sou · GLB349 · 1998-01-01 00:00:00 — Som nämns i det följande, kan det finnas skäl för att låta även mål om enbart skadestånd omfattas av beskrivningen. Enligt direktiven skulle översynen kunna omfatta frågan om för- hållandet mellan bestämmelserna om allmänna handlingar å ena sidan och bestämmelserna om tvångsmedel och konfiskation å andra sidan även beträffande sådana brott som faller enbart under men som finns i tryckfrihetsförordningens (TF:s) och yttrandefrihetsgrund- lagens (YFL:s) brottskataloger. JK:s förslag innebär emellertid att bestämmelserna skall gälla endast mål om tryckfrihets- och yttrande- frihetsbrott (PM s 61 f). Sådana bandinspelningar och andra handlingar i vanliga brottmål som inte är hemliga enligt sekretesslagen (SekrL) skall således efter de föreslagna ändringarna utan inskränkningar ställas till förfogande också för kopiering. Jag anser mig inte ha underlag för någon bestämd ståndpunkt i sakfrågan men har en föreställning om att en inskränkning av kopierätten även i allmänna brott- och tvistemål, bl a i mål om skadestånd, skulle kunna få betydelse exempelvis för att minska risken för intrång i upphovsrätt m m. Hursomhelst leder den föreslagna avfattningen till att föreskrifterna får ett mindre tillämpningsområde än 5 kap 6 § SekrL har. Möjligen kunde man tänka sig följande omformulering av beskriv- ningen i 2 kap 12 § st 2: ". . .handlingar som har tagits i beslag, för- klarats förverkade eller konfiskerats i mål vid domstol. . Formule- ringen återverkar på innebörden av 13 §. Det motiv som anföres i promemorian för att de föreslagna reglerna skall gälla enbart handlingar i mål om tryckfrihetsbrott och yttrande- frihetsbrott - JK säger sig inte vilja tynga grundlagsregleringen med ändringar i denna del - är knappast träffande. Som synes av den återgivna formuleringen, blir lagtexten med den här tänkta räckvidden rentav enklare, och detta även om texten avfattas med hänsyn också till de rena skadestånds- eller konfiskationsmålen. Kopplingen mellan första och andra meningarna i de två föreslagna styckena i 12 och 13 §§ är språkligt mindre tillfredsställande. Rätten att avbilda etc och rätten att få avskrift etc betecknas sålunda i vartdera styckets andra mening som "Ett sådant tillhandahållande" respektive "Ett sådant utlämnande". Här föreligger således en växling av tankesubjekt. Här förordas en avfattning i stil med följande, avsedd att inflyta i 2 kap 12 §; en snarlik formulering kan väljas i 13 §. I fråga om sådana handlingar som har tagits i beslag, förklarats förverkade eller konfiskerats i mål vid domstol gäller rätten att avbilda eller kopiera endast om ändamålet med beslaget, för- verkandeförklaringen eller konfiskeringen inte äventyras därigenom. Den tolkning av uttrycket "skrivas av, avbildas eller tagas i anspråk för ljudöverföring" i 2 kap 12 § TF som JK gör (promemorian s 14 f) synes sakligt sett rimlig; han anför att lagtexten får antas ha den innebörden att även andra kopieringsmöjligheter som kan tillkomma avses (såsom överföring med videoapparat eller s k scanner). Ut- talanden i lagförarbeten om innebörden av tidigare beslutade lagtexter brukar emellertid betraktas med viss skepsis. Bättre synes vara ett uttryck som klart svarar mot vad som åsyftas, exempelvis: "skrivas av, avbildas eller tagas i anspråk för överföring av text, ljud eller bild med tekniskt hjälpmedel" eller, kortare: "skrivas av, avbildas eller kopieras". Först en allmän reflexion: Ändringar av grundlag bör inte hastas fram. Man riskerar om så sker att inte kunna föra analysen tillräckligt långt och därmed att förlora greppet om följderna av vad man företar sig. Om man ändå finner att ändringar måste göras är det viktigt att man noga avgränsar dem till det nödvändiga. Ändringar av stor räckvidd kräver tid för begrundan både hos förslagsställare, remissinstanser och lagstiftare. I. JK:s promemoria De grundlagsändringar som föreslås i JK-promemorian har initierats av ambitionen att lösa en i sig betydelsefull ordningsfråga. Det har gällt att med en reglering i grundlag ersätta de provisoriska sekretessbestämmelser som införts sedan tvingades lämna ut kopior på beslagtagna barnpornografiska videogram och befarades bli tvungen att göra detsamma med dito våldsvideogram. Sekretessbestämmelserna utgör dock ett fullgott skydd mot en upprepning av den situation som därvid uppkom. Det brådskar därför inte med en grundlagsreglering. Mycket talar också för att en sådan skulle vinna på en fördjupad analys och ett remissförfarande utan den tidspress som kännetecknar den aktuella hanteringen av frågan. Konsekvenserna av det lagda förslaget är svåra att överblicka och enligt TU:s mening underskattade. TU förordar därför i första hand att frågan görs till föremål för förnyad utredning. Saken är inte färdigutredd. Inför alternativet att promemorian leder till lagstiftningen under- kastar vi den i det följande en kritisk granskning. Vad som hände vid motiverar inte de långtgående slutsatser som - till dels styrda av direktiven - dras i JK:s promemoria. Man har konfronterats med ett praktiskt problem som bör behandlas avgränsat, inte med en hisnande lucka i lagen som kräver en bred och resolut täckning. Men vad som föreslås är ett kopieförbud av generell räckvidd, när det gäller beslagtagna eller konfiskerade handlingar i tryck- och yttrandefrihetsmål, låt vara att förbudet är försett med vissa öppningar. I promemorian (s 9) konstateras att förhållandet mellan å ena sidan tryckfrihetsförordningens (TF:s) regler om allmänna handlingar och om rätten att erhålla kopior av allmänna handlingar och å andra sidan dess regler om beslag och konfiskering (till vilka yttrandefrihetsgrundlagen delvis hänvisar) inte uttryckligen framgår av TF. synes inte ha fått någon belysning i den juridiska litteraturen, noterar man, liksom att frågan inte heller har behandlats vid tillkomsten av nu gällande tryckfrihetsförordning eller yttrandefrihetsgrundlag. Problemet är dock uppenbart, utbrister den annars svalt formulerade promemorian. Men trots den aktuella - och motiverade - upphetsningen bör man inte utesluta möjligheten att problemet varken praktiskt eller teoretiskt har uppenbarat sig av det enkla skälet att det inte har funnits på det tryckfrihetsrättsliga området, eller i vart fall inte funnits på ett så påträngande sätt att det har motiverat en lagändring som påverkar tryckfrihetens villkor. Åklagarnas och domstolarnas ställningstaganden måste, som också påpekas i promemorian (s 57), kunna debatteras offentligt. En meningsfull debatt är en välgrundad debatt. Och det skall genast noteras att lagförslaget inte reser några hinder för dem som önskar att på plats ta del av handlingarna. Det är ändå ett långtgående ingrepp att genom ett kopieförbud beröva debatten själva underlaget för den -och för rättegången - d v s den dokumentation som faktiskt upplyser om vad någon åtalats eller fällts för. Betydelsen blir inte mindre av att beslag och konfiskeringar kan ske i samband med rättsliga prövningar av stor principiell vikt. har vi alltså inte haft några sådana ingrepp, bortsett från de begränsningar av offentligheten som har kunnat följa på en tillämpning av sekretesslagens bestämmelser. Beslag och konfiskeringar är ju också tämligen sällsynta. Men gör man det, som föreslås i promemorian, till en huvudregel att kopierätten skall förvandlas till ett kopieförbud i samband med användningen av dessa tvångsmedel kan resultatet bli förödande för tilltron till rättsväsendet och för tilltrons grunder. Beslag och konfiske- ringar kan bli vanligare. S k konfiskationsbeslag och eventuellt följande konfiskeringar tar sikte på exemplaren av en viss utgiven upplaga av tryckt skrift och på motsvarigheten för andra medier. Avsikten är att förhindra spridning. Sker en ny utgivning av samma framställning kan det bli en ny rättegång eftersom det i så fall rör sig om ett nytt brott. Men åter- givandet kan också ske i ett sådant syfte och under sådana omständig- heter att det är försvarligt. Då rör det sig inte om något brott. Enstaka kopior utlämnade i samband med en rättegång kan enligt TU:s mening inte utgöra någon spridning. De är uttryck för den viktiga principen om förhandlingsoffentlighet vid domstolar. Men finns då inte problemet? Jo, det har ju visat sig. I två fall, ett inträffat och ett befarat, har kopierätten förvandlats till något som liknar spridning i domstolens regi och lätt kunnat bli en okontrollerad spridning i andra hand. Där har man tangerat grundlagens sprid- ningsförbud, på order av grundlagens offentlighetsprincip. Där fanns konflikten, nu tillfälligt löst i sekretesslagen. Hur avgränsar man och löser konflikten i grundlag när man nu flyttar över den dit och hur gör man det utan allvarliga och onödiga förluster i den medborgerliga insynen i rättsväsendet? Det är den fråga som måste besvaras. Man bör inte besvara den genom att betrakta ett generellt kopieför- bud som den logiska (och länge förbisedda) hjälpen mot en spänning mellan å ena sidan offentlighetsprincipen och å andra sidan det spridningsförbud som är förenat med tvångsmedlen beslag och konfiskering - logiken bryter för övrigt samman när promemorian låter kopieförbudet omfatta också beslag i bevissäkringssyfte, som inte medför något spridningsförbud. Man bör undersöka var problemet finns och lösa det där. Vi vet att vi har det när det gäller barnpornografibrott och olaga våldsskildring i ett medium som enkelt och i skymundan medger reproduktion i stora tal. Finns det tvingande skäl att gå vidare - till andra brottstyper och till andra medier? Promemorians författare har visserligen känt sig tvingad av logiken att gå hela vägen, men det har visat sig vara en logik som inte håller och inte tvingar. Och det måste observeras att varje steg tas till en kostnad i möjligheterna att föra en dokumenterad debatt. Att framställningar som exempelvis innefattar brott mot rikets säkerhet måste kunna tas i beslag och inte skall få spridas vidare är av lätt insedda skäl en nödvändighet, sägs det i promemorian (s 56). Det är för suggestivt formulerat. Sekretesslagen ger redan de möjligheter som krävs för att skydda uppgifter som bör skyddas. En fördel med de möjligheterna är att de är förenade med skaderekvisit som tvingar till eftertanke vid begränsningen av medborgarnas insyn i den rättsliga prövningen. Någon närmare motivering för att framställningar som innehåller hets mot folkgrupp inte sprids torde heller inte vara erforderlig, heter det vidare. Jo, en sådan motivering krävs. Den måste till att börja med avse risken att folk rusar till domstolen för att via kopierätten komma över framställningarna och därefter sörja för en spridning i lönndom. Är det ett realistiskt antagande? Och vilken vikt skall vi tillmäta ett sådant antagande i förhållande till det klimat som v-i sannolikt får om vi fäller domar för hets mot folkgrupp utan att allmänheten kan vara säker på att den i öppna former erhåller en korrekt information om vari hetsen består? För TU:s del är slutsatsen att brottstypen inte bör innefattas i regleringen. TU:s uppfattning i fråga om brottstyperna är att man bör stanna vid de två som har aktualiserats - barnpornografibrottet och olaga vålds- skildring. I mediefrågan anser TU att tryckta skrifter bör hållas utanför regleringen. Ingenting har hänt som gör det motiverat att dra in dem i den. Det tryckta ordet bör inte utsättas för en påfrestning till följd av vad som har hänt i ett annat och till sin karaktär annorlunda medium. Men TU har med tillfredsställelse noterat att man behåller en möjlighet att skydda barns identitet (9 kap. 16 §, sekretesslagen) i mål om ansvar för barnpornografibrott. Undantag och "presumption" Beträffande själva utformningen av lagförslaget har TU två synpunkter som vi själva fäster stor vikt vid - utöver dem som redan har anförts beträffande räckvidden. Den första gäller de medgivna undantagen från huvudregeln om kopieförbudet, den andra gäller "presumptionen" för förbudet. I resonemanget om undantagen sägs bland annat att "Bestämmelsen avses således ge en rätt för företrädare för massmedierna, forskare, ideella organisationer m. fl. att få ut kopior eller själva göra sådana kopior för att möjliggöra nyhetsrapportering, debatt och forskning på området" (s 59). Det förklaras därefter att "En journalist eller en forskare kan behöva tillgång till en kopia t. ex. för att göra ett undersökande reportage eller undersökning om olaga våldsskildring som samhällsfenomen". Om avsikten är att möjliggöra en aktuell nyhetsrapportering och debatt - vilket den bör vara - måste detta komma till ett klart uttryck i den tänkta lagstiftningen. En aktuell nyhetsförmedling och debatt är en sak, forskning och allmänna beskrivningar av "samhällsfenomen" är en annan. Så som lagtexten är utformad bortfaller enligt huvudregeln rätten att själv ta eller att få ut kopia av handlingar som har tagits i beslag eller konfiskerats. Men ett sådant tillhandahållande får ske "om ändamålet med beslaget eller konfiskeringen inte äventyras". Konstruktionen påminner om det s k omvända skaderekvisit som finns i sekretesslagen och där den omedelbara "bevisbördan" åligger offentlighetsintresset. Kopieförbudet kräver således ingen särskild motivering, medan undantagen från förbudet gör det. TU:s uppfattning är att man i stället bör använda sig av en konstruk- tion som liknar det s k raka skaderekvisitet. Innebörden blir då att kopierätten får vika om den kan antas äventyra ändamålet med beslaget och konfiskeringen. Det blir förbudet som skall prestera argumenten, inte offentligheten. Skillnaden kan förefalla obetydlig men är det inte. Konstruktionen styr övervägandena. vill inledningsvis ta upp frågan om den mycket korta remisstid som förelegat i detta fall. Vi anser att det är mycket otillfredsställande att tvingas avge ett svar inom den korta tid vinu haft till förfogande. Vi skulle till nöds kunna acceptera detta om det gällde en smärre ändring i vanlig lag, men i detta fall handlar det om en ändring i en viktig del av offentlighetsprincipen, nämligen rätten att utan omgång få ut kopior av allmän handling. Det förslag till inskränkning i kopieringsrätten som framförs i Justitiekanslerns promemoria, beskrivs i denna som en "mindre" inskränkning. har svårt att se detta som en mindre inskränkning. Bakgrunden är att förslaget till grundlagsändring tillkommit med anledning av att allmänna handlingar i form av videomaterial har måst lämnas ut från Tingsrätten i . Materialet har rört barnpor- nografi och våldsbrott, men JK har i sitt förslag inte stannat vid att föreslå inskränkning i just dessa delar, utan kommer fram till att all kopieringsrätt - alltså även rätten att få ut kopior av tryckt material - skall inskränkas. JK föreslår vidare att de nya bestämmelserna skall gälla alla brott i TFs brottskatalog. delar inte den uppfattningen och menar att förslaget skall avvisas. Vi är också synnerligen tveksamma om opinioner som uppstått i detta fall skall leda till att man direkt skrider till ändring av grundlag. Av den anledningen kanske det ligger närmare till hands - om man vill inskränka kopierätten vid yttrandefrihetsbrotten barnpornografibrott och olaga våldsskildring att göra sådan ändring i lagen med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihets- grundlagens områden. I förslaget finns en reservutgång för offentlighet och för att domsto- larnas verksamhet skall kunna granskas av massmedier och forskare. Förslaget innebär i den delen att kopior skall få lämnas ut och handlingar tillhandahållas för kopiering, om ändamålet med beslaget eller konfiskeringen inte därigenom äventyras. Beslut om sådant utlämnande skall fattas av domstol. Vi menar att förslaget även i denna del är för långt gående och att presumtionen i viktiga frågor som detta bör vara för offentlighet - inte tvärtom. I promemoria Några rättegångsfrågor i tryckfrihets- och yttrandefrihetsmål" sägs på sid 16: "Det är också av ytterst stor vikt att det inte i grundlag förs in bestämmelser som kunde medföra att myndigheter i tider av kris frestas att med stöd av i lag angivna begrepp med olika rättsverkan, i praktiken kringgå regler om tryckfrihet och yttrandefrihet." Vi delar det synsättet och menar att det kan finnas risk för att en domstol i en speciell situation skulle kunna vägra utlämna handlingar i ett mål som handlar om ett stort antal tryckta skrifter och där det inte finns reella möjligheter att i praktiken skriva av hela materialet för hand och därmed omöjliggöra eller försvåra granskning av domstolens verksamhet. Vi anser att man skall vara ytterst försiktig med inskränkningar i den svenska offentlighetsprincipen och att en bestämmelse som ger domstol rätt att bestämma om en allmän handling i form av videoband eller liknande skall få lämnas ut eller ej, bättre hör hemma i annan lag än grundlag. Vi har ingen erinran mot Justitiekanslerns förslag om ändringar av Tryckfrihetsförordningen 2:12 respektive 2:13. 13.Arkivet för ljud och bild , medier och komm. , C., , L., , K., i tele- och datakommunikation, , 1993 , M., , P. SmartCard Guide, examensarbete vid Kungliga Tekniska för , 1995 Axberger, , Tryckfrihetens gränser, , 1984 , N., , C., ., Strahl, I., , S., Kommentar till II, , 1990 , U., , N-O., , J., , A., , , , Kommentar till Del III, , 1994 , U., Europarättens grunder, Marknadsrättsförlaget, Juristför (distribution), 1994 , A., Offentlighetsprincipen, Juristförlaget, 1996 författargrupp, Surfa Internet, 1995 Brinnen, M., Ansvar och yttrandefrihet i telemedier, , , 1995:2 Brinnen, M., På väg mot en digital europeisk informationsmarknad, , , 1993:4 Bäcker, C., Rindeblad C., BBS-kommunikation Vad är det?, Vålds- skildringsrådets skriftserie, nr. Comerford, M., , T., Elektronisk publicering En läges rapport om hotbilder och möjligheter, , , Journalistik, medier och kommunikation, Arbetsrapport, , H., , , , M., , , , G., Sekretesslagen, Gula Bibliotek, 1992 Dagens IT, oberoende nyhetstidning om informationsteknik Eek, H., Nya tryckfrihetsförordningen, , 1948 , A., Utgivaransvar i elektroniska medier, formatik, , 1987:6 , , INFO-SAMFUNDET ÅR 2 000 Galtung, A., Medierätten, Nordisk i Rättsinformatik , B., Vägen till framtiden, , 1995 , , , L., Massmedier, Bokförlaget , E., Stjernquist, N., Vår författning, Juridik, Honkonen, K., , M., Om datorspel, skriftserie, nr. Klasén, L., , A., Den svenska marknaden för online, audiotex och , 93, 1995 , N., Leva digitalt, , 1995 Nordisk Medienyt, Nordiska nyhetsbrev om med iepolitik och medieutveckling , C., EU och den svenska offentlighetsprincipen, Bokförlaget och Samhälle, 1995 , Teletjänster och IT-användning i , R 1995:38 , R., Yttrandefrihet & tryckfrihet, Tiden/SJF, 1992 R., IT och det fria ordet - myten om storebror, get Juridik & Samhälle, 1996 , , , Ordningslagen, Kommentarer och rättspraxis, , 1994 , G., Optisk datalagring, , 1995 , G., Ragnemalm, H., grundlagar, Publica, 1980 Rådet för mångfald inom massmedierna, Vad är mediekoncentration, arbetsdokument 1995:1 Rådet för mångfald inom massmedierna, Mediekoncentration, En bibliografi, arbetsdokument 1995:2 Rådet för mångfald inom massmedierna, , Svenska medieägare, arbetsdokument, 1995:3 Rådet för mångfald inom massmedierna, Privat lokalradio, arbets- dokument 1996:1 Rådet för mångfald inom massmedierna, Yttrandefriheten, grund lagarna och mediekoncentrationen, arbetsdokument 1996:2 Rådet för mångfald inom massmedierna, Television i , arbetsdokument 1996:5 Rättsfonden, Yttrandefriheten Aktuella frågor, 1988 SCB, Datorvanor 1995 Statskontoret, Internet, 1994:11 , H., Tryckfrihetsrätt, , 1992 , T., Om konfiskation av tryckt skrift, Statsvetenskaplig tidskrift 1951 , IT världen runt Nationella initiativ, IT världen runt Regionala initiativ, IT världen runt Statligt stöd till mjukvaruutveckling, undersökning gjord på uppdrag av Närings- departementet och , 1995 , Interaktiv multimedia i , utlandsrapport 9504 , Online-tjänster i , utlandsrapport 9504 , Virtuell verklighet- en amerikansk realitet, utlandsrapport 9511 , ATM-tjänster i USA- användningsom- råden och erfarenheter, utlandsrapport 9512 , Framtidens accessnät- drivkrafter och teknologier i , utlandsrapport 9513 , Elektronisk publicering i , utlandsrapport 9514 , Kommersiell verksamhet på Internet- virtuella näringsliv, utlandsrapport 9515 , Tidningen om tele- och datakommunikation Toffler, A., Tredje Vågen, Info, 1982 Toppledarforum, Datainspektionen, IT 2005 LEXIT, 1995 Toppledarforum, Statskontoret, Internet- E-post och andra tillämpning- ar, 1995:15 , A., Kriminella teknikzonen, , , 1994:2 , B., , M., , G., Yttrandefrihetsgrundlagen En presentation, Juridik, 1995 Vuori-Karvia, J., Räkna med bokdistributionen, artikel i , redbarhet och snabb expedition- 1893-1993, , Informationsförlaget, 1995 EG dir. 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television ("TV-direktivet") EG dir. 95/47/EG om tillämpning av standarder för sändning av televisionssignaler EG dir. 90/338/EEG om konkurrens på marknaden för teletjänster EG dir. 95/46/EG om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter ("dataskyddsdirektivet") EG dir. 96/9/EC of parliament and of the council on the legal protection of databases om skydd av minderåriga och mänsklig värdighet i nya audiovisuella och informationstjänster, paper on the protec onit of minors and of human dignity in audiovisual and information services (COM (96) 483 final) EG:s resolution om olagligt och skadligt innehåll på Internet (126 48/96, ECO 365) in the (COM (95) 382 final) EG Meddelande från kommissionen, uppföljning av grönboken om copyright och närstående rättigheter i informationssamhället (COM (96) 568 final) 1948:230 med förslag till tryckfrihetsförordning 1975/76:204 om ändringar i grundlagsregleringen av tryck friheten 4 Bilaga 6 SOU 1997:49 1978/79:2 med förslag till lag om namn och bild i reklam prop. 1978/79:195 om förstärkt skydd för fri- och rättigheter m.m. prop. 1979:80:2 Förslag till sekretesslag m.m. 1986/87:89 Ett reformerat tingsrättsförfarande 1986/87:151 om ändringar i tryckfrihetsförordningen m.m. prop. 1989/90:70 Våldsskildringar i rörliga bilder 1990/91:64 Yttrandefrihetsgrundlag m.m. 1990/91:179 om följdlagstiftning till yttrandefrihetsgrundlagen m.m. 1991/92:53 med förslag till ny lagstiftning för kabelsändningar m.m 1992/93:256 om sekretess i mål om barnpornografibrott prop. 1993/94:10 om pliktexemplar av dokument 1993/94:114 Grundlagsändringar inför ett svenskt medlemskap i unionen 1993/94:118 Några rättegångsfrågor i tryckfrihets- och yttrandefrihetsmål m.m. 1993/94:160 Ny myndighetsorganisation på radio- och TV- området 1994/95:19 Del 1 medlemskap i unionen prop. 1994/95:170 Digitala ljudradiosändningar 1995/96:71 Ändringar i pliktexemplarslagen 1995/96:125 Åtgärder för att bredda och utveckla användningen av informationsteknik 1995/96:127 Några frågor om sekretess prop. 1995/96:160 Radio- och TV-lag 1978/79:LU6 med anledning av prop. 1978/79:2 med förslag till lag om namn och bild i reklam jämte motion 1987/88:KU36 om ändringar i tryckfrihetsförordningen m.m (prop. 1986/87:151 samt motioner) 1992/93KU40 Ändringar i sekretsslagen 1993/94KU21 Grundlagsändringar inför ett svenskt medlemskap i unionen 1993/94:KU28 Ytterligare åtgärder mot barnpornografi 1994/95:KU9 Grundlagsändringar inför ett svenskt medlemskap i unionen (vilande grundlagsbeslut) SOU 1947:60 Förslag till tryckfrihetsförordning (tryck- frihetssakkunniga) SOU 1975:49 Massmediegrundlag () SOU 1975:75 Medborgerliga fri- och rättigheter Regeringsformen (fri- och rättighetsutredning) SOU 1979:49 Grundlagsskyddad yttrandefrihet (Yttrandefrihetsut- redningen) SOU 1981:19 Översyn av radiolagen () SOU 1983:70 yttrandefriheten () SOU 1984:65 Via satellit och kabel () SOU 1987:74 Optisk elektronisk övervakning (Utredningen om TV- övervakning m.m.) SOU 1988:52 Att följa medieutvecklingen