer och enheten mest in på kemikaliefrågor? Främst nämns tillståndsprövning och tillsyn av verksamhet som är tillståndspliktig enligt miljös- kyddslagen. Även anmälningsärenden, samråd, miljörappor- ter och särskilda projekt nämns. Några nämner också de särskilda regler och förfaranden som gäller CFC-använd- ning. Vid tillståndsprövning enligt miljöskyddslagen föreskrivs villkor gällande t.ex., hantering och utbyte av kemikalier. Förutom miljöskyddslagen uppges tillståndsärenden som rör kemikalier främst gälla transport av miljöfarligt avfall samt transport, överlåtelse och import av kemikalier enligt förordningen om kemiska produkter. På frågan Har enheten behandlat kemikaliefrågor i samband med PBL-ärenden, tillämpning av naturresursla- gen eller kommunala planer för räddningstjänsten? svarade de flesta "nej". Några uppger att frågor om hälsa och säkerhet berörs bl.a. i PBL-arbetet; främst rör det sig då om miljöskyddsfrågor. Som exempel på kemikaliefrågor i PBL-ärenden nämns detaljplaner som rör vattenskyddsom- råden, lokalisering av gasdepåer, planändringar vid vissa industrier och rekommendationer om eller förbud för vissa färdvägar beträffande transporter av farligt gods. Från en länsstyrelse nämns att beredskapsfunktionen och miljö- vårdsenheten deltar i projektet och säkerhet med att ta fram underlag för kommunernas planer för räddnings- tjänsten; bl.a. bidrar man med kemikalieexpertis. Av svaren på frågorna Vilka är de största sk illnaderna i förutsättningarna för kemikaliearbete om SOU 1997:84Kemikaliearbetet - en utvärdering 33 man jämför med och Vilka är de största skillnaderna i och enhetens arbetssätt? framträder en bild av hur kemikaliearbetet förändrats. Flera anger att förutsättningarna på olika sätt har blivit bättre: *Kunskapen om kemiska ämnens farlighet för hälsa och miljö har ökat avsevärt , särskilt för miljön.