sou · GLB340 · 1998-01-01 00:00:00 — Dnr U 15/97 Regeringen bemyndigade chefen för att tillkalla en kommitté med uppgift att se över vissa ungdomspolitiska frågor. Kommittén har antagit namnet . beslutade regeringen om tilläggsdirektiv till kommittén. Direktiven (dir. 1995:154 och 1996:124) har i sin helhet bifogats betänkandet (bil. Med stöd av bemyndigandet förordnades dåvarande förbundsordföranden som ordförande och riksdagsledamoten () att vara vice ordförande i kommittén. Till ny ordförande förordnades riksdagsledamoten ke (). förordnades följande ledamöter i kommittén: skolstyrelseordförande (), ungdomssekreterare (LO), stabschef (), ingenjör (), dåvarande förbundsordförande (), förbundsordförande , (), förbundsordförande (), projektledare (SAF), studerande (), riksdagsledamot (), studerande (), dåvarande generaldirektör () och studerandeombudsman ström (TCO). Som sakkunniga förordnades departementsrådet , projektledare och pol.sakkunnig . förordnades departementssekreterare som sakkunnig. förordnades som experter departementssekreterare , departementssekreterare , enhetschefen vid , kanslirådet , kanslirådet , departementssekreterare och länsrådet vid i . entledigades (). I hennes ställe förordnades förbundsordföranden . entledigades (SAF). I hennes ställe förordnades projektledaren . I hennes ställe förordnades generaldirektören , . förordnades ordförande , PRO, att vara ledamot i kommittén. I hans ställe förordnades politiska sekreteraren () att vara ledamot i kommittén. Kommitténs sekretariat består av , huvudsekreterare, och , biträdande sekreterare. förordnades ckert som expert vid sekreteriatet t.o.m. . Kommitténs assistent är . Ledamöterna har lämnat reservationer. Särskilt yttrande har lämnats av ledamöterna (gemensamt), ström och (gemensamt), samt sakkunniga och (gemensamt). Särskilda yttranden har dessutom lämnats av ledamöterna . får härmed överlämna sitt delbetänkande SOU 1997:40. Kommitténs arbete fortsätter enligt direktiven. Unga och arbete 1 1 VAD VET VI OM FRAMTIDEN? Ö KADE KRAV PÅ ARBETSKRAFTEN ARBETE Å T FLER 2 UNGAS SYN PÅ ARBETE DEN GÄ NGSE BILDEN VÄ XER FRAM FORSKNING PÅ OMRÅ DET 2.3.1 UNGA VILL ARBETA 2.3.2 SYNEN PÅ ARBETETS INNEHÅ LL 2.3.3 UNGA VILL ARBETA UNGDOMSPOLITISKA KOMMITTÉ NS UTÅ TRIKTADE AKTI- UNGDOMSPOLITISKA KOMMITTÉ NS ENKÄ T 2.5.1 ARBETSLÖ SHETEN DET STÖ RSTA PROBLEMET 2.5.2 ATTITYDER INFÖ R ARBETE OCH ARBETSLÖ SHET 2.5.3 EGET FÖ RETAG 2.5.4 ARBETSMARKNADEN I FRAMTIDEN OCH POLITIKERS ARBETE 42 2.5.5 FÖ RSLAG TILL HUR VI SKA SÄ NKA ARBETSLÖ SHETEN 2.6 RÅ DSLAGENS SLUTDOKUMENT OCH SVAR PÅ RAPPORTEN VAD 2.7.3 Å TGÄ RDER FÖ R 3 UNGA OCH ARBETSMARKNADEN 2 Unga och arbete 3.1.2 LÖ NEBILDNINGEN OCH ARBETSKRAFTSKOSTNADER. 4 Ö VERGÅ NGEN MELLAN SKOLA OCH 4.2.2 ARBETSPLATSFÖ RLAGD UTBILDNING (APU) 4.5.1 STUDIE- OCH YRKESORIENTERING 4.5.2 ARBETSPLATSFÖ RLAGD UTBILDNING(APU) , LÄ RLINGS- UTBILDNING OCH ENTRPRENÖ RSKAP. 4.5.3 HÖ GSKOLEUTBILDNING OCH STUDIEFINANSIERING SEKTORSÖ VERGRIPANDE PROJEKT FÖ R ARBETSLÖ - SA FOLKRÖ RELSER OCH ANDRA IDEELLA ORGANISA- TIONER 5.4.1 ARBETSMARKNADSÅ TGÄ RDER OCH IDEELLA ORGANISA- 5.4.2 ETT HOLLÄ NDSKT SYSTEM FÖ R VOLONTÄ RVERKSAMHET 6 EGET FÖ RETAGANDE FÖ RENKLAD FÖ RETAGSFORM/SJÄ LVANSTÄ LLNING Unga och arbete 3 7 UNGA OCH BIDRAGSSYSTEMEN STÖ D VID ARBETSLÖ SHET 7.1.1 ERSÄ TTNING FRÅ N ARBETSLÖ SHETSFÖ RSÄ KRING 7.1.2 KONTANT ARBETSMARKNADSSTÖ D 7.1.3 ARBOM-UTREDNINGENS FÖ RSLAG OM SAMMANHÅ LLEN ARBETSLÖ SHETSFÖ RSÄ KRING 7.1.4 PROPOSITION OM EN SAMMANHÅ LLEN ARBETSLÖ SHETS- 7.2.2 SÄ RSKILT VUXENSTUDIESTÖ D 7.2.3 SÄ RSKILT VUXENSTÖ D FÖ R BOSTADSBIDRAG FÖ R UNGA 8 FLER I ARBETE - FLER UNGA I ARBETE ARBETSTIDSFÖ RKORTNING OCH Ö VERTIDSERSÄ TT- NING 8.1.1 Ö VERVÄ GANDEN LEDAMOTEN (V). LEDAMOTEN (M) 9.2.1 Ö VERGÅ NGEN SKOLA-ARBETSLIV 9.2.3 EGET FÖ RETAGANDE 9.2.4 UNGA OCH BIDRAGSSYSTEMEN 9.2.5 FLER I ARBETE - FLER UNGA I ARBETE LEDAMOTEN CK (FP) 10 SÄ RSKILDA YTTRANDEN 4 Unga och arbete 10.1 LEDAMÖ , LO, OCH Å STRÖ M, TCO, 10.2 LEDAMOTEN (V) 10.2.2 VAD VET VI OM FRAMTIDEN? 10.2.3 UNGA OCH ARBETSMARKNADEN 10.3 Ö VERGÅ NGEN SKOLA ARBETSLIV 10.3.1 STATLIGA INSATSER TILL UNGA 10.3.2 UNGA OCH BIDRAGSSYSTEMEN 10.3.3 FLER I ARBETE - FLER UNGA I ARBETE GRÖ NLUND (KD), (C), (M) OCH CK (FP):1. INLEDNING LEDAMOTEN ( C ) 10.6 LEDAMOTEN M () LEDAMOTEN (MP) LEDAMOTEN CK (FP) Unga och arbete 5 Enligt Ungdomspolitiska kommitténs direktiv (dir. 1995:154) ska kommittén när det gäller arbete analysera ungdomars situation på arbetsmarknaden och föreslå åtgärder för att underlätta ungdomars inträde på detta område. Vi ger i detta betänkande en bild av unga 6 Unga och arbete människors situation på arbetsmarknaden och vi föreslår bland annat ett nytt modernt lärlingssystem för att underlätta övergången mellan skola och arbetsliv. Vi föreslår också en försöksverksamhet som innebär att ett tiotal kommuner får beslutanderätten över de arbets- markandspolitiska medlen. Vidare föreslås att de medel som finns för otraditionella verksamheter för arbetslösa unga samlas under en delegation. Vi lämnar också förslag när det gäller eget företagande. Enligt tilläggsdirektiven (dir. 1996:124) ska kommittén uti- från en helhetssyn på bostadsbidragets roll i förhållande till andra offentliga stöd till unga lämna förslag till hur de ungdomar som har det största behovet av ekonomiskt stöd bäst ska kunna få det. Kom- mittén ska också enligt direktivet i sina förslag till åtgärder i syfte att underlätta ungdomars inträde på arbetsmarknaden särskilt belysa möjligheterna att i ökad utsträckning använda den kooperativa företagsformen. Slutligen ska kommittén också lämna förslag om hur folkrörelser och andra ideella organisationer i ökad utsträckning ska kunna medverka till olika former av kompetensutveckling för ung- domar till och med . Nedan följer en översikt över kapitlens innehåll. Vad vet vi om framtiden? (kapitel 1) I kapitlet diskuteras olika trender som kan ha betydelse för den framtida arbetsmarknaden. Kommitténs slutsats är att det är viktigt för unga och för samhället som helhet att stå väl rustade inför de krav som framtidens arbetsmarknad kommer att ställa. De förslag som kommittén presenterar i detta delbetänkande syftar bland annat till just detta. Ungas syn på arbete (kapitel 2) Den allmänna debatten ger intrycket att unga ärmindre intresserad av arbete. Denna uppfattning bygger på en sammanblandning av fakta och fria spekulationer ungasinställning till det ideala arbetet kopplats ihop med ungas inställning till att ta ett arbete överhuvud taget. Forskningen visar att unga överlag vill arbeta.Inga studier har lyckats påvisa att unga inte tycker att arbete är viktigt eller att man föredrar Unga och arbete 7 att vara arbetslös. Tvärtom är arbetslöshet något man i hög grad oroar sig för. Kommittén har samlat in ungas åsikter och medverkat till att skapa debatt om ungdomspolitiken. I samarbete med SCB har vi genomfört en enkätundersöknig vi har också initierat ett stort antal rådslag runt om i landet. Resultaten från dessa aktiviteter visar också att unga ser arbetslöshet som ett stort problem. Att arbeta är viktigt. Från rådslagen noterar vi att de mest frekventa förslagen handlar om arbetstidsförkortningar i olika former. Förslag om sänkt pensionsål- der förekommer oftast. Många har också föreslagit att man skall dela på jobben genom sänkt arbetstid. Ä ven förslag om att minska över- tidsuttaget förekommer. Många förslag kretsar kring företagande. Det är viktigt att satsa på småföretagarna så att de vågar anställa unga. det måste också bli lättare att starta eget genom högre bidrag, enklare former och mera information. De unga har också synpunkter på åtgärderna för arbetslösa. Arbetsförmedlingen bör förbättras och de bör informera om arbets- marknaden redan i skolan. Arbetslösa skall ha större möjligheter tillpraktik. Förslag om generatiosnkontrakt eller friår finns också. Man skall inte behövagå och vänta utan få något att göra så fort man vänder sig till arbetsförmedlingen. Några tar upp frågan om att det finns många arbetsuppgifter som behöver utföras till exempe inom vården som det finns många arbetslösa. Unga och arbetsmarknaden (kapitel 3) I detta kapitel redovisar vi utvecklingen på arbetsmarknaden . Vi försöker också analysera vad som påverkar arbets- löshetens storlek drar slutsatser om vad som bör göras för att förbätt- ra arbetsmarknadessituationen för de unga. Unga är mera utsatta för konjunkturarbetslöshet genom att de ofta har den kortaste anställningstiden och därmed inte skyddas av anställningsskyddslagar. När konjunkturerna vänder och efterfrågan 8 Unga och arbete på arbetskraft ökar har de å andra sidan haft lättare att snabbt få arbete. Deras utbildning är modernare och arbetsgivarna anser i allmänhet att de har lättare att anpassa sig till nya situationer. har dock andelen unga långtidsarbetslösa ökat markant vilket tyder på att unga i högre grad än tidigare drabbas av struktu- rell arbetslöshet. En viktig gemensam nämnare för inträdet på arbetsmarkn- den för dagens unga är att arbetsmarknaden har blivit mera komplice- rad och ställer andra kompetenskrav vilka ofta inte kan tillgodoses inom ramen för en traditionell skol-utbildning. Inskolningen på arbetsplatsen kan därför ta och innebära omfattande kostna- der, ansträngningar och åtaganden för arbetsgivare vilket gör dem mindre benägna anställa de nytillträdande. Att unga har svårt att få arbete direkt efter skolan beror också på att alla lämnar skolan och söker sig ut på arbetsmarknaden ungefär . Detta sker dessutom under sen vår och sommar då företagen normalt sett har mycket begränsad nyrekrytering. För de elever som gärna vill börja arbeta direkt efter avslutad utbildning måste därför kontakterna med arbetsgivare tas . menar att den svenska ung- domsarbetslösheten inte enbart är ett resultat av sysselsättningskrisen utan också har ett samband med de speciella institutioner som påverkar ungdomens arbetsmarknad. Ö vergången mellan skola och arbetsliv (kapitel 4) Erfarenheter från andra länder visar att det finns ett samband mellan skolans utformning av utbildningen och arbetslöshet bland unga. Länder med utbyggd lärlingsutbildning har generellt sett lägre ung- domsarbetslöshet. I dessa länder finns en stark koppling mellan samhälle och arbetsliv och ett delat ansvar för de ungas introduktion på arbetsmarknaden. En av gymnasieskolans viktigaste uppgifter är att förbereda de unga för arbetslivet. I den meningen är den en del av arbetsmark- nadspolitiken. Därför ska denna vara utformad så att den gör det möjligt för elever att få ett fotfäste på arbetsmarknaden helst utan mellanliggande oplanerade arbetslöshetsperioder. Unga och arbete 9 skolans målsättning att förbereda för ett föränderligt arbetsliv ligger i linje med detta synsätt. Skolan ska ge ökade valmöjligheter och värdefulla kontakter med arbetslivet. För många elever utgör när- samhället denna första kontakt. Feriearbetet kan vara en sådan. Arbetsplatsförlagd utbildning och olika former av projektarbete är andra kontaktvägar. Genom gymnasieskolans starkt decentraliserade organisation har det också skapats förutsättningar för ett avgörande inflytande från närsamhället. menar att öppenhet inför närsamhället är en grundläggande förutsättning för att skolan skall kunna fylla sin uppgift att förbereda för arbetslivet. I arbetet med studie- och yrkesvägledning möts individens och samhällets perspektiv. För studie- och yrkesvägledaren gäller det att ge eleverna ett brett beslutsunderlag så att de utifrån sina intressen och förutsättningar kan göra väl underbyggda val av studier och framtida yrkesinriktning. Informationen om utvecklingen i yrkeslivet och på arbetsmarknaden är ett viktigt och tungt vägande inslag i studie- och yrkesvägledningen då denna också måste vägas in i elevens beslutsunderlag. I den frågan bör skolan etablera en nära samverkan med arbetsgivare, arbetstagare, egenföretagare, arbets- förmedlingar med flera som kan ge detta tillskott av arbetsmark- nadsinformation och även annan nödvändig information inför elever- nas kommande inträde på arbetsmarknaden. En sådan nära samver- kan utgör också en nödvändig plattform för utbyte av information och erfarenheter mellan skolan, arbetsförmedlingen och parterna på arbetsmarknaden. Det är svårt att i skolmiljö simulera arbetet sådant det set ut på arbetsplatserna och förstå hur arbetsprocessen fungerar utan att ha möjlighet att ingå i ett arbetslag. Skolan ska ge grundläggande kunskaper och vissa färdigheter. ute i arbetslivet får eleven däremot möjlighet att pröva tillämpningen av sina kunskaper men också få nya kunskaper och andra erfarenheter än de skolan kan ge. Att arbeta i ett arbetslag innebär för alla delta- garna visst mått av lärande. Det är naturligt att diskutera uppkomna problem och försöka hitta lämpliga lösningar. Läroprocessen integr- ras på ett naturligt sätt och eleven är med och skapar lösningar. Ungdomspolitiska kommitén anser att ytterligare åtgärder bör vidtas för att knyta skola och arbetsliv närmare till varandra och därmed underlätta övergångan mellan skola och arbetsliv. Elever bör får möjlighet att delta i projekt utformade av arbetsgivare och skola 10 Unga och arbete Projekten ska kunna anslutas till karaktärsämnen inom gymnasieskolans program. Delar av utbildningen skall också kunna förläggas utomlands till exempel inom ramen för EU:s utbytespro- gram. Täta kontakter mellan de ansvariga för utbildningen och de lokala företagen och offentlig sektor bör kunna leda till ett effektivt system där syftet är att ge eleven de kunskaper och erfarenheter som skolan inte kan ge, som företaget underlättar sin rekrytering av arbetskraft. Inom ramen för ett sådant flexibelt program ska det också vara möjligt att erbjuda elever möjlighet att påbörja sin gymna- siala utbildning direkt ute i arbetslivet för att senare under utbildning- ens gång tillgodogöra sig de kärnämnen som är nödvändiga. Detta skulle kunna ske antingen eller i ett senare skede genom vuxenutbildning. Gymnasieskolan har i mycket ringa utsträckning tagit hänsyn till att eleverna i sitt framtida yrkesliv kan komma att arbeta som egna företagare. Skolan har i stor utsträckning utgått ifrån att eleverna kommer att få lönearbete inom offentlig sektor eller den traditionella industrisektorn. Ä mnet företagsekonomi finns i de program som innehåller yrkesämnen men ytterst få gymnasieskolor har uppmärksammat behovet av kunskaper i direkt företagande och entreprenörskap. kKommittén poängterar också behovet av övergångar mellan utbildning och arbetsliv även för högskolestuderande. Ut- byggnaden av den högre utbildningen har redan och kommer i än högre grad att medföra en ökning av antalet examinerade från hög- skolan. Denna utveckling ställer ökade krav på broar mellan studen- ter och arbetsliv. anser att systematiserade kontakter mellan skola och arbetsliv ska etableras. För att ytterligare understryka behovet av utökade kontakter mellan skola och näringsliv bör möjligheter till och formerna fören tredje termin i form av en praktikperiod utredas närmare bl. a. med avseende på platstillgång och kostnader. En bedömning bör också göras av vilken effekt en sådan termin får för möjligheterna att få feriearbete. Terminen kan antingen läggas mellan det andra och tredje SOU 1997:40 Unga och arbete 11 läsåret för att ge eleverna ett säkrare underlag inför valet av fortsatt utbildning eller efter det tredje läsåret. föreslår att en lärlingsutbild- ning införs. Den skall utvecklas till en modern form av lärlingsutbild- ning och bli ett likvärdigt alternativ till övriga program i gymnasie- skolan för de unga som önskar gå direkt ut i arbetslivet efter grund- skolan. De krav ur ett ungdomsper- pektiv vill ställa på utbildningen är att: den skall vara behörighetsgivande arbetsmarknadens parter skall ha ett avgörande inflytande på utbildningens innehåll och utformning föreligger inte något anställningsförhå- lande enligt lagen om anställningsskydd mellan lärlingen och arbets- givaren. Lärlingen ska inte heller omfattas av befintliga kollektiva- tal. är övergångsfrekvensen till gymnasieskolan . Kommittén räknar inte med någon volymökning med anledning av flörslaget. Då lärlingsutbildningen inte beräknas kosta mer än gymna- sieskolans nuvarnde program medför inte förslaget att totalkostanden för gymnasieskolan ökar. måste utvecklas i gymnasie- skolan såväl vad gäller kvaliteten som omfattningen. Det kan ske genom en ökad medverkan av den offentliga arbetsförmedlingen och det lokala näringslivet i form av fackliga organisationer och arbetsgi- vare. Insatserna från arbetsförmedlingens sida bör samordnas i arbetsförmedlingsnämnderna och skall inte innebära några ökade kostnader för arbetsförmedlingen. Kommittén anser att skolan i högre grad än ska förbe- reda eleverna för eget företagande. Alla program inom gymnasie- skolan ska genom sitt val av pedagogisk form stärka och utveckla ungas kreativa förmåga och entreprenöranda. Skolan ska uppmuntra elevernas engagemang i skolföretag, skolkooperativ och liknande verksamheter genom att de integreras på ett naturligt sätt i arbetet. Elevens medverkan i skolföretag, skolkooperatv med mera skall 12 Unga och arbete Kommittén kommer längre fram i betänkandet att diskutera förutsättningana för unga att starta egna företag eller kooperativ. Kommittén menar att försöksverksamheten med kvalificerad efter- gymnasial yrkesutbildning är en intressant modell för kopplingen mellan skola och arbetsliv. Försöksverksamheten bör byggas ut i den takt ekonomiska medel tillåter. Statliga insatser till unga arbetslösa (kapitel 5) Arbetsmarknadspolitiken är menad att vara bryggan över från ar- betslöshet till arbete. Den stora ökningen av arbetslösheten har dock medfört att arbetsmarknadspolitiken blivit ytterst ansträngd och att kvalitéten i åtgärderna fått komma i andra hand till förmån för mer uttalade volymkrav. AMS har pekat på faran att ökade volymkrav kan leda till sämre kvalité. Empirisk forskning visar också att arbets- marknadspolitiken inte klarar dessa stora kvantiter arbetslösa. Kon- trollen blir eftersatt vilket i sin tur leder till undanträngningseffekter. Arbetsmarknadspolitiken är till sin natur uppifråninitierad med en centralt utformad åtgärdsarsenal och med begränsade frihets- grader för den enskilde. Å tgärderna är ofta generella och kan sällan anpassas till individens behov och förmåga. De ger inte förutsättning- ar för individens egna initiativ och idéer. De arbetslösas egen kom- petens är därför en outnyttjad resurs. anser att en fortsatt omfattan- de individualisering och decentralisering av arbetsmarknadspolitiken är nödvändig. Inte minst ur ett ungdomsperspektiv måste individuella intressen och önskemål spela stor roll för att motivera arbetslösa att söka sig nya vägar på arbetsmarknaden. Kommittén har tagit del av erfarenheterna från olika så kal- lade otraditionella verksamheter. Verksamheterna bygger oftast på utgångspunkten att unga människor är en viktig resurs i samhällsbyg- gandet och att det finns en inneboende kraft hos varje enskild ung människa oavsett bakgrund. Vår uppfattning är att otraditionell verksamhet som drivs med den enskilde och dennes intressen som utgångspunkt är av stor betydelse för den arbetslöses möjlighet att få ett arbete och även för att skapa motivation hos deltarna för vidare utbildning. Kommittén anser också att sådan verksamhet Unga och arbete 13 har stora möjligheter att leda till exempelvis nykoorperation eller nyföretagande. Kommittén har också tagit del av de problem som verksam- heterna har - och som också pekat på - med finansieringen av verksamheten. Vi anser därför att de är nödvändigt att förbättra bidragsgivningen till otraditionell verksamhet så att osäkerheten för verksamheterna minskar. föreslår att en treårig försöksverksam- het med bland annat decentralisering av arbetsmarknadespolitiska medel ska inledas. Försöksverksamheten bör inledningsvis omfatta ett tiotal kommuner och ska innebära att beslutanderätten över de arbetsmarknadspolitiskamedlen ska tillfalla kommunen. Försöksver- samheten bör inledas och ska syfta till att utveckla en decentraliserad arbetsmarknadspolitik med möjlighet att tvärsektoriellt samla resurser för att utveckla insatser anpassade till de lokala förhållanden som råder i kommunen. Ett närmande mellan bland annat arbetsmarknadspolitiska och näringspolitiska insatser blir därmed naturligt. Försöksverksamheten avser en friare användning av samtliga medel under utgiftsområde 14Arbetsmarknad och arbetsliv, anslags- post A2 Arbetsmarknadspolitiska medel och innebär ingen kostnad- ökning. Inom ramen för försöksverksamheten ska särskild uppmärk- samhet ägnas samverkan mellan skolan och arbetslivet. Det förslag som lämnats i kapitel 4.6 om att etablera systematiserade kontakter mellan skola och arbetsliv ska därvid prövas och utvecklas. Försök- verksamheten ska följas och utvärderas. föreslår vidare att medel årli- gen avsätts för otraditionell verksamhet för ungdomar. Medlen ska brytas ur utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv, anslag A2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder, anslagspost 1.12 Otraditionella medel och motsvara en tredjedel av det belopp som avsatts under denna anslagspost för innevarande budgetår. Medlen ska fördelas av en delegation med parlamentarisk förankring. Administartion och handläggning ska handhas av . 14 Unga och arbete efter ansökan från kommuner (i samarbete med exempelvis ideella föreningar och andra sammanslutningar), fördela medel till nyskapa- de och utvecklande verksamheter av och med unga arbetslösa. Medlen ska framför allt användas till att stödja projekt av tvärsekto- riell karaktär. Det är nödvändigt att delegationen i sitt arbete ser till att användningen av de otraditionella medlen inte konkurrerar med komersiell verksamhet. Delegationens verksamhet såväl som verk- samheten som kommer att bedrivas med de otraditionella medlen ska utvärderas. föreslår också att den natio- nella planen för EU:s sociala fond, mål 3, revideras till förmån för en mer entydig prioritering av så kallade nerifrån-initierade insatser. Eget företagande (Kapitel 6) Det är ett välkänt faktum att svårigheterna att starta ett företag är stora. För en ung person med begränsad administrativ erfarenhet är det inte omöjligt att dessa svårigheter direkt hindrar unga från att förverkliga intentionerna med ett eget företag i någon form. Kom- mittén anser att såväl information som rådgivning måste förbättras. Vidare är det nödvändigt att sådana förenklingar i formen för små företag genomförs så att ett eget företagande stimuleras. Av de redovisade utredningarna om kooperativa företag finns en enighet om att informationen om företagsformen måste spridas för att antalet kooperativ ska kunna öka. delar uppfattningen att infor- mationen om den kooperativa företagsformen måste förbättras. Den kooperativa företagsformen bör i alla informationssammanhang behandlas på samma sätt som andra företagsformer. anser dock att det är viktigt att de lokala initiativ som uppstår kan tas tillvara på ett sätt som gör att de kan bli den sysselsättningsskapande kraft som är önskvärt. föreslår att en enklare form av företa- gande införs. Den närmare utformningen av en sådan företagsform bör utredas. Det är viktigt att den nya företagsformen inte Unga och arbete 15 tränger undan fasta arbeten eller företagande i nuvarande former. Det är också viktigt att tryggheten för den enskilde inte går förlorad vid till exempel sjukdom, arbetsskada eller föräldraledighet. Kommittén anser vidare att det är av största vikt att unga som avser att starta företag kan få en så kvalitativ och allsidig råd- givning som möjligt. Rådgivningen ska kunna avse alla företagsfo- mer, såväl privata som kooperativa. Eftersom kunskapen om den kooperativa företagsformen, ekonomisk förening, inte är lika spridd som de privata företagsformerna anser kommittén att det behövs särskilda insatser på detta område.