sou · GLB3167d1 · 1998-01-01 00:00:00 — Justeringen gäller både intäkter och kostnader och på- verkar inte driftsöverskottet. 4ABELLJordbrukets intäkter och kostnader år , 5 766 b) Vissa skatter c) a)Här redovisas faktiska utbetalade belopp. För och särskilt för var de anslagna medlen större, men utbetalningarna nådde inte upp till dessa ramar på grund av att det tagit tid att bygga upp systemen. b)De svenska direktstöden har reducerats med på grund av en engångsåterbetalning av omställningsstöd. c)Här redovisas den svenska traktorskatten och den danska fastighetsskatten. Miljö- och energiskatter ingår i kostnaderna för t.ex. handelsgödsel och energi. d)Till skatter samt eget arbete och eget kapital. Källa: , De Danske och forskningsanstalten (). Det svenska jordbruket omsätter ungefär hälften så mycket som det danska och lika mycket som det finska. Kostnaderna för förnödenheter och tjänster är emellertid betydligt större i förhållande till intäkterna. Det svenska jordbrukets driftsöverskott till eget arbete och eget kapital är därför betydligt mindre. Driftsöverskottets storlek belyses i tabell 5.15. utökas det svens- ka miljöstödet med sammanlagt , vilket kommer att påverka jordbrukets lönsamhet. I tabell 5.16 redovisas producentpri- ser på vissa jordbruksprodukter i de tre länderna. 4ABELLDriftsöverskott i relation till omsättning (försäljningsintäkter) och åkerareal. Kronor per hektar åker Källa: Egna beräkningar. 4ABELLProducentpriser på vissa produkter , kr/kg. a) Inklusive efterlikvid och tilläggsbetalningar, exklusive direktstöd. Källa: och . På grund av den fria handeln på den inre marknaden kunde man vänta sig att priserna i dessa närliggande länder skulle hamna på samma nivå. Trots detta finns som framgår av tabell 5.16 skillnader som i vissa fall är betydande. Dessa skillnader kan ha flera orsaker. Bland sådana orsa- ker kan nämnas marknadsbalansen i respektive land, konsumenternas preferenser av inhemska produkter samt kostnadsnivån och effektivi- teten i förädlingsindustrin. 5.4.4.1Areal- och djurersättningar till följd av CAP-reformen Enligt CAP-reformen kompenseras medlemsländernas jordbruk för reformens prissänkningar med areal- och djurstöd. Dessa stöd utgår enligt samma principer i alla tre länderna, men eftersom stöden skall kompensera prissänkningar är arealbidragen relaterade till avkast- ningen i växtodlingen och därför högre per hektar i och än i norra och . Se tabell 5.17. 4ABELL Areal- och djurersättningar i , och , . De Danske och forskningsanstalten (). har en nivå för arealersättningen i hela landet, vilket i prakti- ken innebär att lantbrukarna i områden med höga avkastningar blir un- derkompenserade för CAP-reformens prissänkningar medan de i områ- den med låga avkastningar blir överkompenserade. I och Fin- land är ersättningarna regionalt differentierade, men även i dessa länder ger ersättningarna ett visst mått av över- respektive underkompensation för prissänkningarna. Inom ramen för EU:s gemensamma jordbrukspolitik kan medlemslän- derna utnyttja ett särskilt miljöersättningsprogram, som till finan- sieras från EU:s budget. Det enskilda landet avgör, inom ramen för den medfinansieringsram som medges, vilken ambitionsnivå man vill välja. I medlemskapsförhandlingarna erhöll en ram av 2,8 miljar- der kronor för miljöstödsprogram. var ca 1,5 mil- jarder kr/år avsatta, men genomsnittligt utnyttjades bara ca 850 miljo- ner bl.a. beroende på att det tar tid att bygga ut systemet. utökas stödet och det beräknas bli det sistnämnda året. miljöprogram fokuserar huvudsakligen på åtgärder för att begränsa växtnäringsläckage. Totalt väntas ungefär 210 000 ha, eller av åkerarealen, ingå när systemet är utb yggt. Totalt beräknas miljöstödet ha uppgått till . har ett miljöstödsprogram med ett antal restriktioner om an- vändning av gödsel- och bekämpningsmedel, antal djurenheter per hektar etc. För t.ex. spannmål och vall utgår ett basstöd om 400–/ha. För bl.a. organisk odling kan ytterligare stöd erhållas. Totalt om- fattade det finska miljöstödsprogrammet enligt medlemskapsavtalet med ca , men en utbyggnad med ytterligare sker . utnyttjade inte möjligheterna till ett av EU medfinansierat investeringsstöd. Ett svenskt program för inves- teringsstöd till lantbrukare godkändes av . Beslut om stöd började fattas . I re- geringens prop. 1997/98:1 föreslås stöd enligt tabell 5.18. 4ABELLAnslag till strukturstöd inom livsmedelssektorn i regeringens budgetproposition 1998, . Startstöd till yngre lantbrukare Stöd till bearbetning och avsättning av jord- och skogsbruksprodukter Källa: Prop. 1997/98:1. I ges investeringsstöd för att förbättra strukturen och effekti- viteten i danskt lantbruk. Nystartade lantbrukare kan få extra stöd en- ligt vissa regler. Totalt var investeringsstödet budgeterat till . Stödet är medfinansierat av EU och omfattar även stöd till bearbetning och avsättning av jordbruksprodukter om ca . Vidare finns ett stöd till miljöförbättrande investe- ringar i gödselanläggningar m.m. var totalt budgeterat för ändamålet. I ges investeringsstöd för att sänka produktionskostnader och förbättra produktkvaliteten. beräknas stödet till i form av bidrag och i form av statliga räntestödslån. Stödet är medfinansierat av EU och torde ingå i ramen för LFA-stöd. I alla tre länderna finns stöd till nystartade lantbrukare. I be- räknas det till . I budgeterades för . Kostnaderna i är inte kända men torde ingå i ramen för LFA-stöd. 5.4.4.4Regionalstöd och nationella övergångsstöd Inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken har regionala stöd med medfinansiering från EU:s budget tillämpats inom medlemslän- derna. Som tidigare nämnts är dessa stödsystem inte tillämpliga för att utjämna skillnader mellan medlemsländernas jordbruk, utan avser att, om medlemslandet så önskar, utjämna skillnader inom landet. Härut- över kan efter beslut av nationella stöd tillämpas. och har EU:s medgivande att betala nationella re- gionalstöd till jordbruket i ländernas norra delar. har därtill utverkat möjlighet att under en övergångstid betala ett särskilt över- gångsstöd för att underlätta jordbrukets anpassning till den fria inre marknaden. Det svenska stödet till norra kan ses som en fortsättning på det tidigare Norrlandsstödet. Stödet har kostnadsberäknats till ca /år. Det motsvarar /ha i området. To- talbeloppet i stödområdena 1–4 kan i sin tur delas upp på LFA-stöd , miljöstöd och nationellt stöd . Endast sistnämnda del är ett rent nationellt stöd. I söd- ra ges LFA-stöd till skogs- och mellanbygder med /år. Budgetramen för 5a-stöd i angavs i samband med EU- förhandlingarna till 168 miljoner ecu (ca ) för femårsperioden –1999. Till detta belopp kommer den svenska medfinansieringen, som normalt uppgår till två tredjedelar av totalstö- det. Av denna ram har 107 miljoner ecu tagits i anspråk för vissa 5a- åtgärder i jordbruket (LFA-stöd, startstöd, investeringsstöd). begärde den omfördelning av strukturfon- derna, varvid 46 miljoner ecu (ca ) från 5a-ramen skulle överföras till andra strukturfondsåtgärder utanför jordbruket. återstår således 15 miljoner ecu (ca ) av femårs- ramen för 5a-åtgärder. Till beloppet kommer svensk medfinansiering om ca 30 miljoner ecu (ca ). Enligt Jordbruksde- partementets beräkningar utgör det tillgängliga utrymmet 10–14 miljo- ner ecu efter beaktande av valutaeffekter m.m., dvs. ca 65–av nämnda belopp. I erhåller lantbruket EU-finansierade miljöstöd och LFA- stöd motsvarande vardera /år. LFA-stödet täcker av landets åkerareal. nationella stöd består främst av ett permanent nordligt stöd, som motsvarar 4,5 miljar- der kr/år. Det utgår till ett område som ungefär omfattar av lan- dets landareal med 50–av åkerarealen. Vidare finns nationella övergångsstöd som utgår i hela . Dessa beräknas till respektive . De sänks successivt och skall vara helt avvecklade . Man förefaller dock från finsk sida räkna med att förhandla med kommissionen om en fortsättning av dessa stöd . I tillämpas inte jordbrukspolitiska regionalstöd. I viss mindre utsträckning utnyttjas dock det s.k. 5b-stödet (landsbygdsstöd). 5.4.4.5Sammanfattning av direktstöd till jordbruket I tabell 5.19 redovisas olika direktstöd till jordbruket . 90 +APITEL SOU 1997:167 4ABELLDirektstöd till jordbruket , såväl nationella stöd som EU-stöd, med eller utan medlemsfinansiering, . a) Investeringsstöd och vissa andra direktstöd torde ingå i LFA-stöd. Källa: , De Danske respektive Lantbrukseko- nomiska Forskningsanstalten (). Dessa uppgifter avser de ramar som anslagits. Som framgår av redovis- ningen av jordbrukets intäkter och kostnader i tidigare avsnitt utnyttja- des de anslagna medlen inte fullt ut i och , främst bero- ende på att det tar tid att bygga ut systemen. För del utnyttja- des mindre än hälften av anslagna medel för miljöstöd. Även det natio- nella stödet var något underutnyttjat. I utnyttjades endast av direktstöden. Det förefaller främst vara de nationella övergångsstöden som inte utnyttjades fullt ut. utökas det svenska miljöstödet och beräknas bli det sistnämnda året. infördes ett svenskt investeringsstöd om /år. 5.4.4.6Vissa andra stöd till jordbruket Utöver direktstöden finns stöd som inte utbetalas direkt till jordbruk- arna, men som ändå påverkar deras intäkter eller kostnader och därige- nom deras ekonomi. I alla tre länderna finns organisationer för stöd till avsättningsfräm- jande åtgärder, främst på exportmarknaden. I har dessa stöd emellertid blygsam omfattning. I återförs vissa skatter och avgifter till jordbruket. återfördes sålunda ca 459 miljo- ner kronor av bekämpningsmedelsavgifter och koldioxidskatt, varav ca 204 miljoner användes till direkta marknadsaktiviteter. Resterande be- lopp gick till bl.a. forskning, hälso- och veterinärstatus, utbildning, produktionskontroll. I hade för anslagits ca till exportfrämjande åtgärder i livsmedelsindustrin. I finns det ett stöd till avbytarföreningar som erbjuder av- bytartjänster vid sjukdom och ledighet. Total budget var ca 83 har ett i huvudsak statligt avbytarsystem som ingår i det statliga pensionssystemet. Det garanterar bl.a. 22 dagars le- dighet för animalieproducenter. Vidare kan jordbrukare få av- bytare vid sjukdom, barnafödande, militärtjänst etc. Man får betala för detta, men därvid tas hänsyn till jordbrukarnas inkomstförhållanden. I har stödet till avbytarverksamheten avvecklats. Det statliga pensionssystemet i för jordbrukare syftar till att ge jordbrukarna pensioner jämförbara med andra grupper. Systemet, som inkluderar sjuk-, olycksfalls- och grupplivförsäkringar samt avby- tare vid sjukdom och semester, finansieras delvis med avgifter från brukarna, men staten står för av kostnaderna. Detta stöd är ekonomiskt sett mycket betydelsefullt. Det kan jämföras med de egenavgifter till sjukförsäkring, ATP, folkpension m.m. som svenska lantbrukare får betala, motsvarande av nettoinkomsten . De tre ländernas djurskyddsbestämmelser liknar varandra och är delvis gemensamma. EU:s djurskyddsdirektiv är minimidirektiv som tillåter enskilda medlemsstater att ha strängare regler. följer i stort sett medan och i viss mån har betydligt högre djurskyddskrav. I det följande skall vissa skillnader uppmärk- sammas. I skall mjölkkor hållas på bete. Detsamma gäller med vissa undantag övriga nötkreatur. Dessa krav har störst betydelse i norra , där den korta betesperioden medfört att en större del av djuren tidigare fått stå inne året om. saknar motsvarande reg- ler. införde beteskrav , men har en femårig övergångs- period. I införs nya utrymmeskrav för mjölkkor från . Det är inte känt i vilken utsträckning dagens djurstallar uppfyller de nya kraven och därför inte heller vilka konsek- venser dessa kommer att få. De svenska utrymmeskraven för slaktsvin innebär att byggnadsytan i och i kan vara mindre än i . Sådana skillnader påverkar givetvis b yggkostnaden. Arbetskostnaderna vid svinskötsel påverkas av att helt spaltgolv inte är tillåtet i men däremot i och i . I skall svin hållas lösgående. Enstaka suggor kan dock fixeras högst i samband med gris- ning eller betäckning. I och i finns ett förbud mot uppbindning, men befintliga byggnader får användas . ring är tillåtet, vilket minskar utrymmesbehovet. I får smågrisar avvänjas tidigast vid fyra veckors ålder. För burhöns är det olika bestämmelser i och jäm- fört med vad gäller minsta storlek på burar. I är minsta storlek medan kravet i och i är 2. I är det förbjudet att använda antibiotika i förebyggande el- ler tillväxtbefrämjande syfte. Motsvarande förbud finns inte i Dan- mark, vilket har stor betydelse för svinuppfödningen där. Genom anti- biotikaanvändning kan man genomföra tidigare avvänjning av smågri- sar och uppnå andra fördelar i hälsostatus m.m. som i endast har kunnat uppnås med hjälp av förbättringar av djurmiljön. förbjöds i en tillväxtbefrämjande antibiotika (avoparcin), men den har ersatts av ett annat preparat. Den totala försäljningen i Dan- mark av tillväxtbefrämjande medel har ökat. I gäller samma regler för smågrisars avvänjning som i . I finns det en frivillig överenskommelse att inte an- vända antibiotika i tillväxtbefrämjande syfte. De svenska djurskyddskraven medför en del extra kostnader i för- hållande till konkurrentländer. Man bör dock hålla i åtanke att det inte är säkert att de i vissa fall lindrigare kraven i och alltid utnyttjas fullt ut. Skillnader i regelsystem kan därför ibland ge en något överdriven uppfattning om de svenska producenter- nas kostnadsnackdelar. Vidare medför bestämmelsernas tillämpning friskare djur, lägre dödlighet och högre tillväxt. Enligt en beräkning utförd av medför skillnaderna mellan de svenska och de danska bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd för de skickligaste producenterna en ökad kostnad för griskött med om- kring /kg i . Därvid har även inräknats de positiva effek- ter på grisarnas tillväxt m.m. som de svenska bestämmelserna medför. I praktiken bedöms merkostnaderna uppgå till /kg med va- riationer mellan 0,50 och /kg beroende på omständigheterna. För fjäderfä beräknas de svenska bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd medföra en merkostnad i förhållande till de danska bestäm- melserna på /kg slaktad kyckling. Konkurrenssituatio- nen gentemot den finska kycklingproduktionen ligger huvudsakligen i det förhållandet att de finska kycklingproducenterna får ett – nationellt finansierat – stöd. uppgår detta stöd till per levande djur. Till detta kommer en subvention på ca per dag- gammal kyckling via föräldradjuren. Alla tre länderna har miljöregler som syftar till att begränsa utsläpp till vattendrag. Det gäller regler för hantering och lagring av stallgödsel samt för användning av handelsgödsel och bekämpningsmedel. I botten finns EU-regler men både och har mera långtgående restriktioner vad gäller stallgödsel. I gäller detta särskilt i kust- områdena i landets södra delar. Miljöskatter på handelsgödsel och bekämpningsmedel behandlas i följande avsnitt. Andelen skatter i procent av bruttonationalprodukten uppgick i både och i till . I var andelen . I har andelen sedan stigit och den uppgick år . I detta avsnitt redovisas mycket översiktligt de skatteregler som normalt berör lantbrukare i de tre länderna. genomförde en skattereform. Omläggningen pågår fortfarande genom succes- siva förändringar av skatteskalorna; reformen är fullt genomförd först . Uppgifterna i det följande avser för alla tre länderna. Eventuella belopp i grannländerna har, liksom i hela rapporten, räknats om till svenska kronor med växelkurserna 1996. Förutom de egentliga skatter som behandlas i det följande före- kommer vissa avgifter som lantbrukaren får betala och som gränsar till skatter. Det gäller t.ex. tillsynsavgifter för djur- och miljöskydd, kart- avgifter och registreringsavgifter av olika slag. I grannländerna synes denna flora vara mindre rikhaltig. I används intäkter av kol- dioxidskatt från lantbruket till att delvis finansiera tjänster och kon- troller som i är avgiftsbelagda. Inkomst av jordbruk beskattas på ungefär samma sätt i alla tre länder- na. Ett överskott av näringsverksamhet delas upp i en arbets- och en kapitalinkomstdel, vilka beskattas enligt olika principer. Arbets- inkomsten från jordbruket läggs samman med inkomst av tjänst, varef- ter summan beskattas som inkomst av förvärvsverksamhet. I och beskattas inkomst av kapital för sig med en särskild lägre skattesats. I beskattas inkomst av kapital i stort sett som för- värvsinkomst, men vissa lättnader finns. Den svenske lantbrukaren får betala egenavgifter som motsvarar av arbetsinkomstdelen. har ingen direkt motsva- righet till de svenska egenavgifterna men ett s.k. arbetsmarknadsbidrag på som utgår på alla arbetsinkomster. I finns en social- skyddsavgift till folkpension och sjukförsäkring som för de flesta lant- brukarna är av förvärvsinkomsten. Finska lantbrukare har därtill ett statligt trygghetssystem som omfattar ålders- och sjukpensi on, sjuk-, olycksfalls- och grupplivförsäkringar samt avbytare vid sjukdom och semester. Systemet finansieras delvis med avgifter från brukarna, men staten står för av kostnaderna. Lantbrukarnas avgifter är på inkomster /år. Därefter stiger avgiften gradvis till på inkomster /år. Den svenske lantbrukaren är genom kombinationen av höga egen- avgifter och lågt grundavdrag (ca ) i inkomstbeskattning- en beskattad med även på låga arbetsinkomster. Genom möjligheten till räntefördelning kan en viss del av inkomsten ofta be- skattas som kapital med skatt. I är skattereglerna likartade. har som nämnts ingen direkt motsvarighet till de svenska egenavgifterna. har ett betydligt högre grundavdrag i inkomstbeskattningen, ca . Kapitalinkomster beskattas som arbetsinkomster men undgår arbetsmarknadsbidraget. Tabell 5.20 illustrerar skillnaderna i skatteregler i , och . 4ABELLSammanställning av den sammanlagda skatten på en netto- inkomst före egenavgifter (intäkter minus kostnader inklusive avskriv- ningar för två inkomstlägen). Källa: Egna beräkningar. Beräkningen förutsätter att hela inkomsten beskattas som arbetsin- komst. I den mån någon del därav enligt gällande regler kan betraktas som kapitalinkomst beskattas denna del lindrigare i främst och (respektive ). I är skillnaden i be- skattning mellan kapital och arbetsinkomster inte så stor som i de båda andra länderna. Skillnaderna i skatter skall ses mot bakgrund av vissa olikheter i sättet att finansiera socialförsäkringarna. I och finns lagstadgade tjänstepensionsförsäkringar. Någon direkt motsvarighet finns inte i . Där förekommer i stället frivilliga pensionssys- tem som finansieras genom avgifter från såväl arbetsgivare som ar- betstagare. Den danska folkpensionen är betydligt högre än den svens- ka. Grundpensionen är /år, och därtill finns en inkomstprövad tilläggspension som är /år. Dessa belopp kan jämföras med den svenska folkpensionen, som var /år för en- samstående och /år för gifta. har en generell fastighetsskatt som, i motsats till i och , utgår på jordbruksmark. Skatten är 0,6–2,till primärkommunerna samt till amten (motsvarar län). För jordbru- ket har den primärkommunala skatten åren 1994–1997 varit begränsad till högst . Amt-skatten är för jordbruket nedsatt till . Detta betyder att den sammanlagda skatten för jordbruket är maximerad till . Det beskattningsbara markvärdet motsvarar för lantbruket av marknadsvärdet. Skatten beräknas bli i genomsnitt av beskattningsbara markvärdet. Totalt beräknas jordbrukets fastighetsskatter till amten och kommunerna till ca /. Det motsvarar i genomsnitt för hela landet ca /ha jord- bruksmark. Variationerna är dock mycket stora mellan olika kommuner och beroende på markvärdena. Skatten är i vissa kommuner /ha, men kan i ett fåtal kommuner vara /ha. Den danska fastighetsskatten är en del av landets inkomstbeskatt- ning och inte någon specifik jordbruksskatt. Tvärtom har de danska lantbrukarna lättnader jämfört med andra fastighetsägare. I betalar lantbrukare energiskatter som från uppgår till följande belopp. För lätt eldningsolja utgår energiskatt med /liter och koldioxidskatt med /liter. För dieselolja (miljö- klass 1) utgår såväl energiskatt med /liter som koldioxidskatt med /liter. För el är energiskatten /kWh. Enligt riks- dagsbeslut kommer elskatten att höjas ytterligare den 1 ja- nuari 1998 till /kWh. I belastas drivmedel med energi- och koldioxidskatter. Momspliktig verksamhet (som t.ex. lantbruket) kan emellertid dra av energiskatten och del av koldioxidskatten. betala- de lantbrukarna hälften av koldioxidskatten. höjdes andelen till (vilket motsvarar /liter) och den trappas successivt upp så att betalas av skatten. Även på el utgår koldioxidskatt, som för lantbrukare betalas med /kWh. Koldi- oxidskatten återförs sedan till lantbruket. I belastas drivmedel med energi- och koldioxidskatter som för dieselolja uppgår till 2,15 respektive /liter. Lantbrukare kan använda eldningsolja som drivmedel. Skatten är då /liter. har en skatt på el, som för lantbrukare motsvarar /kWh. Tillverkningsindustrin har i lättnader i energibeskattningen som jordbruket saknar. Industrin betalar således för andra energislag än drivmedel inte någon energiskatt och av koldioxidskatten (denna andel höjdes från ). Skillnaderna i energi- skatter mellan olika förbrukarkategorier belyses i tabell 5.21. Energi- intensiv industri samt trädgårdsnäringen har ytterligare nedsättning av energiskatterna. Se vidare avsnitt 6.5.2.2. 4ABELLEnergiskatter för olika förbrukarkategorier . El, kr/kWh Eldningsolja, kr/l Dieselolja, kr/l El, kr/kWh Eldningsolja, kr/l Dieselolja, kr/l El, kr/kWh Eldningsolja, kr/l Dieselolja, kr/l Gruvindustrin i betalar för dieselolja till gruvmaskiner samma skatter som industrin i övrigt gör för eldningsolja. Yrkesfisket betalar i likhet med sjöfarten i praktiken inte några energiskatter för dieselolja. Lantbrukarna betalar således betydligt högre energiskatter än i och . När det gäller dieselolja är det delvis en följd av en skattehöjning för finansiering av med- lemsavgift till EU. Skillnaderna i energiskatter mellan länderna påver- kar naturligtvis energipriserna. I tabell 5.22 redovisas de priser på die- sel- och eldningsolja samt el som betalas av lantbrukare. Tabell 5.22 gäller medeltal för , medan tabell 5.21 gällde . Relationerna mellan länderna var i stort sett desamma båda tidpunkter- na. 4ABELLPriser , kronor. El, kr/kWh a Eldningsolja, kr/l Dieselolja, kr/l a) Priserna på el har antagits motsvara priser till hushåll exkl. skatt plus skatt vid försälj- ning till lantbrukare. Trots den betydligt högre skatten är elpriset lägre i än i grann- länderna, vilket beror på lägre råkraftpris. Särskilt i är el- kraften dyr, eftersom den helt produceras med fossila bränslen. På die- sel- och eldningsolja slår de höga skatterna emellertid igenom i höga priser. Jordbrukets förbrukning av el uppgick till omkring 2 200 miljoner kWh. Skatten uppgår till ca /år. Inom lantbru- ket är elförbrukningen vid beredning av foderblandningar och ventila- tion i djurstallar. Förbrukningen av eldningsolja uppgick en- ligt SCB till ca . Genom att beskattningen är /liter betalade lantbruket ca i skatt. Eldningsolja förbrukas bl.a. vid torkning av spannmål och för uppvärmning av djurstallar. Förbrukningen av dieselolja uppgick enligt SCB:s senaste beräkning () till ca . Beskattningen utgjorde ca 770 mil- joner kronor (2,/liter). Övervägande delen av dieseloljan inom lantbruket används för drift av olika slags lantbruksmaskiner. I betalar lantbrukare /år i fordonsskatt för sina trakto- rer. Motsvarande skatter finns inte i eller . har miljöskatter på handelsgödsel. För kvävegödsel är skat- ten /kg kväve. Skatten höjdes för finansiering av Sveri- ges medlemsavgift till EU. På fosforgödsel finns en skatt på kadmium, som motsvarar /kg fosfor. Skatterna motsvarar 20–av pri- serna på ren kvävegödsel och av priserna på ren fosfor- gödsel. och har inte några motsvarande skatter, men har en straffavgift vid överskridande av maximalt tillåtna kvävegivor. I kommer sannolikt beslut att fattas om bl.a. ge- nomförande av avgift på gödselmedel.