sou · GLB398 · 1998-01-01 00:00:00 — 2000 years of dynamics in : implications for management. , B. Ehnström, B, Gärdenfors, U., Hallingbäck, T., , T, Tjernberg, M. De trädbärande impedimentens betydelse för rödlistade arter. Gärdenfors, U. & Baranowski, R. 1992: Skalbaggar anpassade till öppna respektive slutna ädellövskogar föredrar olika trädslag. - 113 (1-2):1-11. Hörnberg, G. Boreal old-growth Picea abies swamp-forests in -disturbance history, structure and regeneration patterns. Dissertations in ecology 7, . Fire and vegetation dynamics. studies from the North American boreal . 1983: Kulturlandskapet, presentation av problem orsakade av jordbrukets och skogsbrukets förändrade struktur. - Kulturminnesvård 1982(1):11-18. Sannikov, S. & Goldammer, J. Fire ecology of pine fo- rests of northern Eurasia. In: Goldammer, J. & Furyaev, V. V. ), Fire in ecosystems of boreal Eurasia. - Kluwer Academic Publishers, , pp.151-167. , , , M.-C. and Warlde, D.A. ecologi- cal function of charcoal for wildfire in the boreal . Bilaga 4, app. Analyser av svenska skogsmiljöer med hjälp av Riksskogstaxeringen (RT). Här listas kolumnbenämningarna i filer som använts för att besvara frågor I, II och III nedan (svar i ha). Alla data har körts på åren 1990-1994 eftersom de är de senaste. 1 Fråga I. Hur mycket av landskapet har omförts till andra ägoslag i olika län, regioner, på olika höjd över havet och på olika avstånd från väg? Eftersom skyddsbehovet för skogsmiljöer där marken lämnat ägosla- get skog i stor utsträckning kan vara mycket högt har vi analyserat detta. (Koder enligt Riksskogstaxeringen 1996.) 1.1 Fördelningsvariabler att sortera på: Län (n=25) Över eller under fjällskogsgränsen SKSFS 1991:3 (n=2) Bilaga 4, app. beskrivning (länsbokstäver) Fjällnära gräns enligt SKSFS 1991:3 AC, BD under fjällnära gräns S, W, X, Y, Z under fjällnära gräns AB, C, D, E, F, G, H, I, O, P, R, T, U K, L, M, N Ägargrupper (n=2) för att kunna jämföra med ÖSI skiljs följande två grupper ut -51 övriga privata ägare Altitudgränser (möh) (n=4) under denna nivå finns sediment Högsta kustlinjen norr om (Svensk Nationalatlas.1994) snitthöjd för extremt kyliga klimatlägen ( fjällnära gräns enligt SKSFS 1991:3 1.2 Skattade variabler (i ha): Landarealens fördelning på olika ägoslag i fyra grupper i fem regioner Grupp 1: skogsnatur 01 skogsmark 06 fjällbarrskog 05-08 berg och andra impediment - annat klimatimpediment. (05-08 är skyddade i lag men det är tillåtet att plocka ut visst värdefullt virke; bättre data kommer senare då Riksskogstaxeringen (RT) börjat göra mätningar på im- pediment.) Bilaga 4, app. Grupp 2: skogsnatur övrigt 04 myr 07 fjäll för att räknas bort 11-12 fridlyst område - militärt impediment Grupp 3: 02 naturbete 10 kraftledning inom skogsmark Grupp 4: icke-natur 03 09-13-14 väg och järnväg, bebyggd mark, annan mark (=infrastrukturer) 2 Fråga II. Hur mycket finns av de fjorton svenska skogsmiljöerna? Detta är en delmängd av hela landareal bestående av skogs- marken och den del av naturbetesmarkerna som är trädklädda och de som har en viss mängd sydliga buskar och en. 4 Bilaga 4, app. 2.1 Fördelningsvariabler att sortera på: Län (n=25) Över eller under fjällskogsgränsen enligt SKSFS 1991:3 (n=2) beskrivning (länsbokstäver) Fjällnära gräns enligt SKSFS 1991:3 AC, BD under fjällnära gräns S, W, X, Y, Z under fjällnära gräns AB, C, D, E, F, G, H, I, O, P, R, T, U K, L, M, N för att kunna jämföra med ÖSI skiljs följande ut -51 övriga privata ägare Altitudgränser (möh) (n=4) under denna nivå finns sediment Högsta kustlinjen norr om (Svensk Nationalatlas 1994) snitthöjd för extremt kyliga klimatlägen ( Uppdelning har gjorts enligt följande två matriser med något olika åldersdefinitioner för norra och : För norra (region 1+ 2+3) gäller åldersklasserna 0-29, 30-69, 70-109, 110-149, 150+ och lövandelarna 0-19, 20-49, >50%. Bilaga 4, app. För (region 4+5) gäller åldersklasserna 0-29, 30-69, 70-99, 100-120, 130+ och lövandelarna 0-19, 20-49, >50% Motiv för åldersgränser (år): 1)Vid åldrar <30 år är beståndets slutenhet oftast så låg att hyggesfa- sens vegetation finns kvar i viss utsträckning. Flera arter som är knutna till unga successionsstadier finns inte i äldre skogar. 2)Då skogen är >60 år är börjar arter som är knutna till äldre skogar dyka upp, tex. tjäder (Swenson & Angelstam 1993); vitr ygg och vedlevande skalbaggar i äldre lövsuccessioner (1995). 3)i norra och i utgör normal slutavverkningsålder (Riksskogstaxeringen 1996). 4)Vid en beståndsålder i norra och i börjar barrskogsbestånden i boreal och hemiboreal region koloniseras av arter som är knutna till den riktigt gamla skogen (m.fl. 1996, Ulizka & Angelstam opubl). Motiv för lövträdsandelar (%): Vid lövandelar under <20% är den trivialare lövskogsfaunan är inte fullständig medan vid lövandelar >50% är den krävande lövskogsfau- nan fullständig. Dessutom framstår skogen i fjärranalys som ren löv- skog vid lövandelar >50%. 2.2 Definitioner av de 14 skogsmiljöerna (=skattade variabler): Både graden av omvandling av skogsekosystemet, och bristen på goda kunskaper om hur mycket som är nog, är avsevärt större för nemorala skogar än för boreala skogar. För de nemorala skogarna är de kvanti- tativa beräkningarna av förutsättningarna för hur stor del av landska- pet som kan tänkas hysa olika skogsmiljöer mycket osäkra. Däremot finns skattningar och kunskaper om hur stor arealminsk- ningen av det sydliga kulturlandskapet varit som kan användas för 6 Bilaga 4, app. beräkning av det ursprungliga tillståndet i landskapet (se t.ex. 1983) Ursprungligt tillstånd: Successionen kan initieras av brand, vatten eller vind, alternativt mänsklig störning med efterföljande igenväx- ning. Avser egenskaper som är tillfälliga och som finns i olika land- skapsavsnitt . De mest typiska boreala exemplen är färska brandfält, unga lövsuccessioner som senare tillåts bli gamla, sena lövsuccessioner och gammelskog. Förutom vissa mycket gamla skogar har dessa olika successionsstadier kort eller var- aktighet och är därmed från ekologisk synpunkt tillfälliga företeelser på en viss plats i landskapet. Överståndare från tidigare skogsgenera- tioner förekommer dock ofta. Förutsättningar för typen: Definierad med avseende på ståndort i RT:s ståndorter med höga eller låga örter med ris (05, 06) ,utan fältskikt (07) , breda gräs (08), smala gräs (09), blåbär (13), lingon (14), fattig- ris utan lavtyp och lavrik typ (16) på mark som inte har bottenskikt av sumpmosstyp och vitmossor respektive är fuktiga och blöta i allmän- het. Tallmossar (definieras som skog med >70% tall och med fältskikt fattigris) ingår i denna typ men är redovisade separat. För att skilja på boreal och nemoral successionsskog ingår här inga ytor med sydliga buskar (buskar övrigt (typ 5) enligt Riksskogstaxeringens instruk- tion 1995). Tillgång på typen: Beräknas i RT utifrån fördelningen på olika lövan- delar i tre klasser och på fem åldersklasser. Bilaga 4, app. Boreal sumpskog med intern dynamik Ursprungligt tillstånd: Bestånd med intern dynamik har hög genom- snittlig beståndsålder och stor åldersspridning. Översvämning före- kommer och/eller långa perioder med mycket högt grundvatten. Av- saknad av lätt antändlig vegetation och vattenförsörjning från grund- vatten med liten risk för uttorkning leder till mycket låg brandrisk. Trädskiktet domineras av skuggfördragande trädarter (gran), men kan även ha ansenliga mängder med lövträd. Sådana bestånd bildar ofta sammanhängande områden, nätverk eller korridorer i landskapets fuktigaste delar. Exempel på egenskaper i sådana bestånd är ett stabilt mikroklimat och en kontinuerlig tillförsel av död ved. Sällsynta inten- siva bränder kan initiera succession. Förutsättningar för typen: Definierad med avseende på ståndort i RT som fuktiga och blöta ståndorter utan risvegetation (höga örter utan ris (01), låga örter utan ris (04), högstarr (10), lågstarr (11) och fräken (12)) eller bottenskikt av sumpmosstyp och vitmossor respektive fuk- tiga och blöta marker i allmänhet. Region och lövandel används för att skilja på boreala gransumpskogar (typ 2) och nemoral lövsumpskog (typ 5). Tillgång på typen: Beräknas i utifrån fördelningen på olika lövande- lar i tre klasser och på fem åldersklasser. En lövandel och belägenhet i region 4+5 bedöms som nemoral lövsumpskog och resten som boreal gransumpskog. I region 1, 2 och 3 bedöms alla skogar som gransumpskogar. Ursprungligt tillstånd: Bestånd med flera åldersklasser av tall liksom nedbrytningsstadier av död ved. I naturtillstånder upprätthålles typen genom att torra marker brinner ofta, men med relativt låg intensitet. 8 Bilaga 4, app. Förutsättningar för typen: Definierad i alla regioner med avseende på ståndort i RT som ståndorter med magra torra (bottenskiktstyperna lavtyp (01), lavrik (3) och fältskikt kråkbär/ljung (15). Tillgång på typen: Beräknas i RT utifrån fördelningen på olika lövan- delar i tre klasser och på fem åldersklasser. Ursprungligt tillstånd: Den nemorala successionen startar efter upp- hörd hävd från rester av det äldre beståndet och sker på och i kamp med annan väletablerad vegetation (gräsmarker av olika slag). Igen- växningen löser gradvis upp grässvålen. Bestånden blir ofta olikåldri- ga. Efter ny stormfällning eller avverkning, svedjning och påföljande bete och/eller odling övergavs marken och fick växa igen fritt. Detta gav upphov en kontinuerlig tillgång på successionsstadier mellan öppen eller halvöppen mark med skog. Förutom trivialllöv, en viss andel tall och gran hör ekskogen till denna typ. Observera att ädellöv- skogen återfinns i bokskogen, ekskogen och i ask/almskogen. Förutsättningar för typen: Definierad med avseende på ståndort i RT:s ståndorter med höga eller låga örter med ris (05, 06), utan fältskikt (07), breda gräs (08), smala gräs (09), blåbär (13), lingon (14), fattig- ris utan lavtyp och lavrik typ (16) på mark som inte har bottenskikt av sumpmosstyp och vitmossor respektive är fuktiga och blöta i allmän- het. Tallmossar (definieras som skog med >70% tall och med fältskikt fattigris) ingår i denna typ men är separat redovisade. För att skilja på nemorala och boreala successionsskogar ingår här ytor med sydliga buskar (övrigt typ 5). Tillgång på typen: Beräknas i RT utifrån fördelningen på olika lövan- delar i tre klasser och på fem åldersklasser. Bilaga 4, app. Nemoral sumpskog med intern dynamik Ursprungligt tillstånd: Beståndet med intern dynamik har hög genom- snittlig beståndsålder och stor åldersspridning. Föryngring sker i gläntor efter fallna träd och trädgrupper. Vind och variationer i grundvattenförsörjning (tex. klibbalskog) kan ge upphov till mer stor- skalig störning som följs av succession. Trädskiktet domineras av skuggfördragande trädarter (ask/alm). Sådana bestånd bildar ofta sammanhängande områden, nätverk eller korridorer i landskapets fuktigaste delar. Exempel på egenskaper i sådana bestånd är ett stabilt mikroklimat och en kontinuerlig tillförsel av död ved. Observera att ädellövskogen återfinns i bokskogen, ekskogen och i ask/almskogen. Förutsättningar för typen: Definierad med avseende på ståndort i RT som fuktiga och blöta ståndorter utan risvegetation (höga örter utan ris (01), låga örter utan ris (04), högstarr (10), lågstarr (11) och fräken (12)) eller bottenskikt av sumpmosstyp och vitmossor respektive fuk- tiga och blöta marker i allmänhet. Region och lövandel används för att skilja på nemorala lövsumpskog (typ 5) och boreala gransumpskogar (typ 1). Tillgång på typen: Beräknas i RT utifrån fördelningen på olika lövan- delar i tre klasser och på fem åldersklasser. En lövandel och belägenhet i region 4+5 bedöms som nemoral lövsumpskog och resten som boreal gransumpskog. I region 1, 2 och 3 bedöms alla skogar som gransumpskogar. Ursprungligt tillstånd: Eken är ett pionjärträd som genom betes- och kulturstörningar bildar flerskiktade bestånd med träd med mycket höga åldrar. De flesta ekskogar är därmed successionsskogar. Skogse- ken har en mycket vid ekologisk amplitud (dvs. lik tallen) och har inslag av branddynamik. finns mest mycket sena successionssta- dier med mycket lång varaktighet och extremt gamla träd i hagar. Endast i vissa branter och i alluvialzoner finns äldre bestånd med 10 Bilaga 4, app. intern dynamik (i båda fallen orsakade av yttre störningar som ras och översvämning). Kan liksom torra tallskogar vara flerskiktade med flera åldersklasser i beståndet. Stor tillgång på död ved i form av multnande ved i stammens centrum och i form av grenar. Förutsättningar för typen: Definieras som skogar med =>5/ek Tillgång på typen: Beräknas i RT utifrån fördelningen på fem ål- dersklasser. Ursprungligt tillstånd: bokskogar är interndynamiska med för- yngring inom befintliga bestånd och därmed olikåldriga. Historiskt har en stor andel betats och bestånden varierade då i täthet och träds- lagssammansättning. Organismsammansättningen i bokskog är för- skjutet mot slutna bestånd med intern dynamik och kontinuerlig till- gång på död ved. Efter storskaliga störningar sker succession. Förutsättningar för typen: Definieras som skogar med =>5/10 bok. Tillgång på typen: Beräknas i RT utifrån fördelningen på fem ål- dersklasser. Ask-almskog och övrig blandädellövskog Ursprungligt tillstånd: Huvudsakligen interndynamiska skogar på bördig mark med föryngring inom befintliga bestånd och därmed oli- kåldriga och med kontinuerlig tillgång på död ved. Successionstyper förekommer efter vind, bete och uppodling. Förutsättningar för typen: Beräknas som bestånd där bok + ek + övri- ga ädla lövträd >5/, men andelarna bok /10 och ek <5/10. Tillgång på typen: Beräknas i RT utifrån fördelningen på fem ål- dersklasser. Bilaga 4, app. Ursprungligt tillstånd: Primär succession på mark och substrat som nybildats vid landhöjning, deltan, skred i nipor och meandrande vat- tendrag. Förutsättningar för typen: Beståndet innehåller > gråal Tillgång på typen: Beräknas i RT utifrån fördelningen på fem ål- dersklasser. Ursprungligt tillstånd: Skogar av allehanda slag som genom sin otill- gänglighet har relativt hög grad av trädkontinuitet. Vissa typer av störningar (skred, ras, forsdimma) finns i denna kategori. Förutsättningar för typen: Definierad i RT med avseende på lutnings- klass (7:20 och 10:20) samt mycket blockig och/eller gropig ytstruk- tur. Tillgång på typen: Beräknas i RT utifrån fördelningen på olika lövan- delar i tre klasser och på fem åldersklasser. Typen går ej att urskilja med RT material. 12 Bilaga 4, app. Typen går ej att urskilja med RT material. Ursprungligt tillstånd: Hagmarker och andra glest trädbevuxna marker på ägoslaget naturbete. Förutsättningar för typen: Ej uppskattat. Tillgång på typen: Grundytan är större än 0. Typen delas upp i fyra olika delar >5/10 barr, >5/10 barr, >5/10 barr och resten (=blandhagar). (Ägoslaget naturbete ingår ej i skogsmark.) I övrigt är avsiktlig beskrivning av de skogliga värdena i hagmarker ur skogsbiologisk synsvinkel mycket otillfredställande. Varken ÖSI, eller nyckelbiotopsinventeringen innehåller detta. Dessutom, ängs- och hagmarksinventeringen har ej beaktat träden vid naturvärdesbe- dömningen. Detta medför att många bestånd med naturvärden knutna till trädskiktet och död ved ej redovisats alls i denna inventering. Ursprungligt tillstånd: Efter lång tids hårt nyttjande av skogen åter- stod buskmarker (tex. Förutsättningar för typen: Kan ej uppskattas. Tillgång på typen: Betad mark med måttlig eller stor tillgång på sydli- ga buskar och en och obetad skogsmark med grundytan 0 och stor tillgång på sydliga buskar. Bilaga 4, app. 2.3 Körschema för att ta fram de olika skogsmiljöerna i Riksskogstaxeringen (RT): 1. markslag 02 naturbete? 2. grundyta >0? BETESMARK (delas upp i ek, >5/10 >5/10 gråal 4. finns övriga buskar (typ av 2 till ? ej med i vårt arbete (kal betesmark eller med för lite 5. bok /10? 6. lutningsklass >7/20 eller BOREAL SUMPSKOG och 5. NEMORAL SUMPSKOG (lövandel an- vänds för att skilja på dessa i region 4+5: i region 1-3 blir detta boreal sumpskog) gå till 13 14 Bilaga 4, app. 7. grundyta 0 och övriga buskar täcker >25%? av 2 (obetad mark) 8.>50% ek? (lav, lavrik, kråk/ljung) Är >70% tall och fattigris 1 av 2 (tallmosse) gå till 12. Fuktiga och blöta ståndorter utan ris (högört, lågört, höga starr, låga starr, fräken) eller bottenskikt sumpmosstyp och vitmossor re- spektive fuktiga och blöta i almänhet Bilaga 4, app. Finns övriga buskar (5)? Vi bedömer att två värdesiffror är så långt vi kan sträcka oss i våra skattningar. 3 Fråga III. Var är skogen orörd i landskapet, hur har den förändrats och hur ser den ut? Avser färska data 1990-94 och äldre data (1985-1989) för att studera trenden i tiden.. 3.1 Fördelningsvariabler att sortera på: Län (n=25) Över eller under fjällskogsgränsen enligt SKSFS 1991:3 (n=2) beskrivning (länsbokstäver) Fjällnära gräns enligt SKSFS 1991:3 AC, BD under fjällnära gräns S, W, X, Y, Z under fjällnära gräns AB, C, D, E, F, G, H, I, O, P, R, T, U K, L, M, N 16 Bilaga 4, app. Ägargrupper (n=2) för att kunna jämföra med ÖSI - 51 övriga privata ägare Altitudgränser (möh) (n=4) under denna nivå finns sediment Högsta kustlinjen norr om (Svensk Nationalatlas 1994) snitthöjd för extremt kyliga klimatlägen ( Avstånd till väg i svensk skogsmark (n=4) Ger mått arealen med rimligen mycket liten påverkansgrad ("vildmark") och visst underlag för diskussion kring frågan om land- skapsreservat. Motiv för klassindelning: (pers.medd.) nära och hyfsat nära svag ekonomi på terrängtransport Uppdelning har gjorts enligt följande två matriser med något olika åldersdefinitioner för norra och : För norra (region 1+ 2+3) gäller åldersklasserna 0-29, 30-69, 70-109, 110-149, 150+ och lövandelarna 0-19, 20-49, >50%. För (region 4+5) gäller åldersklasserna 0-29, 30-69, 70-99, 100-120, 130+ och lövandelarna 0-19, 20-49, >50% Bilaga 4, app. 4 Fråga IV. Jämförelse mellan ÖSI-körningarna och Riksskogstaxeringen (RT) Period 1983-1992 i RT för jämförelse med ÖSI. Detta behövs för att jämföra ÖSI och RT och att jämföra småskogsbruket mot resten avse- ende hur stora arealer finns i olika ålders och lövklasser av de vanli- gaste markerna. Om denna jämförelse visar god överensstämmelse kan vi få underlag för att korrigera RT siffrorna. 4.1 Fördelningsvariabler att sortera på: Län (n=25) Över eller under fjällskogsgränsen SKSFS 1991:3 (n=2) beskrivning (länsbokstäver) Fjällnära gräns enligt SKSFS 1991:3 AC, BD under fjällnära gräns S, W, X, Y, Z under fjällnära gräns AB, C, D, E, F, G, H, I, O, P, R, T, U K, L, M, N 18 Bilaga 4, app. Ägargrupper (n=2) för att kunna jämföra med ÖSI - 51 övriga privata ägare Uppdelning har gjorts enligt följande två matriser med något olika åldersdefinitioner för norra och : För norra (region 1+ 2+3) gäller åldersklasserna 0-29, 30-69, 70-109, 110-149, 150+ och lövandelarna 0-19, 20-49, >50%. För söd- ra (region 4+5) gäller åldersklasserna 0-29, 30-69, 70-99, 100-120, 130+ och lövandelarna 0-19, 20-49, >50% & , I. Vitryggig hackspett (Dendrocopos leucotos) - biotopval och sårbarhetsanalys. fe Ecology, Report 27. & , J-E. Site index estimation by means of site properties. Scots pine and spruce in . Studia Forestalia Suecia 138. 1983: Kulturlandskapet, presentation av problem orsakade av jordbrukets och skogsbrukets förändrade struktur. - Kulturminnesvård 1982(1):11-18. Instruktion för fältarbetet, SLU . Bilaga 4, app. & , J-E. Skogshögskolans boniterings- system. Swenson, J. & P. Angelstam. Habitat separation by sympat- ric grouse in Fennoscandia in relation to succession. J. Zool. 71: 1303-1310. Svensk Nationalatlas 1994. Bilaga 4, app. Bearbetning av data från den översiktliga skogsinventeringen (ÖSI) 1 Vad är ÖSI? ÖSI (Översiktlig skogsinventering) bedrevs av Skogsvårdsorganisa- tionen . Syftet med ÖSI var att få underlag för upprättande av skogsbruksplaner och för planering, statistik och pro- gnosarbeten. Inventeringen var landsomfattande och berörde all pri- vatägd mark (1992). ÖSI avslutades innan all privat- mark var inventerad p g a uteblivna anslag. I stort sett återstod 10- av den avsedda arealen att inventera. Trots detta är ÖSI ett mycket omfattande material och omfattar totalt 10 105 000 ha privat skogsmark. Detta är i Götalandslänen av all pro- duktiv skogsmark medan andelen sjunker till i norrlandslänen. Inventeringen skedde beståndsvis och för varje bestånd insamlades skogliga uppgifter som areal, ålder, huggningsklass, virkesförråd, trädslagsfördelning (gran, tall, triviallöv, bok, övr. ädellöv), ståndort- sindex och åtgärdsförslag. Dessutom knöts ett antal administrativa data till bestånden som fastighet, socken, kommun, län, koordinater m m. ökade användningen av diverse noterings- och beskrivningskoder med uppgifter om beståndets karaktär och t ex naturvårdshänsyn. Skogliga data finns endast från produktiv skogs- mark. är datavärd för ÖSI när det gäller materi- 2 Bilaga 4, app. 2 ÖSI som underlag för bristanalys Trots att ÖSI är en skoglig inventering kan den användas för andra ändamål, som att söka fram naturvårdsintressanta skogar, t ex lövdo- minerade äldre bestånd (). ÖSI används också av NBI för att söka fram misstänkta nyckelbiotoper (1995). ÖSI har av oss använts för att få mått på vissa skogsmiljöers, ståndorters och åldersklassers areella förekomst i landet. På grund av det begränsade antalet parametrar som är av intresse från biologisk synpunkt, kan endast vissa huvudgrupper av skog skiljas ut. Detta innebär att en del ihopklumpningar av typer har gjorts jämfört med den indelning vi redovisar skyddsbehovet i. I vissa fall kan typerna väl selektioneras fram, i andra fall inte alls. Det är fr a lövskogsarealer i som hämtats från ÖSI i bristananlysen. 3 Indelning i ÖSI-materialet i olika typer Nedan beskrivs den arbetsgång som följts vid framtagning av data från ÖSI. Då region 1 inte omfattas av våra beräkningar har bestånd från denna region ej medtagits i analyserna. Region 1 har approximerats till ett antal socknar och kommuner i fjällnära läge. Totalt omfattar den ej medtagna arealen ca 601 800 ha fördelat på 88 200 bestånd. För samtliga utselektionerade beståndstyper finns region- eller länsvi- sa sammanställningar där areal och virkesförråd är fördelade på 10- årsklasser. Bilaga 4, app. I ursprungligt tillstånd är detta skogar som befinner sig i olika till- stånd efter en störning. Sökningen i ÖSI har inskränkt sig till att få ett mått på medelgoda barrdominerade marker. Detta anger förutsättning- arna för förekomst av dessa skogsmiljöer. Bestånden har selektione- rats ut som barrdominerade bestånd (totalt barr > 5/10) med SI = G10- G26 eller SI = T20-T32 (region 2 och 3) eller SI = T22-T32 (region 4 och 5). Till detta ska läggas tallskogsarealer med låga SI på fuktig och våt mark (tallmossar). Dessa har en liknande naturlig skogsdynamik men en avvikande, mindre intensiv markanvändning. Arealen tallmosse uppskattas m h a data från RT. Ett teoretiskt mått på arealen med förutsättningar för boreala suc- cessionsskogar i region 2 och 3 kan fås genom att lägga samman löv- dominerad skog och medelgod barrskog och tallmosse samt dra ifrån sumpskog. I söder är detta ej lika meningsfullt då andra successioner är lika viktiga eller viktigare liksom då här finns andra, fr a lövdomi- nerade, beståndstyper med intern dynamik. En viktig del av analysen är att se hur arealerna fördelar sig på olika åldersklasser och jämföra med fördelningen i skogar med natur- liga störningsregimer (ref). ÖSI ger här ett stort material när det gäller åldersfördelningen. Avgränsningen mot andra här definierade typer har dock låg precision. Icke brandbenägna boreala skogar med intern dynamik (boreala sumpskogar) Denna skogsmiljö omfattar främst sumpskogar och örtrika skogar. Markfuktighet är avgörande liksom i viss mån markreaktionstalet. I ÖSI finns inga konsekvent insamlade uppgifter om markfuktighet eller fältskikt varför någon utsökning ej kan ske. Sumpskogarna finns därför inneslutna i övriga typer.