sou · GLB391d4 · 1998-01-01 00:00:00 — Av dessa skäl avstyrker det presenterade förslaget. 504 Administrationen av jakten anser det dock angeläget att andra tänkbara alternativ till samrådsformer granskas. Verket vill i sammanhanget peka på det initiativ verket, efter överväganden om lämpliga arbetsformer, tog för mindre än , då ett samrådsmöte med representanter för ett drygt tiotal myndigheter och intresseorganisationer ägde rum. Avsikten är att åter- komma med motsvarande inbjudan till verket att diskutera aktuella frågor när behov föreligger eller önskan därom framställs från annat håll. förordar denna form av återkommande men informella diskussioner i aktuella faunavårds-, jakt- inklusive jakttidsfrågor i stället för en administrativt tungrodd nämnd. Fördelarna med ett sådant förfarande är även att deltagarurvalet kan anpassas efter de aktuella frågorna, vilket reducerar gruppens storlek. Ett sådant arbetssätt ger också möjlighet att bjuda in representanter för t ex regionala myndigheter eller organisationer med god insyn i en speciell fråga. () har tidigare i samband med yttranden över ut- redningen "Skada av vilt" (SOU 1990:60) och "uppgifter och organisation" (SOU 1991:32) fört fram tanken på bildande av en rådgivande grupp i jakt och faunavårdsfrågor, en "riksviltnämnd". Bakgrunden till SKS:s tidigare tankar kring detta har varit svårigheter för myndigheten att föra fram åsikter exempelvis i samband med jakttidsfrågor. Eftersom viltskadorna varit ett mycket stort skogsvårdsproblem så har detta förhållande inte känts tillfredsställande. Efter det senaste jaktpolitiska beslutet (prop. 1991/92:9) med det ökade ansvaret för jägarna och markägarna och kanske främst tack vare arbetet med informations- och utbildningskampanjen så har en klar förbättring skett. Samarbetet mellan jägarnas och markägarnas organisationer samt och inom ramen för detta projekt har gett mycket ökad förståelse för varandras problem och åsikter. SKS:s förslag till "riksviltnämnd" avsåg bildande av en rådgivande grupp vid den centrala myndighet som handlägger jaktärendena. Nämnden skulle inte ha annan uppgift än att vara rådgivande och utgöra en referensgrupp i vilken myndigheten eller andra i nämnden deltagande organisationer eller myndigheter kan ta upp principiella frågor till dis- kussion eller lämna information i faunavårdsärenden. Nämnden skulle inte fatta några formella beslut men sammanträdena skulle protokollföras. SKS har mycket god erfarenhet av denna typ av rådgivande grupp i exempelvis skogsbrukets naturvårdsfrågor (SNOK-gruppen) och gruppen Skogsbruk- Rennäring. Enligt SKS:s uppfattning så skulle "riksviltnämnden" i första hand bestå av representanter för de areella näringarna, jägarna, naturvårds- och friluftsfrågorna samt berörda centrala myndigheter. kunna adjungera ytterligare representanter vid behov. De deltagande organisationerna i de rådgivande grupperna skulle delta på egen bekostnad. Den nu föreslagna "riksviltnämnden" är strikt formaliserad och har sin placering på något sätt mellan centrala tillsynsmyndigheten och departe- mentet. Den skall enligt förslaget utgöra remissorgan såväl till regeringen som tillsynsmyndigheten. Ledamöterna i nämnden skall ha rätt att reservera sig mot beslut och att framföra särskilda yttranden vid avvikande mening. Enligt SKS uppfattning så har en riksviltnämnd inrättad i enlighet med förslaget främst genom sin placering och formella struktur flera nackdelar och innebär införande av en ny administrativ nivå mellan tillsynsmyndig- heten och regeringen. Jämförelsen med "vildtforvaltningsråd" är inte heller relevant då saknar den centrala tillsynsmyndigheten. SKS är vidare osäker på om den genom sin formella struktur skulle innebära förbättrade relationer och ökad samverkan mellan parterna i faunavårdsärenden i och med att vissa frågor i nämnden senare kommer att avgöras på regerings- och riksdagsnivå. SKS är dock positiv till inrättande av ett "faunavårdsråd" och är övertygad om att ett sådant råd innebär en bättre samverkan och större samsyn i aktuella frågor mellan de berörda. SKS avstyrker däremot den föreslagna modellen för "riksvilt- nämnd". SKS vill istället föreslå att regeringen ger den centrala tillsynsmyndigheten, f.n. , i uppgift att inrätta ett jakt- och faunavårdsråd vid verket. Rådet bör i princip omfatta de i remissen föreslagna organisationer- na och myndigheterna dock med tillägget att jägarna bör ha 3 ledamöter för att få en bättre balans mellan parterna. Detta skulle ge förhållandet Vid behov bör ytterligare representanter exempelvis för yrkesfisket och rennäringen kunna adjungeras till rådet vid diskussion av ärenden som berör dessa näringar. Rådet skall ledas av generaldirektören vid den centrala tillsynsmyndigheten samt administreras därifrån. Rådet skall ha minst ett sammanträde . utser ledamöterna inkl. suppleanter efter förslag från berörda organisationer och myndigheter. Respektive organisation och myndighet svarar för själva för kostnaderna för sitt deltagande. Rådet har en rent informativ och rådgivande uppgift i aktuella faunavårdsfrågor men även i samband med utarbetande av föreskrifter och allmänna råd kring jaktvårdslagslagstiftningen samt vid utarbetande av förslag till jakttider. 506 Administrationen av jakten Den skall också kunna utgöra referensgrupp i samband med utvärderingar av olika faunavårdsprojekt samt även kunna ta upp idéer och förslag i faunavårdsärenden från de ingående ledamöterna. är beredd att vid behov ytterligare utveckla sitt förslag. Förslaget om inrättandet av en riksviltnämnd tar upp en viktig frågeställ- ning, nämligen SNVs behov av en samrådsgrupp för frågor som rör faunavården. Museet anser ej att jaktfrågor skall ses isolerat utan att de utgör en del av samhällets faunavårdsarbete. anser dock att en samrådsgrupp med rätt och kompetent sammansättning skulle utgöra ett välbehövligt nationellt organ för faunavårdsfrågor och ge ökad stabilitet i beslutsprocessen. Det är självfallet angeläget att SNV:s roll som styrande och beslutande i faunavårdsfrågor tydliggörs i detta sammanhang, men för policydiskussio- ner och förslagsproduktion kan en samrådsgrupp spela en viktig roll. För att gruppen skall kunna fylla sin funktion som ett kompetent samrådsorgan är det viktigt att gruppens sammansättning har förutsättningar att variera beroende på vilka frågeställningar som berörs. Enligt upp- fattning skall således gruppen bestå av ett mindre antal fasta medlemmar som skall ses som företrädare för den övergripande nationella faunavården. I förslaget om riksviltnämnd finns organisationer nämnda som kan tänkas ingå som fasta medlemmar i en samrådsgrupp. Museet vill gärna föreslå ytterligare några organisationer och myndigheter som genom en allsidig nationell faunavårdsinriktning kan tänkas ingå, nämligen WWF och Riks- museet. Andra medlemmar föreslås adjungerade efter de aktuella frågeställ- ningarna som skall behandlas av samrådsgruppen. SNV skall ha samman- kallande funktion. Inrättandet av en rådgivande nämnd på central nivå vid sidan av kan befaras innebära en avsevärd ökning av byråkratin. har såväl kompetens som kapacitet att remissbehandla principiella frågeställningar till berörda myndigheter och organisationer. Att enbart låta riksviltnämndens ledamöters ställningstaganden – efter dis- kussioner inom nämnden – utgöra grund för beslut måste vara direkt felaktigt. Övriga myndigheters möjligheter att lämna remissvar i enskilda frågeställningar skulle starkt begränsas. I detta sammanhang finns det anledning att erinra om att det i olika utredningar som avser jakt- och viltvårdsfrågor har understrukits vikten av ökat lokalt inflytande. ser det som en självklarhet att det lokala och regionala ansvaret ökar med hänsyn till bl.a. de skillnader i faunans sammansättning som finns i landet. Att ytterligare centralisera frågorna till en riksviltnämnd utan den lokala representation som i många fall är nödvändig vore enligt mening olyckligt. Länsstyrel- sen avstyrker därför inrättandet av en riksviltnämnd. På central nivå är det regeringen som skall göra avvägningen mellan olika intressen och en riksviltnämnd i någon form får inte ersätta den funktionen. En riksviltnämnd eller motsvarande skulle däremot kunna orsaka ett mindre effektivt arbete på jaktens område, då den skulle utgöra ett mellanled mellan olika intressen och den sammanvägande statliga myndigheten. En sådan nämnd skulle också kunna innebära en väsentlig risk för att olika frågor inte belyses på ett allsidigt och korrekt sätt. Resonemanget kan inte utan vidare appliceras på de regionala länsviltnämnderna, då de hanterar frågor av annan karaktär än vad som skulle bli fallet med en riksviltnämnd. Ett tillskapande av en riksviltnämnd är således olämpligt. ställer sig tveksam till nyttan med att inrätta en riksvilt- nämnd. Om det ändå blir så att det skall bildas en riksviltnämnd är det uppfattning att en ledamot skall representera samerna. Världsnaturfonden WWF ser mycket positivt på inrättandet av en central riksviltnämnd, som fonden anser bör knytas till . Ett nationellt och allsidigt sammansatt forum för diskussion och/eller beslut i faunavårds- och jaktfrågor är mycket angeläget att inrätta. Det är dock viktigt att nämndens mandat fastställs konkret och att det framgår av nämnda dokument att SNV är överordnad nämnden i egenskap av ansvarig myndighet. Dessutom tycker Världsnaturfonden att det är en självklarhet att WWF ingår med fast ledamotskap i av WWF:s stora satsningar inom viltrelaterade projekt, nationellt och internationellt. Mer tveksamma är WWF kanske till varför skall ingå, som vi ifrågasätter om inte Natur- historiska borde vara representerat i nämnden." 508 Administrationen av jakten tillstyrker inrättandet av en riksviltnämnd, ett rådgivande organ, nära kopplat till . Nämnden skall behandla frågor som gäller jakt och viltvård. Nämnden skall vara allsidigt sammansatt. Den modell för "riksviltnämnd" som förbunden kan ställa oss bakom ansluter mer till tidigare tankegångar än till det förslag som – Landsbygdens Jägare presenterat. Det senare förslaget är enligt förbundens mening mer avpassat för länder som t.ex. där man saknar en motsvarighet till , . I skulle en riksviltnämnd placerad mellan den centrala myndigheten och departementet få en märklig ställning som kan ifrågasät- tas såväl praktiskt som principiellt. Det vore heller inte rimligt att denna nämnd blev regeringens remissorgan vid sidan av , andra myndigheter och organisationer. Kostnaderna för att administrera en sådan nämnd blir sannolikt också betydande. Därtill anser förbunden det tveksamt om formaliseringen av samrådet leder till en nytta från jakt- och faunasynpunkt som står i proportion till det administrativa arbetet. Av dessa skäl avstyrker förbunden det presenterade förslaget. Emellertid anser förbunden det angeläget att andra alternativ till samrådsformer prövas. I sammanhanget vill förbunden särskilt peka på den modell för sam- rådsnämnd som lanserat. tillstyrker inrättandet av ett rådgivande organ i frågor som gäller jakt och viltvård, kopplat till , som även fortsättningsvis ska vara den ansvariga myndigheten i alla frågor som gäller faunavård inklusive jakt. Sammanfattningsvis tillstyrker föreningen inrättandet av ett rådgivande organ till i frågor som gäller jakt och viltvård. Samman- sättningen bör vara allsidig. Framtida uppgifter behöver utredas närmare, men det nya organet ska i första hand vara diskuterande och rådgivande organ. huvudansvar i alla frågor som gäller faunavård inklusive jakt bör befästas och förstärkas. Den enda fråga som föreningen just nu anser att rådet ska ta någon form av beslut i är frågan om förslag till jakttider. Det slutliga förslaget justeras sedan av innan det går till regeringen för beslut. De enskilda ledamöterna bör ha reserva- tionsrätt. Skogsindustrierna avstyrker inrättande av en riksviltnämnd med den roll som föreslås av – Landsbygdens jägare. Skogsindu- striernas huvudmotiv är att den tilltänkta nämndens funktion till stor del upprätthålls av flora- och faunaenhet, samt att nämndens ledamöter skulle representera alltför skilda intressen för att kunna fungera som remissorgan på ett meningsfullt sätt. Avslutningsvis föreslås att inhämtar parternas synpunkter i frågor av stor principiell natur i en mer konsekvent och organiserad form än vad som varit fallet. Att i inrätta någon slags rådgivande nämnd på central nivå vid sidan av skulle enbart innebära en tung ökning av byråkratin med högre kostnader, längre beslutsvägar och långt utdragna handläggningstider. måste oavsett en eventuell riksvilt- nämnd, liksom , remissbehandla alla större frågeställningar till berörda myndigheter och organisationer. Att enbart låta riksviltnämndens ledamö- ters ställningstaganden, efter diskussioner inom nämnden, utgöra grund för beslut och frånta berörda myndigheter och organisationer möjligheten att i väl övervägda remissvar yttra sig i aktuella frågeställ- ningar, måste vara grovt felaktigt. kommer att innebära en ökad byråkratisering, avsevärt ökade kostnader och längre ärendebehandling. Dessutom kommer, som ovan redovisats, inte den kompetens som finns inom berörda organisationer att få ett adekvat genomslag om riksviltnämndens behandling av ärendena skall ersätta en formell remissbehandling. Vidare skall observeras att har alla möjligheter att i enskilda frågeställningar ta kontakt med berörda myndigheter och organisationer för att ordna hearings eller motsvarande i den omfattning verket önskar. Fördelen med detta förfarande gentemot riksviltnämndens statiska sammansättning är att till en hearing, etc, kan inbjudas organisationer, myndigheter, forskare och en- skilda personer som är särskilt berörda av den aktuella frågeställningen. är helt öppet för att medverka i sådana samråd. I de jaktliga utredningar, m.m. som förevarit har under- strukits vikten av och hävdats principen om ett ökat lokalt inflytande över jakt- och viltvårdsfrågor. Det nu framförda förslaget går i diametralt mot- satt riktning, det ökar byråkratin, minskar jägarnas och markägarnas inflytande och därmed även deras intresse för jakt- och viltvårdsaktiviteter. Det skulle även medföra risk att det lokala samråd som utvecklats och 510 Administrationen av jakten byggts upp – och som ännu ej fått helt full genom- slagskraft – skulle urvattnas eller spolieras. avstyrker mot bakgrund av vad som ovan anförts bestämt JRF/LJ:s förslag om inrättande av en riksviltnämnd. kan ansluta sig till Riksjägarnas synpunkt att det med tiden har framvuxit ett behov av ett centralt berednings/rådsorgan för faunavård och jakt. Det framhålls mycket riktigt i skrivelsen att det i avsaknad av ett sådant organ för beredning och samordning uppkommer fortlöpande brister i överskådlighet och faktaunderlag för helhetsbedömningar. ökar riskerna för nya och djupgående motsättningar mellan olika intressegrupper. Riksjägarna framhåller förhållandena i Syd- och som exem- pel. vill hävda att den fria småviltjakten är ett exempel på sådana motsättningar skapade på hemmaplan. Med fjälljaktsfrågan som exempel vill således hävda att det finns ett generellt behov av att inrätta en fristående nämnd som kan handlägga jaktfrågor i vid bemärkelse. I princip stöder således Riksjägarnas förslag om organisation på riksplanet. Organisationen på det lokala planet blir beroende av hur riksorganisationen kommer att se ut. vill därför ännu ej ta ställning i denna fråga, utan ber att få återkomma om ärendet blir aktuellt. vill slutligen framhålla det angelägna i att det sker något i detta ärende. Uppenbarligen har de nuvarande problemen med beslut i jaktfrågor sin grund i riksdagsbeslut , där av jakten och viltvårdsarbetet i landet. Det är enligt Ornitologiska Förenings mening hög tid att se över detta uppdrag, liksom beslutsprocessen i jaktfrågor över huvud taget. Remissärendet med förslag om inrättande av en riksviltnämnd kan vara en del i denna större översyn. I förslaget anges att behovet av ett centralt berednings/rådsorgan för faunavård och jakt växt sig allt starkare. I avsaknad av ett sådant organ för beredning och samordning uppkommer, enligt förslaget, fortlöpande brister i överskådlighet och faktaunderlag för helhetsbedömningar. delar inte förslagets bedömning vad gäller brister i nuvarande ordning. Någon närmare utredning har inte heller presenterats härvidlag. redningen anser redan på grund härav att det inte finns bärande skäl att föreslå en så genomgripande förändring av nuvarande ordning som för- slaget innebär. Ett organ av föreslagen karaktär med blandning av en rad olika intressen skulle svårligen på ett effektivt sätt kunna utföra de arbetsuppgifter som föreslagits. För att en sådan nämnd skall kunna insamla och sammanställa faktauppgifter om faunavård och jakt, utgöra remissorgan för regering och tillsynsmyndigheter, utvärdera och bereda inkomna uppgifter och faktama- terial m.m. krävs en omfattande administration. Arbetet torde bli tungrott, tidskrävande och kostsamt. I likhet med bl.a. befarar ut- redningen att arbetet i nämnden skulle komma att innebära omfattande förberedelser och tidsödande överläggningar samt att det är tveksamt om formaliseringen av samrådet skulle vara till sådan nytta från faunavårds- synpunkt att det står i proportion till det omfattande administrativa arbetet. Utredningen anser sammantaget att det inte finns något behov av en sådan nämnd som föreslagit.