sou · GLB355 · 1998-01-01 00:00:00 — I sitt regleringsbrev till SST bör regeringen närmare utveckla vilka verksamhetsmål som de ändamålsstyrda bidragen skall främja. SST får besluta om kriterier för bidragens fördelning och om hur fördel- ningen skall göras. För att basstödet skall kunna följas upp bör SST ges rätt att fordra in dokumentation från de trossamfund som får sådant stöd. De trossamfund som får ändamålsstyrda bidrag skall vara skyldiga att efter anmodan redovisa verksamheten till SST. och dess kyrkokommuner är helt befriade från skyldighet att betala inkomstskatt. För framtiden ser jag skäl för att och dess organisatoriska delar i skattehänseende likställs med allmännyttiga ideella föreningar. Sådana föreningar har en starkt begränsad skattskyldighet. Denna beskattning, som bara träffar näringsverksamhet, är väl anpassad till verksamhet och gäller för de flesta övriga trossamfund. Reglerna innebär att endast verksamhet som konkurrerar med annan näringsverksamhet beskattas. Vid relationsändringen lämnar det allmänna och blir mer likställd med övriga trossamfund. Den förändring jag förespråkar skall ses mot den bakgrunden. Bibehållen skattefrihet skulle i vissa fall kunna snedvrida konkurrensen. Prästlönefastigheterna hänförs till kyrkokommunerna och be- skattas därför inte alls, trots att de används för näringsverksamhet. Om fastigheternas framtida ägare i stället likställs med allmännyttiga ideella föreningar och andra trossamfund blir det viss beskattning. Reglerna om beskattning av allmännyttiga ideella föreningar kan komma att förändras till följd av förslag från Stiftelse- och förenings- skattekommittén. I sitt betänkande föreslog den kommittén bland annat att realisationsvinstbeskattning skulle införas för allmännyttiga ideella föreningar. Detta skulle gälla för sådana tillgångar som hör till egentlig näringsverksamhet. I övrigt föreslogs fortsatt långtgående skattebefrielse avseende inkomstskatt, förmögenhetsskatt och mer- värdesskatt. Förslagen bereds inom . är en stor jordägare. Oavsett hur beskattningen för allmännyttiga ideella föreningar kommer att se ut vid utgången av bör därför, såvitt gäller den kyrkliga jorden, den nya lik- ställigheten föregås av en övergångsfrist på . Även stiftelser med ändamål att främja religiös verksamhet hos trossamfund som uppfyller kraven för statligt stöd bör av likställig- hetsskäl vara begränsat skattskyldiga . Kammarkollegiet har redovisat olika modeller för hur den kyrkliga egendomen i fram- tiden skall kunna stå till förfogande. En modell inne- bär att egendom förs till en stor stiftelse. Min uppfattning är att en sådan stiftelse bör vara begränsat skattskyldig. Det finns några få av de övriga trossamfunden som använder stiftelseformen som bas för sin ekonomiska verksamhet. Även sådana stiftelser skulle bli be- gränsat skattskyldiga om skattereglerna för stiftelser ändrades på sätt som nämnts. En sådan ändring bör dock föregås av närmare över- väganden. Som framgår av Kammarkollegiets betänkande kommer relations- ändringen att medföra förändringar i fråga om vem som äger viss kyrklig jord. Dessa förändringar skall inte medföra stämpelskatt. När ett trossamfund låter registrera sig och därför får ny juridisk identitet bör det nya rättssubjektets förvärv av fastigheter från sin tidigare motsvarighet inte heller medföra stämpelskatteskyldighet. De förslag från de statliga utredarna som innebär ökade kostnader för staten kan finansieras inom ramen för reformen. Registreringen av trossamfund medför kostnader som kan täckas med registerhåll- ningsavgifter. Begravningsverksamheten skall finansieras med delar av kyrkoavgifter respektive särskilda begravningsavgifter. Ersätt- ningen till för kyrkoantikvariskt underhåll kan, enligt Kommittén angående det kyrkliga kulturarvet, finansieras med skatt. Uppbördsadministrationen avseende kyrkoavgifter och kyrkoantikva- risk skatt bör sammantaget inte kosta mer för staten än uppbörden av församlingsskatten kostar . Kostnaden för uppbörd av särskilda begravningsavgifter bör belasta huvudmännen för begravnings- verksamheten. Kammarkollegiets förslag innebär inga merkostnader för staten. De kostnader för Kammarkollegiet som kan tillkomma på grund av mina förslag rörande personal bör belasta . Mina förslag rörande pensionsfrågor och skattefrågor medför ökade intäkter för staten. Utredarnas förslag innebär således sammantagna ett tillskott för staten. Till följd av reformen kan dessutom vissa besparingar göras inom statsförvaltningen. Många uppgifter som statliga instanser utför för räkning kommer att bli inomkyrkliga angelägen- heter. Besparingen till följd av upphört ansvar för kyrkliga val blir mest betydelsefull. Men reformen medför med nödvändighet också stora inkomst- bortfall för staten. Kyrkokommunerna betalar till följd av riksdagsbeslut så kallad skatteadministrationsersättning till staten. Den kommunala finansieringsprincipen medför att kyrkokommu- nerna betalar kostnader för ekonomiska regleringar med till staten. När lämnar det allmänna faller förutsättningarna för att tillämpa riksdagsbesluten om kyrkokommuners skyldighet att betala dels skatteadministrationsersättning, dels kostnader för ekono- miska regleringar. Bortfallet av skatteadministrationsersättningen och bortfallet av in- täkterna till följd av ekonomiska regleringar kan inte täckas inom ramen för reformen. Statlig medverkan vid avgiftsbetalning (SOU 1997:46) I denna sammanfattning redovisas i korthet RSV:s uppdrag, utred- ningsförslagen och de överväganden som ligger till grund för för- slagen. Beskattningsrätten för församlingarna och de kyrkliga samfällig- heterna inom upphör . Församlingsskatten er- sätts av en obligatorisk kyrkoavgift för dem som tillhör . Avgiften skall tas ut tillsammans med och på samma sätt som inkomstskatten. Den som inte tillhör skall inte vara skyldig att betala någon avgift till kyrkan. Andra trossamfund än skall kunna få uppbördshjälp efter beslut av rege- ringen. () har fått i uppdrag att föreslå hur upp- börden av kyrkoavgift och avgift till andra trossamfund skall utformas. RSV:s förslag i korthet Debitering och betalning av avgift Den som tillhör året före inkomståret skall betala kyrkoavgift för hela det kommande inkomståret. För den som är medlem i annat trossamfund som får uppbördshjälp knyts avgiftsskyldigheten till ett medgivande som samfundet hämtat in från den enskilde . Såväl kyrkoavgift som avgift till andra trossamfund än skall tas ut med viss procent av den kommunalt beskattningsbara förvärvsinkomsten, dvs. på samma underlag som den nuvarande församlingsskatten. Avgiften tas under inkomståret ut som en ospecificerad del av preliminär A- respektive F-skatt. På slutskattesedeln (skattebeskedet) redovisas avgiften i en särskild post under rubriken /avgift till trossamfund. den enskilde ingår avgiften även i en eventuell omräkning av skatten. Avgiftsbelopp som inte betalas lämnas för indrivning som en ospeci- ficerad del av skattebeloppet. Uppgifter för avgiftsdebitering – personuppgifter och procentsatser för avgift – lämnas på datamedium av kyrkan/samfundet centralt till RSV. kan lämna uppgifterna om procentsatser på församlingsnivå eftersom församlingsindelningen och de enskildas församlingstillhörighet kommer att registreras hos RSV även efter relationsändringen. Andra trossamfund som får uppbördshjälp lämnar uppgift om den procentsats som skall gälla för samfundet i dess helhet. Om procentsatsen varierar mellan de lokala församling- arna/motsvarande inom dessa samfund kan även lokalt varierande avgifter debiteras under vissa förutsättningar. Redovisning och utbetalning av avgiftsmedel RSV betalar ut ett förskott på avgiftsmedlen till under inkomståret. Förskottet baseras på avgiftsunderlaget vid senaste taxering. När taxeringen för inkomståret är klar och det slutliga avgiftsunderlaget är känt görs en slutreglering. Exempel: Förskottet för är summan av de beskattningsbara förvärvsinkomsterna för de tillhöriga vid taxeringen multiplicerad med avgifts- satsen för . När taxeringen för inkomstår 2005 är klar och slutlig skatt debiterats de enskilda, dvs. , kan slut- reglering göras. Förskottet jämförs då med slutlig avgift och en avräkning görs. En redovisning av avgiftsmedel görs i början av till centralt. Då redovisas förskottet och slutavräkningen . Redovisningen görs på försam- lingsnivå för att bearbetas till pastorats-/samfällighetsnivå inom . Utbetalningen av avgiftsmedlen görs månatligen med ett totalbelopp till ett konto hos för intern fördelning. Utanordningsdag föreslås bli densamma som för borgerliga kommu- ner, dvs. den tredje vardagen efter den 17:e . Avräkning för belopp i det inomkyrkliga utjämningssystemet kommer inte längre att göras vid utbetalningen. Redovisning och utbetalning till andra samfund görs till samfundet centralt som till . De belopp som betalas ut är de debiterade avgifterna och alltså inte de faktiskt betalda. Detta motsvarar dagens ordning för församlings- skatt. Frågan om statens uppbördsförluster i detta sammanhang bör uppmärksammas. Omräkning av skatt för de enskilda påverkar inte utbetalningen till kyrkan/samfundet. Även detta motsvarar dagens ordning för försam- lingsskatten. Särskilt om andra trossamfund än De medlemmar som så önskar skall kunna betala sin avgift på annat sätt än genom skatteförvaltningens försorg. RSV föreslår att andra trossamfund som får uppbördshjälp skall hämta in ett skriftligt medgivande från varje enskild person som skall omfattas av hjälpen. Genom medgivandet samtycker personen till att betala avgift till samfundet och att göra detta via skattesystemet. Den som drar tillbaka sitt medgivande skall få skriftlig bekräftelse på detta från samfundet. Medgivandet respektive beviset om återkallat medgivande kan sedan komma att läggas till grund för skattemyndigheternas bedömning om en enskild klagar på avgiftsdebiteringen. I RSV:s uppdrag har ingått att föreslå hur behovet av sekretess kan tillgodoses vid hjälp med uppbörd åt andra trossamfund än . RSV föreslår att samma sekretess skall gälla som , dvs. avgiftsbesluten är offentliga medan underlagen för avgiften, bland annat uppgift om samfundstillhörighet, är sekretessbelagda. RSV föreslår att de bestämmelser om avgiftsbetalning som inte ges i lagen om eller lagen om trossamfund samlas i en särskild lag – lag om avgift till registrerat trossamfund. Att avgiften fullt ut skall behandlas som skatt framgår där av hänvisningen till lagen om betalning av skatter och avgifter, den lag som enligt förslag i betänkandet Ett nytt system för skattebetalningar (SOU 1996:100) skall ersätta den nuvarande uppbördslagen. Bestämmelser om redo- visning och utbetalning till samfunden finns i förslaget till ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. RSV föreslår också ändringar i bl.a. skatteregisterlagen och sekretesslagen. RSV föreslår vidare ett tillägg i 1 kap. 2 § regerings- formen med innebörden att det allmänna skall arbeta för att underlätta trossamfunds möjligheter att verka i . RSV:s överväganden som ligger till grund för förslagen RSV:s förslag till utformning av uppbördshjälpen stämmer i stora drag överens med vad som gäller för debitering och uppbörd av församlingsskatt. Avgiften skall tas ut med viss procent av kommunalt beskattningsbar förvärvsinkomst. Den behandlas fullt ut som skatt: avgiftsskyldigheten gäller , avgiften ingår i preliminär skatt, slutlig skatt och omräkning och lämnas för indrivning om den inte betalas. Vad gäller underlaget för avgiften avviker RSV:s förslag från vad som sagts i princippropositionen (prop.1995/96:80), nämligen att underlaget skall vara den statligt beskattningsbara förvärvsinkomsten. Genom att behålla dagens underlag, det kommunala skatteunderlaget, undviker man kostnaderna för förändringar i de tekniska systemen. Det är ingen skillnad på beräkningen av statligt och kommunalt beskattningsbar förvärvsinkomst. Att använda den statligt beskatt- ningsbara förvärvsinkomsten som underlag skulle alltså inte förändra avgiftsuttaget. Skulle det kommunala underlaget komma att förändras på ett sådant sätt att det skiljer sig avsevärt från dagens underlag kan det bli aktuellt att överväga frågan på nytt. För att avgiften skall kunna fogas in i preliminärskattesystemet bör den tas ut med viss procent av inkomsten på samma sätt som försam- lingsskatten. Detta överensstämmer också med förutsättningarna i princippropositionen där det sägs att avgift skall tas ut i förhållande till inkomst. Avgift som inte betalas lämnas för indrivning som en ospecificerad del av skatten. Detta är enligt RSV:s uppfattning en absolut förut- sättning för avgiftsuppbörd via skattesystemet. Behovet av att i betal- ningsskedet behandla avgiften som en ospecificerad del av skatten accentueras av det s.k. skattekontosystemet som föreslås i betänkandet SOU 1996:100 (proposition väntas ). Belopp som betalas in till en persons skattekonto tillgodoräknas inte som betalning för en viss skatt eller avgift utan bokförs bara som "skatt". Någon avräkningsordning mellan olika skatter och avgifter (preliminär skatt, slutlig skatt, arbetsgivaravgifter, moms) finns inte. När kontona stäms av konstaterar man enbart om det finns ett under- eller överskott på kontot jämfört med det totala skatte- och avgiftsbelopp som skall vara betalat vid avstämningstidpunkten. Önskemål om att undanta avgiften från indrivning har förekommit. RSV vill därför peka på vad detta skulle innebära. En särbehandling av avgiften för att undanta den från indrivning kräver att man i ett första steg konstaterar om det finns någon del kyrkoavgift i ett obetalt skattebelopp. Eftersom det inte existerar någon avräkningsordning mellan olika skatte- och avgiftsslag och inte heller mellan olika del- poster i skatten, kan man inte konstatera om kyrkoavgiften är betald. Man blir då hänvisad till någon form av proportionering, dvs. till att anta att en viss del av varje betalning till kontot och en viss del av obetalt belopp är kyrkoavgift. En sådan proportionering kan möjligen göras när det gäller slutlig skatt där kyrkoavgiften specificeras på skattsedeln/skattebeskedet medan kyrkoavgiftens andel i preliminär skatt ofta inte är möjlig att härleda. I ett andra steg skulle man sedan tvingas räkna om den skatt där den antagna obetalda "kyrkoavgiften" ingår och fatta beslut om omräkning i varje enskilt fall. Ytterligare svårigheter finns. Hanteringen skulle komplicera hela skatteupp- börden och öka kostnaderna för administrationen av kyrkoavgiften avsevärt jämfört med dagens församlingsskatt. RSV:s strävan är att skattereglerna skall förenklas och att administrationen görs så effektiv och billig som möjligt. En särbehandling av avgiften går stick i stäv med dessa strävanden. Den kyrkliga indelningen i skattesystemet Den kyrkliga indelningen blir efter relationsändringen en inomkyrklig fråga. Hur indelningen kommer att se ut beslutas alltså inom . RSV skulle med tanke på detta helst se att den kyrkliga indel- ningen inte behöver hanteras i skattesystemet efter relationsändringen. Förslaget i annat betänkande till hur begravningsverksamheten skall finansieras gör dock att folkbokföringen på församling kommer att behöva fortsätta. Församlingsnivån kommer därmed att finnas kvar i skattesystemet. Däremot föreslår RSV att pastorats-/samfällighets- nivån inte skall behöva hanteras. Att den kyrkliga indelningen och förändringar i den blir en inomkyrklig fråga är ett av skälen till detta. Ett annat skäl är att och övriga trossamfund så långt som möjligt bör behandlas lika. RSV avser inte att registrera någon lokal indelning för andra trossamfund. Alla kontakter på central nivå RSV föreslår att uppgifter för debitering av avgift lämnas av centralt och att skatteförvaltningens redovisning och utbetal- ning av avgiftsmedel görs till centralt för vidare bearbetning och fördelning. Dessa förslag är till en del en följd av att pastorats-/samfällighetsnivån inte skall behöva hanteras i skatte- systemet. RSV ser också det centrala uppgiftslämnandet som en garanti för att fullständiga uppgifter lämnas i rätt tid. centralt skall alltså lämna uppgifter till RSV om de tillhöriga och om den totala procentsatsen för kyrkoavgift per församling. Förslaget att alla kontakter skall ske på central nivå gäller också för skatteför- valtningens kontakter med andra trossamfund än . Redovisning och utbetalning av avgiftsmedlen Avgiftsmedlen betalas ut i form av ett förskott under inkomståret och slutregleras i efterhand, när det slutliga avgiftsunderlaget är känt. Detta överensstämmer med dagens ordning för församlingsskatt. I början av redovisar skatteförvaltningen de avgifter som skall betalas ut till kyrkan/samfundet och betalar sedan ut dem månatligen. Redovisning och utbetalning görs till /samfundet centralt. gäller olika tidpunkter för utanordning av kommunal- skattemedel till borgerliga och kyrkliga kommuner. För att åstad- komma samordning av utbetalningarna föreslår RSV en gemensam utanordningsdag. Enligt förslaget skall utanordningsdagen vara den tredje vardagen efter den 17:e , dvs. den tidpunkt som gäller för borgerliga kommuner. är utanordningsdagen för församlingsskattemedel till kyrkliga kommuner den 18:e . Särskilt om andra trossamfund än För andra trossamfund än finns ingen lagreglerad skyldighet att betala avgift till samfundet. Det har vidare, enligt utred- ningsdirektiven, ansetts viktigt att medlemmar i samfund som får uppbördshjälp skall kunna betala avgiften på annat sätt än via skattesystemet. RSV föreslår därför att de samfund som får uppbörds- hjälp skall hämta in medgivande från de enskilda som skall omfattas av hjälpen. Medgivandet innebär att den enskilde samtycker till att betala avgift och att göra detta via skattesystemet. Medgivandet bör kunna gälla tills det återkallas. Eftersom en persons skyldighet att betala avgift till ett annat trossamfund än är en fråga mellan samfundet och den enskilde, är det RSV:s uppfattning att medgivandet skall hämtas in av samfundet. Den som vill återkalla sitt medgivande skall få en skriftlig bekräftelse på detta från samfundet, något som också bör gälla för den som utträder ur . Förslag har förekommit om att de enskilda skulle kunna lämna medgivande via en markering i självdeklarationen. Enligt RSV:s uppfattning är detta olämpligt, både av principiella och praktiska skäl. Man bör så långt det är möjligt undvika att skattemyndigheterna hanterar och bedömer frågor som har att göra med förhållandet mellan samfundet och den enskilde. Skattemyndigheterna bör därför inte behöva ta ställning till sådana uppgifter vid deklarationsgranskningen. Vidare arbetar RSV för att en stor del av deklarationerna inte skall behöva skickas in till skattemyndigheterna. Om detta blir verklighet kan deklarationerna inte fungera som kanal för med- givandet. Ytterligare ett skäl är tidsaspekten – medgivandena skall finnas inför inkomståret medan deklarationen lämnas först året efter inkomståret. RSV föreslår samma sekretessbestämmelser som vilket innebär att uppgift om tillhörighet till ett samfund omfattas av sekretess medan avgiften är en del av beskattningsbeslutet och därmed offentlig. På slutskattsedeln (skattebeskedet) redovisas avgiften under rubriken /avgift till trossamfund. Uppgift om vilket samfund avgiften avser redovisas i underrättelsedelen av skattsedeln (skattebeskedet) till den enskilde men ingår alltså inte i de uppgifter som är offentliga. I ett sammanhang kan uppgift om tillhörighet ingå i ett beskattningsbeslut och därmed bli offentlig, nämligen om en person klagat på avgiften till ett samfund och skattemyndigheten beslutar med anledning av klagomålet. RSV avser dock inte att föreslå någon inskränkning av skattebesluts offentlighet. RSV föreslår en ändring i skatteregisterlagen för att det klart skall framgå att uppgifter för att uppbära avgift skall få registreras i skatteregistret och en ändring i sekretesslagen för att uppgifterna skall omfattas av samma sekretesskydd som motsvarande uppgifter gör . Artikel 8 i EG:s direktiv om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter (95/46/EG) säger att medlemsstaterna skall förbjuda behandling av personuppgifter som avslöjar bl.a. religiös övertygelse. Undantag från detta förbud finns – bl.a. när den registrerade har lämnat samtycke till behandlingen. Medlemsstaterna har dessutom enligt artikel 8 punkt 4 möjlighet att, med hänsyn till ett viktigt allmänt intresse, göra andra undantag i nationell lag eller genom beslut av tillsynsmyndigheten. Genom förslaget till lag om avgift till registrerat trossamfund och ändringen i skatteregisterlagen utnyttjas denna möjlighet att göra undantag i nationell lag. För att ytterligare betona att registreringen sker med hänsyn till ett viktigt allmänt intresse och därför inte kräver med- givande från alla tillhöriga föreslår RSV även ett tillägg i regerings- formen. Andra trossamfund än skall trots detta hämta in medgivanden från de enskilda. Dessa medgivanden skall omfatta samtycke till att betala avgift till samfundet och att betala denna avgift via skattesystemet. Tidscykel för kyrkoavgift/avgift till trossamfund För de tillhöriga/medlemmarna För kyrkan/samfundet Avgiftsskyldighet för år 1 Uppgifter för år 1 lämnas till RSV på datamedium: betalas ut av RSV varje beräknas på senast kända vardagen efter den 17:e Deklaration för år 1 lämnas. Slutlig skatt inklusive avgift RSV lämnar uppgift om inkomståret (år 1). Den kyrkliga egendomen (SOU 1997:47) disponerar över en omfattande mängd egendom. Det är t.ex. kyrkor och prästgårdar, men också jord och skog, vars avkast- ning på vissa sätt skall komma den kyrkliga verksamheten till godo. Försäljningar av jord och skog har gett upphov till fonder som förvaltas och ger avkastning till verksamheten. Detta är bara några exempel på olika slag av egendom som kyrkan disponerar. Kammarkollegiet har översiktligt kartlagt kyrkans egendom och presenterar olika sammanställningar i den första delen av detta betänkande. En del av egendomen disponeras av kyrkan med vanlig äganderätt, dvs. kyrkan förfogar över den som ägare enligt vanliga civilrättsliga regler. Stora delar av egendomen har emellertid inte så okomplicerad ställning. Många slag av egendomen omfattas av regler i lagar och andra författningar om vad den får användas till, hur den skall förvaltas osv. ägs den dessutom inte av kyrkan på vanligt sätt, utan äganderätten tillkommer stiftelser, huvuddelen av dem ålder- domliga och utan alldeles tydlig förankring i moderna rättsregler. Det sistnämnda har inte spelat så stor roll, eftersom egendomen i sig har varit lagreglerad. En del av egendomen utgörs av s.k. kronoanslag, dvs. egendom som under historiens förlopp har anslagits till kyrkan och kyrklig verksamhet. Det anses inte att kyrkan har fått förfoga över denna del av egendomen med full äganderätt av nutida slag. Kammarkollegiet har i betänkandets andra del, kortfattat och med utgångspunkt i vad andra utredningar har kommit fram till, sökt beskriva den specialreglerade kyrkliga egendomens ursprung. En viktig erfarenhet av vårt kartläggningsarbete är att vissa förhållanden numera är så oklara att det inom ramen för ett vanligt utredningsarbete är meningsfullt att söka reda ut dem. Det gäller frågor om hur de lokala kyrkostiftelserna är sammansatta och det gäller vilka delar av egendomen som härrör från kronoanslag. Den viktiga utgångspunkten för återstoden av vårt arbete har varit att hela egendomen alltjämt skall stå till kyrkans förfogande när relationerna mellan stat och kyrka förändras i enlighet med principbeslut. Vårt arbete har koncentrerats på uppgiften att analysera vad som händer med egendomen vid en relationsändring och att föreslå lämpliga former för kyrkans fortsatta förfogande över egen- domen. Ett första resultat av vårt arbete är konstaterandet att alla rimliga lösningar kräver att frågan om äganderätten till egendomen behandlas i samband med en relationsändring.