sou · GLB3156 · 1998-01-01 00:00:00 — Att etablera ett dotterbolag utomlands är endast ett alternativ som ett företag kan välja för att involvera sig i verksamhet utomlands. Det finns ett antal viktiga mellanformer från att företaget endast exporterar till utlandet, till att det producerar i egna dotterbolag, som t.ex. licens- produktion, joint etc. Vissa av dessa mellanformer ger upphov till direktinvesteringar, andra inte.22 Direktinvesteringar är också nära relaterade till sammanslagningar och till uppköp av företag över nations- gränserna. Om ett uppköp av ett utländskt företag finansieras med medel från köparens hemland genereras direktinvesteringar från det landet. Det finns emellertid andra finansieringssätt, som inte ger upphov till ett sådant direktinvesteringsflöde. I praktiken tycks en stor del av de direkt- investeringar som sker vara just företagsuppköp. När det gäller de multinationella företagens expansion utomlands kan man skilja mellan marknadsorienterade (horisontella) och export- 21 (1960) var den förste att påpeka att direktinvesterings- flödena var inkonsistenta med förutsägelserna från den traditionella teorin om kapitalrörelser och den som lade grunden för en mer mikroekonomiskt orienterad teori om det multinationella företaget. 22 Definitionen av direktinvesteringar skiljer sig mellan olika länder. Den definition som används av är att investeraren skall äga av aktiekapitalet i det utländska företaget. 86 Internationella investeringar och multinationella företag orienterade (vertikala) direktinvesteringar. Marknadsorienterade direkt- investeringar görs i syfte att producera för den lokala marknaden. I allmänhet innebär detta att företaget etablerar sig utomlands med samma typ av produktion som i hemlandet (därav namnet horisontella). Exportorienterade direktinvesteringar görs i syfte att producera för export. Det kan då röra sig om produktion av insatsvaror och kompo- nenter, som skall användas i senare led av produktionsprocessen fram till en färdig vara (därav namnet vertikala), eller det kan röra sig om produktion av färdigvaror som sedan exporteras till utlandet. Både bestämningsfaktorer för och samhällsekonomiska effekter av direktinvesteringar skiljer sig mellan marknads- och exportorienterade direktinvesteringar. Exempelvis kan marknadsstorlek och förväntad utveckling av marknadsstorlek antas vara en betydelsefull faktor, när det gäller att attrahera marknadsorienterade direktinvesteringar, medan rela- tiva produktionskostnader kan antas spela en större roll när det gäller att attrahera exportorienterade direktinvesteringar. Vi skall återkomma till skillnaden mellan de två typerna av direktinvesteringar i detta avseende . Teorin om direktinvesteringar och det multinationella företaget utgår ifrån att dessa fenomen inte är förenliga med det traditionella antagandet om fullständig konkurrens. Tre kriterier för under vilka betingelser företag väljer att bli multinationella identifieras i den s.k. OLI-teorin (se Dunning, 1977). Företaget förutsätts ha nå gon typ av ägar- eller före- tagsspecifika fördelar (ownership advantages), vilka kan exploateras på utländska marknader. Dessa kan t.ex. vara i form av specifik kunskap, som i det fall då företaget innehar patent på en viss produkt, eller i form av ett inarbetat produktnamn. Vidare förutsätts utlandet ha några lokaliseringsfördelar (location advantages). Dessa fördelar kan handla om att produktionskostnaderna är lägre i utlandet, eller att det är så kostsamt att exportera till utlandet att det är mer lönsamt att producera på plats. Vidare kan lokaliseringsfördelarna helt enkelt bestå av att det finns naturresurser som endast kan utvinnas på plats. Kombinationen av fördelar och lokaliseringsfördelar leder till att produktionen sker i utlan- det. Företaget har emellertid ett val mellan att etablera ett dotterbolag och att låta något annat företag producera varan på licens. För att ett dotterbolag skall etableras måste det också finnas sk internaliserings- fördelar (internalisation advantages), vilka är fördelar med att hålla verksamheten inom företaget. Internaliseringsfördelar kan bottna i att det är svårt för företaget att behålla sina företagsspecifika fördelar om dess kunskap sprids till licenstillverkare. De kan också bottna i att en Internationella investeringar och multinationella företag 87 licenstillverkare inte har incitament att förmedla korrekt information om lokala marknadsförhållanden till det licensgivande företaget. har direktinvesteringar blivit föremål för mer formell analys. I analysen av marknadsorienterade eller horisontella investeringar grundas vanligtvis företagets beslut – om valet mellan att exportera och att etablera utlandsproduktion – på en avvägning mellan de vinster som kan uppnås genom reducerade handelskostnader, och de ökade fasta kostnader som uppstår vid etablering av utlandsproduktion (t.ex. Brainard, 1993a, och , 1996). Om det inte finns några kostnader förknippade med att exportera en vara som det finns stordriftsfördelar på anläggningsnivå, skulle det över- huvudtaget inte löna sig att börja producera i ytterligare en anläggning. Därför förutsätts i allmänhet att det finns någon typ av handelskostnader för att marknadsorienterade direktinvesteringar skall genomföras (se t.ex. , 1995). Handelskostnader kan bestå av kostnader för att transportera varorna över nationsgränserna, men också av kostnader som uppstår p g a olika typer av handelshinder. Teorin om marknads- orienterade direktinvesteringar ligger nära den moderna lokaliserings- teorin, enligt vilken integration i form av minskade handelskostnader har två effekter: det underlättar lokalisering av produktion där produktions- kostnaderna är lägst, och det underlättar koncentration av produktion som sker med stordriftsfördelar (Krugman 1991a, s. 96). När produk- tionen koncentreras för att utnyttja stordriftsfördelar kan det löna sig att förlägga produktionen där produktionskostnaderna är högre, men där det råder en bättre tillgång till stora marknader, dvs. det kan löna sig att förlägga produktionen i centrum snarare än i periferin. En slutsats som kan dras från teorin för horisontella direktinveste- ringar är att utlandsproduktion i dotterbolag kommer att väljas framför export när handelskostnaderna är relativt höga, medan stordriftsför- delarna på anläggningsnivå är relativt små jämfört med stordriftsför- delarna på företagsnivå (dvs. de fasta kostnaderna för att etablera en ny anläggning är relativt låga jämfört med de fasta kostnaderna i form av t.ex. FoU, som krävs för att skapa företagsspecifika tillgångar). En annan slutsats som kan dras är att storleken på värdlandets ekonomi kommer att ha en avgörande påverkan på omfattningen av utlandspro- duktionen i dotterbolag. Eftersom den utlandsproduktion som sker säljs inom landet, kommer utlandsproduktionens omfattning att vara direkt relaterad till storleken på de totala inkomsterna i värdlandet. 23 En god översikt över vilka faktorer som kan generera internaliserings- fördelar ges av (1995). 88 Internationella investeringar och multinationella företag När det gäller exportorienterade eller vertikala direktinvesteringar antas komparativa fördelar och skillnader i relativa produktionskost- nader spela en betydande roll. Antag att produktionsprocessen fram till färdig produkt kan delas upp i ett antal produktionsled, där produktionen sker med olika faktorintensiteter. Utvecklingen av produktens design kan t.ex. antas vara ett led i produktionsprocessen, som är mycket intensiv i humankapital eller högt utbildad arbetskraft. Sådana verksamheter som produktion av komponenter och ihopsättning av komponenter till färdig produkt kan däremot antas vara mera intensiva i fysiskt kapital och/eller lågutbildad arbetskraft. Om företaget kan välja att förlägga olika produktionsled till olika länder kan det löna sig att förlägga sådana led som är särskilt humankapitalintensiva i länder där humankapital är relativt billigt, medan arbets- och realkapitalintensiva produktionsled förläggs till länder där dessa produktionsfaktorer är relativt billiga (Helpman, 1984, 1985, Helpman och Krugman 1985, kap 12 och 13). När ett företag väljer att producera utomlands för att förse den utländska marknaden med varor och tjänster, behöver det inte nödvän- digtvis påverka omfattningen av de verksamheter som bedrivs i hem- landet. Det kan vara så att lokal produktion är en förutsättning för att kunna sälja på den utländska marknaden (detta är exempelvis fallet när det gäller viss tjänsteproduktion). I vissa fall kan emellertid en mark- nadsorienterad direktinvestering leda till att varor och tjänster, som tidigare exporterades från hemlandet, i stället produceras lokalt. 25 I det fallet finns det ett element av omlokalisering av produktionen förknippad med direktinvesteringen. Det behöver emellertid inte vara fråga om en omlokalisering, som orsakas av själva direktinvesteringen. Alternativet till utlandsproduktion kan exempelvis vara att företaget tappar marknadsandelar till lokala konkurrenter. Detta skulle innebära precis samma förändring av lokaliseringen av produktionen, bara ett annat ägande av de utländska produktionsenheterna. När det gäller exportorienterade direktinvesteringar kan elementet av omlokalisering tyckas vara tydligare. Låga produktionskostnader utgör, tillsammans med låga kostnader för export till de stora marknaderna, de främsta lokaliseringsfördelarna. Därmed blir konkurrensen mellan olika länder eller regioner när det gäller att dra till sig investeringar tydligare än när det gäller produktionen för den inhemska marknaden. Företag som producerar varor som kräver relativt stora insatser av lågutbildad 24För en syntes av teorin för horisontella och vertikala direktinvesteringar, se et al. (1996). 25I allmän-jämviktsmodeller med horisontella direktinvesteringar utgör utlandsproduktion och export vanligtvis substitut för varandra (t.ex. och , 1996). Internationella investeringar och multinationella företag 89 arbetskraft kan också finna det lönsamt att flytta produktionen allt- eftersom priserna på arbetskraft förändras i olika regioner. När real- lönerna stiger i en region, som har stark tillväxt, kommer denna typ av företag att flytta produktionen till andra regioner. Sam- tidigt blir regionen med stark tillväxt en större marknad, vilket medför att den drar till sig mer av marknadsorienterade direkt- investeringar. Sammanfattningsvis kan vi konstatera att teorin om kapitalrörelser och teorin om direktinvesteringar skiljer sig åt. Direktinvesteringar utgör visserligen en viktig kanal för kapitalrörelser, men de har även andra konsekvenser utöver att flytta kapital mellan länder. i detta kapitel skall vi redogöra närmare för dessa konsekvenser i en analys av de samhällsekonomiska effekterna av direktinvesteringar. skall vi emellertid dels redogöra för mönstret för utländska direktinveste- ringar i kandidatländerna, dels diskutera vilka faktorer som empiriskt sett tycks bestämma detta mönster. 5.2Utländska direktinvesteringar: mönster och trender Innan vi går in på mönstret för direktinvesteringar såsom det framträder i tillgänglig statistik är det viktigt att klargöra att all statistik på detta område är behäftad med tolkningsproblem. Till att börja med råder det stora olikheter mellan länder, när det gäller rapporteringen av direktin- vesteringar. Vidare är direktinvesteringar, som framgått av diskussionen i föregående avsnitt, ett långt ifrån perfekt mått på värdet av de multinationella företagens investeringar utomlands. Studerar vi det ackumulerade beståndet får vi dessutom problem med hur vi skall vär- dera de investeringar som gjorts långt tillbaka i tiden. Trots dessa pro- blem skall vi i detta avsnitt presentera statistik på både flöden och bestånd av direktinvesteringar. Vi skall emellertid också presentera sta- tistik som direkt anger de multinationella företagens verksamhet i utlandet, och som bygger på enkätundersökningar av svenska företag. Detta avsnitt ägnas huvudsakligen åt att redogöra för direktinveste- ringsmönstret för kandidatländerna. Vi skall emellertid inleda med att kortfattat redogöra för de allmänna trenderna när det gäller utländska direktinvesteringar. Till att börja med kan man konstatera att direktin- vesteringar, och försäljningen av varor och tjänster i utländska dotter- bolag till multinationella företag, har ökat i betydelse under . Enligt (1997) var värdet av de totala direktin- vesteringsflöden 350 m iljarder US dollar 1996, det högsta värdet som 90 Internationella investeringar och multinationella företag Medan beståndet av direktinvesteringar har vuxit med i genomsnitt 11–har exporten endast vuxit med 7–. Detta visar hur centrala direktinvesteringarna kommit att bli i de ekonomiska relationerna mellan länder. Liksom handelsflödena är direktinvesteringsflödena koncentrerade till de rika, industrialiserade länderna. De industrialiserade länderna utgör inte bara källan för merparten av de utländska direktinvestering- arna, utan de utgör också det huvudsakliga målet för dem. En stor del av direktinvesteringsflödena sker mellan EU, och . En slutsats som kan dras av detta är att handel och direktinvesteringar tycks utgöra komplement till varandra på aggregerad nivå, dvs. en betydande volym av handel mellan två länder är vanligtvis förknippad med en betydande volym av direktinvesteringar. har dock utvecklingsländernas betydelse när det gäller direktinvesteringsflödena ökat. Medan av de utländska direktinvesteringarna var lokaliserade till 1990, hade denna andel ökat till 1996.26 Även som hemländer har fått ökad betydelse. av de utländska direktinvesteringar hade sitt ursprung i i-länderna 1990. Denna andel hade sjunkit till 1996.27 En stor del av direktinvesteringarna har utgjorts av sammanslagningar och uppköp av företag snarare än av helt nya inves- teringar i maskiner, byggnader och dylikt. De privatiseringsprogram som genomförts, där statliga företag sålts till privata ägare inte bara i de forna , utan även i många andra länder, har säkerligen stimu- lerat en del av de direktinvesteringar som skett . –1996 har 2–4,av de totala utländska direktinvesteringarna gjorts i (, 1997, s. 266). Som redan nämnts i kapitel 2 motsvarar detta flöden som av de flesta bedömare anses vara mindre än vad man hade kunnat förvänta sig. har det emellertid skett en markant ökning av de ingående direktinvesteringarna jämfört . Som framgår av tabell 5.1 var direktinvesteringarna dubbelt så höga –1996 jämfört med – 1994. Det skedde betydande ökningar av direktinvesteringarna i båda åren, medan det för och skedde en kraftig ökning 1995, men sedan en minskning 1996. Den minskade nivån på direkt- investeringarna i och hänger troligtvis delvis samman med att processen med privatisering av stora statligt ägda företag avtagit 26 Av denna ökning står emellertid för knappt hälften (, 1997, tabell B.3, s. 313–318). 27 , 1997, tabell B.4, s. 319–324. Internationella investeringar och multinationella företag 91 i dessa länder (jfr Hunya och Stankovsky, 1997, s. 2, , 1997, s. 96–101). Det kan också påpekas att utlandsinvesteringarna i infrastruktur som telekommunikation, transport och kraftförsörjning har varit förhållandevis begränsade i kandidatländerna (, 1996). Förutom att detta i sig har hå llit nere nivån på direkt- investeringarna, finns det bedömare som menar att den långsamma privatiseringstakten på detta område förhindrat en förbättrad service och därmed också haft en negativ effekt på direktinvesteringar i andra sektorer (jfr UN, 1994, s. 128). Ser man till de ackumulerade flödena –1996 är det tydligt att och dominerar som mottagare av direkt- investeringar. I förhållande till befolkningsmängden har attra- herat betydligt större direktinvesteringsflöden än något av de andra länderna. däremot följer i stort sett snittet för regionen (vilket är ett ackumulerat flöde av direktinvesteringar på per capita). Efter kommer och därefter , när vi studerar de ackumulerade direktinvesteringarna i förhållande till be- folkningens storlek. Man kan därmed konstatera att de länder som fram till erhållit en stor andel av direktinvesteringarna är de länder som kommit längst i privatiseringsprocessen, som och . uppskattas kandidatländernas bestånd av ingående direktinvesteringar ha uppgått t ill 42,4 miljarder US dollar.29 EU-län- derna har varit de mest betydande direktinvesterarna i . stod dessa länder för av det totala beståndet av direktinvesteringar (Lemoine, 1997, s. 23). gick av de utåtriktade direktinvesteringarna från EU till de central- och östeuropeiska länderna. 30 Motsvarande siffra för och var respektive . De viktigaste mottagarländerna i för direktinvesteringar från EU 1994 var , och . 28 I flera av länderna har en stor del av direktinvesteringarna varit joint- . 29 Denna siffra baseras på data som insamlats av WIIW och WIFO (Hunya och Stankovsky, 1997). Motsvarande siffra baserad på enbart betalnings- balansstatistik är 32,4 miljarder USD (tabell I/1 och I/2). 30 Detta gäller de direktinvesteringar som gjordes i länder utanför unionen. Den viktigaste mottagaren av direktinvesteringar från EU 1992–1994 var som fick av de utgående direktinvesteringarna (EU, 1997c). 92 Internationella investeringar och multinationella företag Tabell 5.1: Utländska direktinvesteringar i kandidatländerna 1991– 1996 (milj. US dollar) Källa : , 1997, s. 305–307, IMF, 1997. Not: .. anger att uppgift saknas. Uppgifter om befolkningens storlek 1995 har använts för att beräkna per-capita-siffrorna i den sista kolumnen. Det EU-land som investerat mest i är , följt av och . I tabell 5.2 presenteras beståndet av utländska direktinvesteringar i procent av kandidatländernas BNP. Vi finner återigen att är det land som skiljer sig från de övriga genom en markant högre andel (31,jämfört med 9,8 för regionen totalt). De länder som har en andel som ligger över snittet för regionen är, förutom , de baltiska länderna och . Om vi jämför beståndet av direktinvesteringar, som andel av BNP mellan kandidatländerna och EU-länderna, finner vi att den är flera procentenheter lägre (9,8 jämfört med 13,2 för EU-länderna). Den är också flera procentenheter lägre än för utvecklingsländerna som grupp betraktat och än länderna i och . Det kan vara pro- blem med jämförbarheten mellan dessa siffror, eftersom det till skillnad från vad som gäller för de flesta av de andra länderna endast skett direktinvesteringar i kandidatländerna . 31 står för en femtedel av direktinvesteringarna i regionen, medan och står för vardera. Det mest betydande investerande landet efter är , med av direktinvesteringarna (Lemoine, 1997). Internationella investeringar och multinationella företag 93 Tabell 5.2: Utländska direktinvesteringar i procent av brutto- nationalprodukten 1995 Beståndet i procent av BNP Syd-, Ost, och Källa : , 1997, s. 339–352. Den bild de ger är emellertid att de direktinvestering som har skett är relativt små i förhållande till storleken på kandidatländernas ekonomier (med undantag av och ). I tabell 5.3 redovisas de svenska direktinvesteringarna i kandidat- länderna. Av tabellen framgår att ca har investerats i regionen . Drygt fyra femtedelar av dessa har gått till , och , med ungefär lika stora delar till vart och ett av dessa tre länder. Av resterande femtedel har drygt hälften gått till . De svenska direktinvesteringarna tycks således ha en starkare slagsida åt och , jämfört med de totala inflödena som redovisades i tabell 5.1. I tabell 5.4 visas hur de svenska direktinvesteringarna fördelar sig över olika branscher. Som framgår av tabellen har merparten av investe- ringarna skett inom tillverkningsindustrin, och framför allt inom verk- stadsindustrin samt massa- och pappersindustrin, som tillsammans står för ca tre femtedelar av direktinvesteringarna. En slutsats som kan dras av detta är att direktinvesteringarna till stor del har skett i branscher som är relativt kapitalintensiva. Knappt en femtedel av de ackumulerade flödena har gått till den finansiella sektorn. 94 Internationella investeringar och multinationella företag Tabell 5.3: Svenska direktinvesteringar i kandidatländerna, netto, mkr (exkl. återinvesterade medel) Not: Till och rapporterades inga flöden under tids- perioden. Uppgifter om befolkningens storlek 1995 har använts för att be- räkna per-capita-siffrorna i den sista kolumnen. Anger att belopp saknas/för få obs/belopp understiger En säkrare källa till information om omfattningen och inriktningen på de svenska företagens verksamhet i är den databas över svenska multinationella företag inom tillverkningsindustrin, som byggts upp vid . Databasen bygger på omfattande enkätundersökningar av svenska industriföretag med verksamhet utomlands. Data , vilket är som data är tillgängligt för, visar att drygt 11 000 är anställda i dotterbolag till svenska företag i , och att de producerar för ett sammanlagt värde av (se tabell 5.5).32 Detta motsvarar av de svenska företagens utlandsanställda och av deras samlade utlandsproduktion (Braunerhjelm et al., 1996, s. 13–14). var således storleksmässigt ingen särskilt betydande värdregion för svenska multinationella företag. 32 Antalet dotterbolag i som det finns uppgifter om är ca 40. Svarsfrekvensen för denna enkätundersökning som vänder sig till samtliga svenska företag med verksamhet utomlands är . Internationella investeringar och multinationella företag 95 Tabell 5.4: Svenska direktinvesteringar i Öst- och 1989–1996, branschfördelade I tabell 5.5 presenteras länderfördelningen över de svenska företagens sysselsättning och produktion i . Av tabellen framgår att står för ungefär hälften av både sysselsättningen och produktionen i regionen och att , tillsammans med , står tillsammans för ytterligare ca en tredjedel. framstår således som ett mer betydelsefullt värdland för de svenska företagen än vad direktinvesteringssiffrorna från indikerar. De baltiska län- derna står för av sysselsättningen och av produktionen, vilket stämmer relativt väl överens med direktinveste- ringssiffrorna. Det bör dock påpekas att dessa uppgifter baseras på ett fåtal observationer, och att stora förändringar i mönstret för de svenska företagens aktiviteter i kan komma att ske . IUI:s data visar också att drygt hälften av de dotterbolag som var etablerade i regionen 1994 var uppköpta företag, medan knappt hälften utgjordes av rena nyinvesteringar. 96 Internationella investeringar och multinationella företag Tabell 5.5: Svenska dotterbolags sysselsättning och produktion i , länderfördelat Källa : IUI:s databas Not: Produktionen har beräknats som omsättning justerat för internleverenser. Den totala produktionen överensstämmer inte med summan för de enskilda länderna p.g.a. avrundningsfel. En annan källa till information om de svenska företagens verksamhet i är . Enligt siffror över antal anställda i svenska dotterbolag utgjorde dotterbolagen i av det totala antalet anställda i svenska dot- terbolag 1993.33 För de stora industrikoncernerna utgjorde utlandssys- selsättningen i 1995, medan för de stora tjänste koncernerna är motsvarande siffror för (, 1997, s. 48). 34 tycks således en större andel av tjänstekoncernernas utlands- verksamhet vara förlagd till än industrikoncer- nernas. siffror bekräftar bilden av att är det dominerande värdlandet med ca hälften av de utlandssysselsatta i regionen 1993 (se tabell 5.6). Det är emellertid uppenbart, vilket framgår av tabell 5.6, att relativa betydelse härvidlag minskat betydligt (från ). 33Dessa siffror inkluderar även . 34Med stora industri- respektive tjänstekoncerner menas de ca 80 största industri- respektive ca 40 största tjänstekoncernerna baserat på antalet anställda i dotterbolag utomlands. Internationella investeringar och multinationella företag 97 Tabell 5.6: Antal anställda i svenska dotterbolag till stora industri- och tjänstekoncerner i , länderfördelat Källa : (1997), s. 48. Detta är framför allt en följd av den förhållandevis kraftigt ökade sys- selsättningen i .