sou · GLB383d4 · 1998-01-01 00:00:00 — Kommunerna har genom Ädelreformen och förändringar i lagar rörande psykiskt sjuka och utvecklingsstörda fått överta arbetsuppgifter och ansvarsområden från landstingen. Ett antal anställda har som en följd därav förts över från landstingen till kommunerna och ökat antalet kommunanställda som arbetar inom dessa sektorer. Att uppskatta förändringarna exklusive påverkan av denna överföring är svårt. Lika dramatiska förändringar och omorganiseringar som skett inom äldreomsorgen har inte hänt inom barnomsorgen . Svårigheterna att renodla effekterna av omorganisation och/eller privatiseringar hänger vad gäller barnomsorgen snarare samman med att de är svåra att separera från arbetslöshetens och barnkullarnas inverkan. Med ökande arbetslöshet minskar behovet av barnomsorg och ett mindre antal barn kräver ett mindre antal platser inom barnomsorgen. Svårigheterna att bedöma hur antalet anställda inom städsektorn fluktuerar är stora till och med då det gäller att räkna hur många som fortfarande arbetar kvar inom kommunen, än mer att avgöra hur många som finns kvar inom yrket men hos andra arbetsgivare. Händelseförloppet beskrivs längre fram i denna artikel i samband med att städsektorns privatiseringar presenteras och diskuteras. Redan här skall dock nämnas att ansvaret för städningen tidigare ofta var delegerat till enskilda skolor, daghem etc. Det fördes sedan samman i en resultatenhet. Hur mycket städning som blev kvar ute i organisa- tionen är svårt att avgöra. En svårighet gemensam för alla sektorerna är var i utförarkedjan man skall stoppa för att ge en rättvisande bild. Låt mig ge några exempel på oklarheter. I den fortsatta framställningen nämns privati- serade barnstugor. Man kan tänka sig att de fortsätter att köpa sin städning från kommunens städ-produktionsenhet, eller att de byter till en privat städentreprenör, någon från kommunen avknoppad eller någon annan, eller att de utför städningen själva. Trots att deras val av alternativ är en följd av de politiska besluten har här inga försök gjorts att uppskatta storleken på förändringar bortom de mest närliggande. Mångfalden av samverkande förändringar har gjort det ogörligt att exakt fastlägga om, och i så fall hur mycket, antalet anställda inom de nämnda sektorerna förändrats som ett resultat av fattade omorganiserings- och privatiseringsbeslut. Metodproblemen är för stora. Alla dessa förhållanden bör has i åtanke då vi kommer in på beskrivningen av hur det var, hur det blev och varför det blev som det blev. Med dessa svårigheter i åtanke avslutas nu denna del med ett återgivande av kommunens egna uppgifter om de kvantitativa förändringarna av antalet anställda i de studerade sektorerna. Andelsmässigt ökade de manliga anställda i kommuns äldreomsorg mer än de kvinnliga första år, jämfört . Detta innebar att kvinnornas andel sjönk några procentenheter. Inom barnomsorgen tycks antalet anställda ha minskat. Kvinnornas andel av de anställda har varit jämn och hög, . Antalet anställda inom kommunens egen städenhet har, som berörs på annan plats i texten, reducerats kraftigt. Eventuella förändringar i könsproportionerna finns inte beräknade men andelen män var mycket liten både före och efter reduktionen. Huruvida anställda med städning som arbetsuppgift återfinns i andra resultaten- heter är oklart. Nya utförare efter första anbudsomgången eftersträvade att öka antalet s.k. alternativa utförare i det uttalade syftet att renodla kommunens verksamhet, minska kostnaderna samt öka effektiviteten och valfriheten. De sistnämnda förhållandena såg man som en automatisk följd av att konkurrensen ökade. 3 Den första anbudsperioden blev kort, bara . Nedan relateras utfallet i stort efter första anbudsom- gången men framförallt presenteras vad som hände inom barnomsor- gen och äldreomsorgen samt städverksamheten – de sektorer som valts för att illustrera utvecklingen och skeendet. Som nämns ovan tänkte sig kommunens ledande ideologer att många anställda skulle vilja knoppa av sina gamla arbetsplatser. Så blev dock i mycket begränsad utsträckning fallet. Inom vissa sektorer och områden fick man inte ett enda anbud utöver det som lämnats in av kommunens egen produktionsenhet. Antalet små enskilda företagare som blev nya utförare för kommunen är få. Skall till det kopplas att de skall vara avknoppare var de ännu färre – men de fanns. Det mest omskrivna är ett handelsbolag delägt av en kvinnlig bibliotekarie som la anbud på sitt bibliotek (, kommande bok). Inom omsorgen respektive på städområdet etablerade sig: två kvinnliga vårdbiträden som gav och fick ett anbud på det hemtjänstområde inom vilket de arbetade . De var då ej chefer eller arbetsledare. städverksamhet genom företag ägt av flera män och med en tidigare manlig städledare som talesman. Till denna grupp vill jag också hänföra de enheter som startades av de anställda om än i kooperativ form. 3 Också utvecklingen i är väl dokumenterad och mycket omskriven. En genomgång finns i kommande bok. fyra ekonomiska föreningar som sysslar med barnomsorg, ägda och drivna av de f.d. anställda. Ett mellanting, dvs. inte avknoppare men väl lokalt verksamma personer som etablerat sig inom ett område från vilket de har erfarenhet, finns också. Den mest spektakulära är den manlige sjuksköterskan som etablerat sig såväl inom som inom äldre- och handikappomsorgen. Hans företag har vuxit och har verksamhet också i andra kommuner i . gruppboende bedrivet i mindre skala av en f.d. distriktssköterska inom . I detta sammanhang bör också nämnas de nya alternativa utförarna inom äldreomsorgen som inte är avknoppare utan av annan karaktär: som ägs av och Partena Care, samt inom städverksamheten Partena Clean och ISS. Partena har numera franska ägare och ISS är en stor världsomspännande koncern med sin bas och sitt ursprung i . Alla tre företagen är i rikstäckande. Huruvida de ledande kommunpolitikerna också hade denna typ av företag i åtanke då de talade om vad det nya utförarsystemet skulle komma att innebära är oklart. Oberoende därav är det dessa som volymmässigt kommit att dominera den lokala bilden, något som diskuteras mera nedan i samband med att utvecklingen i de tre valda sektorerna behandlas. Det klena intresset bland kommunens egna anställda var en av orsakerna till att kommunen beslutade sig för att erbjuda en Starta- eget-kurs för de anställda. Flera hundra människor kom till den första informationsträffen – ett gensvar som gav intrycket av att det faktiskt var väldigt många som ville komma igång. Till den kurs som gavs anmälde sig betydligt färre än de som kom till informationsträffen. Totalt har drygt 50 personer genomgått kursen och av dem har 23 stycken startat totalt 18 företag. Några av dem återfinns i den här närmare diskuterade och presenterade gruppen (, 1996). barn- och äldreomsorg samt städning Ovan redovisades vilka alternativa utförare som efter den första anbudsomgången etablerat sig som inom de valda sektorerna, barn- och äldreomsorg samt städning. Situationen varierar mellan sektorer- 4 såldes detta företag till en rikstäckande koncern . (, ). na men också mellan olika företag. För att besvara de inledningsvis ställda frågorna rörande eventuella förändringar i makt och inflytande mellan kvinnor och män måste vi se både på kvantitativa och kvalitativa förändringar både i de nytillkomna enheterna och i de gamla. Med en annan terminologi kan frågorna relateras till den organisatoriska genusordningen och anknytas till de tidigare diskuterade vem-, vad-, hur- och varför -frågorna. Intressefokus varierar mellan de olika kategorierna av utförare och mellan sektorerna. Vad gäller kommunens egen verksamhet är det de anställdas upplevelser som är relevanta. De behandlas dock fortsätt- ningsvis nästan inte alls. är, som angivits tidigare, huruvida de stora förändringarna påverkat kvinnornas, och männens, relativa position såsom det manifesteras genom alternativa utförare verksamma inom några kvinnligt dominerade sektorer. – nya företag drivna av övertygade bevarare Som framgick av uppställningen ovan var det några nya kooperativa företag som etablerade sig i kommunen efter den första anbudsom- gången. Sambandet mellan de politiska besluten och dessa etablering- ar är dock inte solklart. Syftande på dessa företag yttrade en av kommunens beställartjänstemän: Merparten av externa utförare och anbudsgivare är inte uttryck för ett genuint företagande. De som startar gör det inte för att de vill driva företag eller ändra på barnomsorgen utan snarare för att slippa ändra. Man känner sig inte riktigt som företagare som en av dem säger och det av flera orsaker – dels vill man inte känna sig som företagare, dels ger systemet litet utrymme för ett genuint företagande inkluderande marknadsexpansion, intäktsökningar osv. De alternativa utförarna inom barnomsorgen får i allmänhet av sina intäkter från kommunen. Med de minskande ekonomiska ramarna och mindre antal barn försöker man skapa sig det utrymme som tycks krympa alltmer inom kommunen: – vi är inte ute efter att tjäna pengar, i det syftet, utan vi vill göra ett bra jobb och ha det bra . I det uttalandet ligger några av de faktorer som tycks vara allra viktigast för dessa alternativa utförare: att göra ett bra jobb enligt egna professionella kriterier tillsammans med personer som delar kriterierna och värderingarna. Genom att driva verksamheten i egen regi erhålls en känsla av frihet och ett visst skydd mot de frekventa förändringar som drabbar de kommunalt anställda, till exempel byte av arbetsplats. Och visst kan entreprenörsegenskaper spåras också hos dessa personer. Flera av dem drömmer om att kunna expandera verksamheten och t.ex. differentiera mot barn med särskilda behov. I inget av de ovan nämnda avseendena framkommer i de under- sökningar som genomförts i samband med studien några skillnader mellan manliga och kvinnliga förskollärare och fritidspedagoger. De tycks framförallt starta eget för att bevara sitt arbetssätt och sina visioner för arbete inom barnomsorgen. Svaren på vem-, vad- varför och hur-frågorna är, följaktligen, vad gäller barnomsorgen förhållan- devis lätta att besvara. Det är yrkesutbildade anställda som privatise- rar produktionen, men inte finansieringen, för att slippa ändra sitt etablerade sätt att arbeta. Inga skillnader har kunnat konstateras mellan kvinnor och män avseende vare sig beredvilligheten att sluta sig samman eller i argumentationen. Äldreomsorgen – en växande sektor för nationella företag och lokala entreprenörer Inom äldreomsorgen, inklusive och omsorg för handi- kappade och psykiskt sjuka, kom det största intresset från alternativa utförare. Detta förvånade till en början de ansvariga – de hade väntat sig mera rakt över så att säga och de förvånades också över att intresset var ojämnt inom omsorgen. Vissa anbudsområden lockade flera – andra ingen alls utom kommunens egen produktionsenhet. Den alternative utförare som väckt störst uppmärksamhet lokalt är den lokale entreprenör vars företag vuxit så att det blivit regionalt. Hans företag är inte störst, det är , men – som skrivet – mest uppmärksammat. Sammantaget såg det efter den andra anbudsomgången ut som följer nedan. Det är penningmässigt tunga verksamheter det rör sig om. i kommunen omsatte och det särskilda äldrebo- endet 285 miljoner. Tabell 1 Utförare av tjänster inom delar av omsorgsverksamheten De 99 platserna avser verksamhet driven av en företagsbildning som står Pingstkyr- kan nära, samt ett privat sjukhem som nyttjats av kommunen sedan gammalt. Blandningen av procentangivelser och platsantal beror på att alla platser inom det särskilda äldreboendet inte är lika dyra. Låt mig så presentera de alternativa utförarna för att närma oss artikelns huvudfrågeställningar. Den ovan nämnde omtalade manlige ägaren till det företag som klassificerast som regionalt kom som invandrare till och har alltsedan dess funnits inom den offentliga sektorns ansvarsområden. Han utbildade sig till sjuksköterska , började därefter inom äldreomsorgen och blev snart chef för en omsorgsenhet inom kommunen. Där fanns han för att sedan arbeta med liknande arbetsuppgif- ter med som arbetsgivare. I början på 1990- talet startade han så eget och kunde därmed, säger han i en intervju i , förverkliga mina idéer om ett annorlunda boende för äldre. Han är alltså en idédriven entreprenör som också uttrycker sig i företagsekonomiska termer och som laborerar med delägarskap för de anställda för att öka motivationen. Hans idéer har inkluderat nya arbetssätt och delvis ny organisation. Så gott som alla de anställda i företaget är kvinnor. Som regel har de lägre formell utbildning än sin arbetsgivare. Till några av sina enheter har han rekryterat personer med samma utbildning som han själv. Därmed förändras, kanske, karaktären på verksamheten. att vara styrd av lågutbildade kvinnor tillhörande löntagarlivsformen blir den styrd av en man med entreprenörsideal och (semi)profes- sionskriterier. Detta diskuteras mer i nästa avsnitt. Den manlige entreprenör som här stått i centrum har mött litet motstånd från de anställda. Man kan rent av säga att vissa av dem visar entusiasm över de nyheter som introducerats. sägas om dem som stannade kvar hos de enheter som övertogs av de stora rikstäckande företagen. I kontrakten mellan nya alternativa utförare och kommunen anges att de f.d. kommunalt anställda har rätt att erbjudas anställning på minst samma villkor som . Detta är en delförklaring till att så många följt med över till de nya företagen inom äldreomsorgen, särskilt på ledande nivå. En annan delförklaring är att de anställda i de rikstäckande företagen står för all lokal kompetens inom det aktuella området varför de nya ägarna varit påtagligt angelägna om att få rekrytera kommunens personal. Detta gäller naturligtvis särskilt för de arbetsuppgifter som kräver yrkes- kompetens. Den största skillnad de anställda som följt med till de nya utförar- na säger sig märka är att den enskildes ansvar blivit större. Detta anses dels vara en följd av att dessa företag, trots att de är stora och rikstäckande, ändock är små på orten i jämförelse med kommunen, dels resultatet av en medveten ledningsstrategi. Till en början fanns en uttalad stor tveksamhet bland de kommunalt anställda till att följa med till de nya utförarna även om det mera sällan resulterade i konkreta handlingar. har dock tveksamheterna minskat. De rikstäckande företagen har i kommunen något ändrat personalens sammansättning genom att de i ökad utsträckning satsat på specialist- funktioner såsom sju kgymnast, arbetsterapeut och en större andel sjuksköterskor. Många som varit med från den kommunala tiden befarade att de högutbildade inte skulle vilja delta i den dagliga vården och omsorgen. De farhågorna är i stort borta. Den allmänna uppfattningen tycks vara att det varit bra för de gamla att få tillgång till professionell hjälp. Många menar dessutom att det ökade inslaget av relativt högutbildade snarare är en följd av Ädel-reformen än av privatiseringarna samt att det inte alls ställer sig dyrare – tvärtom. Om man förenklar det litet och säger så här: Behövs det fyra per- soner för att göra morgonarbetet så istället för att sätta in fyra vårdbiträden så kan vi sätta in tre vårdbiträden och en sjuksköterska eller sjukgymnast. Vi räknar dem som ett par hän- der. Och det tror jag är största skillnaden. Det ökande inslaget av yrkeskompetens anses också ge högre kvalité: – hade kommunen två sjukgymnaster på 1800 eller något sånt där. Vi har en sjukgymnast på 47. Det är inte bara på marginalen. Denna debatt om behovet av sjukvårdskompetens inom äldreom- sorgen och hur den skall tillgodoses är ingalunda ny. (Se till exempel Trydegård, 1995 och Szebehely, 1995.) Förutom den lokalt välkände mannen som driver det ovan nämnda företaget kan ingen nämnvärd inbrytning av män förmärkas. En inhyrd sjukgymnast är man men för övrigt är det på lägre nivåer lika kvinnodominerat som . Intervjupersonerna tror att traditionell äldreomsorg har svårt att locka män. Det är alltför bundet och alltför skitigt. Så det här med killar som fortsätter vara undersköterskor eller vårdbiträden länge, ja dem har jag knappt träffat. De relativt problemfria relationerna mellan nya huvudmän och anställda som skisserats ovan står i skarp kontrast till de reaktioner som mötte de två kvinnor som tillsammans lade anbud på sin gamla arbetsplats, ett hemtjänstområde i kommunens utkant. Orsakerna till detta är säkerligen flera men bland de viktigare är förmodligen att de båda ägarnas/ledarnas kompetens ifrågasattes av den tidigare led- ningen av verksamheten. Ingen av de nya ansvariga hade haft ledande arbetsuppgifter i den gamla organisationen, de hade dittills endast arbetat och deras utbildning var förhållandevis låg. Starten blev också svår eftersom en av de första åtgärderna, i analogi med vad som nämndes ovan, blev att reducera antalet anställda, Det såg vi ju på en gång att man skulle kunna ta bort ganska många. De båda har inga planer på att expandera verksamheten – möjligtvis förändra den och också ta ansvar för hemmaboende eller personer med lättare handikapp för att kunna hålla verksamhetsvolymen intakt. Arbets- styrkan är helt kvinnlig. Något annat är heller inte att förvänta menar de båda ägarna, då nästan ingen av deras anställda arbetar heltid. Vem-frågan är vad gäller äldreomsorgen mera komplicerad än för barnomsorgen. Det förekommer både kvinnor och män som lägger anbud på sina gamla arbetsplatser liksom rikstäckande företag. De olika företagen drivs på till synes olika sätt beroende på de nya ägarnas skiftande intentioner och strategier men också på hur de bemöts av omvärlden och av de anställda. Liksom då det gäller barn- omsorgen är det framförallt produktionen som privatiseras medan övriga funktioner, såsom finansiering, inte förändrats. Situationen för de anställda kvinnorna, för det är nästan uteslutande kvinnor, varierar något mellan de olika företagen. De anställdas hierarkiska position tycks dock väl så viktig som organisationstillhörighet. Städning – turbulens och sparande Den städning som utförs inom den kommunala verksamheten har varit föremål för stora organisatoriska förändringar. Det är därför svårt att få någon samlad bild av utfallet. I några avseenden är Detta är betydelsefullt att känna till, för att förstå vem/vilka som etablerade sig som alternativa utförare och varför andra inte gjorde det. sammanfördes all städning inom till en särskild resultatenhet som gick under beteckningen LK . Detta innebar potentiellt stora omställningar för många av de 400 anställda. En fjärdedel av dem var sjukskrivna. Nyordningen via resultatenhetstänkandet inne- bar stora omställningar för de anställda. Dittills hade de oftast solidariserat sig med sina s.k. städobjekt. Det var dessa de anställda tänkte på som sin arbetsplats. Genom nyordningen skulle de tänka om. Identifikationsobjekt skulle vara resultatenheten LK . Både det nya ekonomiska tänkandet och det faktum att nya utföra- re tagit över en stor del av kommunens städning har inneburit att många kommunalt anställda städerskor blivit övertaliga och måst sluta. fanns 160 av dem kvar i verksamheten. Få av städerskorna antog de nya utförarnas anbud om att byta arbetsgivare. Merparten har föredragit att stanna inom kommunen även om det varit en kortsiktig lösning. Jag återkommer till detta nedan. Socialt bedömer den nye chefen för kommunens städverksamhet händelseut- vecklingen som mycket olycklig. Man måste ju ha klart för sig att ´städ´ har tagit emot väldigt mycket personal som inte har platsat på den övriga arbetsmark- naden. Det har varit omplaceringar inom kommunen, både från barnomsorgen och äldreomsorgen, som då ringt till snälla ´städ´ som då tog hand om en. Det är ju de kvinnorna som drabbas värst . Det har blivit ett mycket hårdare arbetsklimat. Städverksamheten har varit, och är, mycket kvinnodominerad. Nästan alla anställda städare inom kommunen har varit kvinnor. På lägre nivåer vill säga. Under högste chefen, som var en man, satt fyra manliga och en kvinnlig distriktschef/städinspektör. Ingen av männen hade någon praktisk erfarenhet av städning (i varje fall inte som avlönat arbete). Mellan dem och de många städerskorna fanns ett antal instruktionsstäderskor, det vill säga kvinnor, som var städerskor med extra ansvar för t.ex. beställning av material. Då kommunen gick ut med sina propåer om anbudsgivning kom inget anbud från någon av de många kvinnorna. Intervjupersonen tror inte att det någonsin skulle falla dem in: – som städerska tror jag inte att man var i närheten av det själv- förtroende som gjorde att de ens skulle vilja gå på starta-eget- kurs. Det gjorde däremot två av de fyra manliga städinspektörerna. Inte heller någon av dem lämnade dock anbud på något städobjekt. Kommunens nya städresultatenhet har i anbudsgivning förlorat stora delar till alternativa utförare. De alternativa är tre företag: två stora rikstäckande och ett lokalt. De små enmans-, eller snarare enkvinns-företagen, som tidigare fanns med i bilden tycks nu vara helt borta. Som framgick tidigare fanns efter första anbudsomgången en avknoppare inom städområdet. Det är också det företag som väckt störst uppmärksamhet både inom kommunen bland de anställda och externt. Det drivs av en manlig f.d. städledare tillsammans med tre kompanjoner. Trots att ägarna är flera har företaget framställts som synonymt med den tidigare anställde städinstruktören. Han har lång erfarenhet från sektorn. hade han arbetat som städinspektör inom kommunen och före det som arbetsledare vid ett privat städföretag. Han var alltså branschkunnig och van vid ledande arbetsuppgifter. Städverksamheten i det avknoppade företaget inleddes med något mer än 30 anställda. Antalet har vuxit eftersom företaget lyckats få flera anbud antagna. De anställda är nu över ett hundra, av dem är nästan alla kvinnor. Merparten av de som varit verksamma i de vid första anbudsomgången övertagna städområdena tackade nej till anställning hos den nye utföraren. Städerskorna befarade att en anställning hos honom skulle innebära lägre löner och sämre anställningsvillkor. Turbulensen kring anbudsgivningen bidrog säkert också till deras beslut. Några problem för företaget att bedriva verksamheten innebar dock inte bojkotten. Det kunde finna andra villiga arbetstagare. För de som blev kvar hos kommunen var det ibland en tillfällig frist fram till arbetslöshet. Vem-frågan vad avser städning liknar den inom äldreomsorgen. Här finns både rikstäckande och lokala företag. Men det finns också skillnader jämfört med omsorgen – inga av de anställda kvinnorna visade intresse för att ta över sina eller andras städområden. Vad är åter produktionen men kommunen är inte enda kund för dessa stora företag. Den vertikala könssegregering som fanns inom städverksam- heten före de organisatoriska förändringarna tycks bestå och kanske rentav förstärkas. 6 Analys och diskussion Ovan gjordes en genomgång av hur förändrat effektuerandet av sina kommunala uppgifter inom några stora sektorer, städning, barn- och äldreomsorg, . Orsaker- na till det ringa intresset för företagande bland de anställda diskuteras i nästa avsnitt. En viktig del av förklaringen tycks ligga i att företa- gande inte appellerar till de professionella kriterier som finns bland de yrkesutövare som dominerar de valda sektorerna. Detta utgör därför det andra temat. Men visst har det tillkommit vissa nya utförare och även etablerats nya företag för att agera å kommunens vägnar. Jämförelsevis många, även om de är få, är ägda och drivna av män. Särskilt gäller det de företag som är inställda på expansion. Inom andra företagstyper, framförallt i föräldrakooperativen, finns inte männen med i det dagliga arbetet men väl som förhandlare med den kommunala beställarenheten. Detta leder oss över mot artikelns huvudfrågeställning som rör eventuellt ändrade maktrelationer mellan kvinnor och män som en följd av de förändringar som skett.