sou · GLB3108d4 · 1998-01-01 00:00:00 — Det är alltid möjligt att lära en begränsad samhällelig elit avancerade färdigheter, men det är en helt annan pedagogisk utmaning om man skall ha med sig hela befolkningen i att uppnå avancerade kunskaper och färdigheter. Vad gäller innebörden i literacy, kan man urskilja några olika definitioner som karaktäriserat olika epoker. En form av läskunnighet innebär att man så att säga uppfyller minimikraven på läsning genom att man kan dechiffrera skrivna tecken och översätta dem till ljud och ord, men att man ägnar sig åt läsning endast i begränsad mening. Man kan "läsa", men denna förmåga gäller i stort sett bara i förhållande till en viss typ av text. I de protestantiska länderna, som historiskt sett legat högst vad gäller läskunnighet hos befolkningen, var det just denna typ av läsfärdighet som introducerades som en del av reformationen – det som betecknar som ett av de mest genomgripande pedagogiska projekten i människans historia. 21 ideologi och syn på läsning var del av hans allmänna försök att närma religionen till folkflertalet och som en del av detta projekt ingick flera åtgärder: (framför allt ) skulle översättas och göras tillgänglig på modersmålet, predikan i kyrkan skulle likaså ske på modersmålet och en viktig komponent var också att människor skulle lära sig läsa. På detta sätt skulle människorna komma närmare – eller till och med i direkt kontakt med – ord så som de uttrycks i (), och menade att texten bokstavligen talat uttryckte mening och avsikt.22 En sådan allmänt spridd färdighet i läsning skulle dess- 20Resnick & , 1977 22Jfr , 1994, s. utom ha den fördelen att den skulle göra det omöjligt för prästerskapet att införa diverse "tolkningar" som återigen riskerade att korrumpera kyrkan och dess företrädare. Menigheten kunde helt enkelt kontrollera att det prästen sa stämde med ord genom att de själva kunde läsa originaltexterna. Dessa idéer om varför människor skulle börja lära sig läsa utgjorde viktiga inslag i utvecklandet av det vi kan kalla den protestantiska läsfärdigheten. Vi fick en brett förankrad läskunnighet som förmedlades via kyrkan och i institutionella former. Undervisning med klockaren eller hjälpprästen, husförhör med prästen eller kyrkoherden, och biskopens kontroll av församlingarna genom husförhörslängderna var inslag i denna statskontrollerade bildningsprocess och framåt. 23 Men den typ av texter man hanterade var nästan uteslutande religiösa, och det mest berömda inslaget var naturligtvis tekes.24 En intressant fråga i detta sammanhang är givetvis vilken typ av färdighet det var som utvecklades hos folkflertalet. Det rörde sig om behärskandet av ett begränsat antal texter inom en speciell textgenre. Det var texter som man hört läsas och kommenteras ofta under predikningar i kyrkan , och förmodligen kunde man många av dem mer eller mindre utantill. Själva läsningen vid husförhöret kom därför ibland att vara ett mellanting mellan läsning och redovisning av minneskunskaper, där texten var ett stöd för minnet. Kraven på skrivkunnighet, där de alls förekom, var likaså blygsamma. Även om man kan hålla med i hans påstående att reformationen, bland annat genom sin betoning av vikten av att människor lärde sig läsa, är ett av de mer genomgripande och mentalitetsformerande pedagogiska projekten i historien, är det viktigt att inse att den faktiska kompetens som utvecklades med dagens mått skulle framstå som begränsad. Läsfärdigheten avspeglar också en sociokulturell situation där böcker fortfarande var en tämligen exklusiv företeelse och där folkflertalet inte kom i kontakt med andra texter än de som tillhandahölls i religiöst fostrande syfte. Roman- eller tidskriftsläsning var fortfarande sysselsättningar för ett fåtal och så kallad profan läsning sågs för övrigt oftast som en fara. Men under mitten eller andra ändras situationen påtagligt. Texter blir mer allmänt förekommande. Böcker av olika slag, men också tidskrifter och inte minst dagstidningar, blir delar av människornas vardag. Skriften kommer också att penetrera alltfler samhällsmiljöer och inte minst handel, produktion och offentlig administration där avtal, kontrakt, bestämmelser och liknande formule- ras i skrift. Den storskaliga produktion som uppkommer genom industrialiseringen med sina mer anonyma förhållanden mellan köpare och säljare förutsätter exempelvis kontrakt, bokföring och liknande arrangemang. Nationalstaten med en stark centralmakt måste reglera sina förhållanden till medborgare och myndigheter genom skriftliga dekret, register och andra dokument. Men en viktig aktör som kom att ta texter i anspråk i allt större utsträckning var skolan, som också i massutbildningens tid kom att bygga sin verksamhet på den speciella textgenre som läroboken utgör. Läroboken är intressant av olika skäl i detta sammanhang. För det första innebar den när den kom att användas i folkundervisningen en vidgning av den typ av texter och bildningsinnehåll som människor kom i kontakt med. Samhället ställde krav på självständiga medborgare med kunskaper som inte var begränsade till den religiösa sfären utan som istället rörde områden som natur, geografi, räkning, historia och så vidare. För det andra innebar ett allmänt bruk av läroböcker att kraven på funktionell läsfärdighet höjdes. Man kan utan att överdriva påstå att detta var en ganska dramatisk förändring av förväntningarna. etableras således en definition av läsning och läsfärdighet som innebär att människor förväntas vara kapabla att läsa helt nya texter inom tämligen breda och okända fält. Läroboken var för många människor den första kontakten med teman som naturvetenskap, grammatik eller samhällskunskap. För stora delar av befolkningen måste de världar som öppnades varit helt nya och dessutom ha framstått som tämligen främmande och abstrakta (och det är inte svårt att tänka sig att den sjundeklassare som läser texten om vattnet som citerades ovan får en liknande känsla av främlingsskap). För det tredje är det uppenbart att läroboken blev en mycket central del av skolans verksamhet. I realiteten gäller ända in , när den traditionella läroboken blivit trängd av informationstekniken och av kunskapsutvecklingen som inom många områden gör den tämligen kortlivad, att läroboken (och lärobokspaketen) definierat kursplan och lärostoff i många ämnen. Det kan ses som ett ödets ironi att skolan självt spelat en så aktiv roll i att höja kraven på läs- och skrivkunskaper genom att använda nya textgenrer och genom att förlita sig på läsning som ett medel för kunskapsförmedling. Att kunna läsa nya texter som behandlar många olika områden representerar, som jag redan påpekat, en tämligen dramatisk höjning av förväntningarna, och det är också i förhållande till denna definition av läsning som vi finner de första tecknen i skolan på det vi också nu skulle vara benägna att uppfatta som svårigheter att läsa. Den amerikanske historikern visar exempelvis i en analys av amerikanska skolinspektörers (eller motsvarande) rapporter till olika skolmyndigheter att läsförståelsen blev ett markant problem i många skolor. 25 Elever läste på ett mekaniskt sätt och utan något som helst tecken på att de förstod vad texterna handlade om eller på att de kunde relatera dem till sin egen situation. En skolinspektör uttrycker detta på följande sätt i sin rapport till myndigheterna: "Children go hurriedly through their books, grasping a few disconnected points in a rotelike , and when brought to a test, fail in showing any knowledge of the principles that underlie the subjects. Citatet kan sägas återspegla en intressant fråga i den nya situation med en rikare värld av texter: vad är egentligen god läsning? Räcker det med att det låter bra? Lärarna var uppenbarligen framgångsrika i att förmedla tekniska läsfärdigheter till de flesta grupper av barn och samma läsinlärningsdebatt som finns fanns även . Som Calhoun påpekar (s 80-81), "All pupils had presumably learned the bare mechanics of reading; although teachers argued for the merits of word methods or alphabetic methods for presenting the elements of reading, they complained about lasting difficulty in getting the elements across by whatever method. ", men "once they progressed to more complex matter, [pupils] relied on those elements and more. They called out the words in a section rapidly, and articulated them plainly enough for a listener who had the same printed words to follow. But whether a pupil understood all the words he could pronounce was doubtful enough, and whether he understood whole passages and ideas was doubtful. He did not." kan man hävda att kraven på läsfärdigheter återigen skärpts på ett markant sätt. Det räcker nu inte längre med att man kan läsa nya och obekanta texter inom alltfler områden, utan det tillkommer också mycket tydliga förväntningar om att man skall kunna förstå och handla efter information som man får via skrift. Brukstexten eller handboken blir idealet för läsförståelsen. Det kan tyckas som om förståelse av texters innehåll alltid varit en del av läsningen, men detta är ingalunda fallet. Den förståelse som krävdes av katekesens texter var ytterst begränsad. Likaså har skolan i de flesta fall – och trots sina försök att komma ur denna kommunikativa tradition – nöjt sig med att elever kan återge vad som står i läroböckerna. Förståelse – i meningen att man kan lösa komplicerade praktiska problem med texten som enda eller huvudsakligt stöd – är en mycket mer avancerad och svårförmedlad kompetens. Att gå från en skriven text till en serie handgrepp eller steg i en arbetsprocess är ett långt steg som alla som försökt följa skriftliga instruktioner och handböcker känner Och det är till och med så att exempelvis en ganska avancerad och på många sätt högt litterat datoranvändare i många fall sliter sitt hår i förtvivlan när man skall förstå instruktionerna till ett nytt program. Oavsett hur man exakt vill definiera de olika stegen i höjningen av kraven på läs- och skrivförmåga, är det otvivelaktigt att en markant höjning av kraven ägt rum. Det förhållande till texter som utgör idealet för oss är en historiskt sett mycket avancerad förmåga, och om ambitionerna är att få med sig hela befolkningen ligger ribban mycket högt. Detta är också och slutsats. Frågan är om vårt samhälle fungerar så att människors förhållningssätt till texter och till läsning och skrivning genomsyras av denna intensiva kontakt och nära förtrogenhet. 4EXT SOM F¶LJESLAGARE I DAGLIGA VERKSAMHETER Den amerikanska antropologen genomförde en mycket uppmärksammad, flitigt omdebatterad men tankeväckande, fältstudie av hur olika grupper av människor i den använder sig av text och läsning i sitt liv. 27 Även om situationen i denna speciella miljö i kulturellt och socialt avseende är tämligen olik den man kan finna i , är ändå den typ av skillnader som belägger mellan grupper relevant. följde tre olika "communities" inom ett avgränsat geografiskt område, två småstäder, Roadville och Trackton, och dessutom en grupp som hon kallar The townspeople. Alla dessa tre miljöer är litterata och alla människor kan läsa och skriva. Vad dokumenterar är dock att de sätt på vilka man förhåller sig till texter och skriver och läser i sina olika verksamheter skiljer sig åt markant. I Trackton, som beskrivs som en "black, workingclass community" med rötter i söderns agrara livsstil, är såväl läsandet som skrivandet en underordnad del av vardagen. Man läser exempelvis ytterst sällan för nöje eller i utbildningssyfte. Den mest komplicerade information man tar del av via text är de brev som kommer från olika myndigheter liksom en del nyheter som rör lokala förhållanden (och som för övrigt ofta läses kollektivt för kommentarer). I övrigt är det mest elementär information (via prislappar, räkningar etc.) liksom vissa religiösa texter. Skrivandet är på motsvarande sätt inriktat på att lösa praktiska problem (shoppinglistor, telefonnummer) liksom för att meddela faktisk information när det inte är möjligt att talas vid personligen. 27 , S.B., 1983 I Roadville, som beskrivs som "a white working-class community", finner vi ett bredare register av läsande som också innefattar tidskrifter, och "tyngre" information men däremot inte litteratur i någon större omfattning. Man samlar information om det som angår familjen, församlingen och samhället. Föräldrarna är inriktade på att förmedla vikten av läsning till barnen, man läser "bedtime stories" och samtalar kring deras innehåll både vid läsande men också i andra sammanhang. Man ger barnen egna böcker redan innan de kan läsa. Barnens inskolning i läsande är en planerad del av föräldrarnas uppfostran. Barnen blir likaså medvetna om att lärande i skolan handlar om att återge texter, liksom att det finns kriterier för vad som är rätt och fel när det gäller hur en text skall återges (medan själva idén att återge en text mer eller mindre ordagrannt framstår som mer eller mindre poänglös för barnen i Trackton). Det finns således både skillnader och likheter mellan de båda samhällena. I Roadville är "reading (...) a frequently praised ideal. ", medan "almost no one talks about reading as an activity unto itself" i Trackton. Men trots skillnaderna är det uppenbart att också "Roadville residents use writing only when they have to".28 De försöker lösa de flesta problem genom telefonen eller personlig, muntlig kommunikation. Li- kaså erbjuder de arbeten de flesta har inte någon ytterligare utmaning vad gäller användning av text. För the townspeople, som utgörs av vit och färgad medelklass, är mönstret i förhållningssätt till text annorlunda på många sätt. Deras kulturella och sociala preferenser – man ser sig själv som "mainstreamer" i det amerikanska samhället – orienterar dem mot världsbilder och ideal som ligger utanför det lokala samhället. För att upprätthålla kontakten med dessa nationella, och till och med internationella, värdesystem och intressen, vänder man sig till tidskrifter, litteratur, handböcker och en bred uppsättning av skriftliga källor. Man har en stark tro på skolan som medel att utveckla sig själv och skaffa sig en social position. Och man har yrken som är krävande och utvecklande vad avser användning av texter. Men ett kanske ännu mer intressant drag i deras förhållningssätt är att de använder ett värderingssystem där skriften är en förutsättning för att man skall kunna orientera sig i vardagen. Secondary sources, not the face-to-face network, are usually authoritative for mainstreamers. They choose their movies on the advice of the critics; they select their automobile tires on recommendation of consumers guides; they seek out professional advice for marital problems, and for interior 28 , S.B., 1983 s. 231 decorating and landscaping ideas. An individuals assertion of formal credentials – either university degrees or public awards and distinction – makes him an authority. They formalize or "spell out in writing" rules for activities, such as neighborhood tennis clubs, ladies auxiliary clubs of the church, meetings of the human relations council, and graduation events at the senior high school.29 Hela livsstilen är således beroende av skrift och den kunskap och expertis som förmedlas direkt (genom att man själv läser relevant information) eller genom att man tar kontakt med personer som är förtrogna med den information man är intresserad av. Läsande är inte förlagt till någon speciell aspekt av livet utan strömmar igenom snart sagt alla aktiviteter. En särskilt intressant del av Heaths framställning handlar om hur dessa mainstreamers förbereder sina barn till att förhålla sig till text på detta sätt långt innan de kan läsa. Man kommenterar, skrattar åt och diskuterar textstycken i många sammanhang och barnen lär sig vilka som är de relevant kriterierna för att tolka olika typer av texter. Föräldrarna läser "absurda" moderna sagor om djur som utför omöjliga bragder eller som beter sig som människor och man lär sig uppskatta sådana framställningar. Barnen lär sig att en del texter skall tolkas bokstavligt (det som står där stämmer överens med en yttre verklighet i en direkt bemärkelse), medan vid andra texter är själva poängen med framställningen att man gör våld på vad som kan hända för att på så sätt producera en rolig historia. Man lär sig också att det som står i en bok kan kopplas till det som står i andra texter man läst eller till information man fått på annat sätt. Argument hämtas i stor utsträckning just från skrivna källor och man lär sig hänvisa till var man läst om det man påstår. Texten blir ett redskap för både fantasi och verklighetsförmedling, och för en pendling mellan dessa båda dimensioner. Heaths beskrivning av hur townspeople förhåller sig till texter och de regler för tolkning som de förmedlar för sina barn illustrerar det kulturella kapital som förmedlas genom skriftanvändning och genom attityder och förhållningssätt till texter. De skillnader som beskrivs gäller inte färdigheter i läsning och skrivande i snäv bemärkelse, utan de avser behärskning av och förhållningssätt till texter som resurser i livets olika projekt. Och det är detta sätt att förhålla sig till text som är i bäst överensstämmelse med det som utbildningssystemet generellt sett premierar (åtminstone på högre stadier). För att travestera Bourdieuskt språkbruk kan man säga att föräldrar och utbildning replierar på samma slags sociala och kulturella kapital. 29 , S.B., 1983 s. 237 Som framgått är skriftspråksanvändning en central men mycket sammansatt dimension av det moderna samhället och dess kunskapsformer. Skriftspråket fungerar som ett kitt i samhället och mellan samhällen i den mening att det tillåter utbyte av erfarenheter och impulser inom snart sagt alla områden, men fungerar det som en differentierande mekanism. Behärskning av den form av kommunikation som texten representerar skiktar människor vad avser deras möjligheter att klara sig i skolan och få tillträde till arbetsmarknaden. Skriften tränger ner i allt fler arbetsprocesser och avancerade färdigheter i läsning och skrivning blir en nödvändighet inom de flesta områden. Informationsteknologin är också en förlängning av skriftspråksorienteringen och leder till ett än rikare flöde av information och dokumentation som skall produceras och bearbetas. Kraven på att kunna skriva förståeliga dokument anpassade till olika krav hos kunder, klienter eller patienter ökar och blir en del av alltfler yrken och verksamheter. Skrift blir arbetsspråk för allt fler. Genom att läsning och skrivning är så centrala aspekter av vårt samhälles sätt att fungera kan man se bristande färdigheter som både symptom på och orsak till att människor lyckas eller misslyckas. I en mening kan man hävda att det förhållande att det kunskapsintensiva samhället i så stor utsträckning låter litterata färdigheter vara avgörande för människors skolkarriär och yrkesframgång är tämligen logiskt och representerar en meritokratisk ideologi. Det finns ett stort funktionellt värde i de sätt att kommunicera, resonera och argumentera som skriften premierar och hela vårt samhälle är beroende av att dessa förhållningssätt förs vidare och utvecklas. Individers behärskning av avancerade litterata färdigheter bör därför vara en viktig komponent av det som ger framgång i skolan såväl som på andra arenor. Men en intressant fråga i sammanhanget vilka åtgärder som kan sättas in för att stötta den relativt stora grupp av elever som går igenom skolan utan att utveckla funktionella färdigheter. Det finns självfallet inget enkelt svar på denna fråga. Men en viktig insikt är att den svenska skolan – trots de kompensatoriska ambitioner som byggts in i utbildningssystemet alltsedan skolreformerna och enhetsskolans och sedermera införande – tycks ha en viss förmåga att producera en relativt stor andel elever med färdigheter som klart understiger dem som blir resultat i andra skolsystem (och frågan är om inte samma trend finns i andra ämnen, exemepelvis matematik). Men vi vet mycket litet om hur denna underpresterande grupp bemöts och behandlas i klassrummet och vilka konkreta pedagogiska utmaningar de ställs inför eller hur det är möjligt att gå igenom skolan utan att utveckla funktionella Det förekommer endast ringa forskning om vad som faktiskt händer i undervisningen i skolan och en mycket begränsad analys av hur lyckanden och misslyckanden "produceras" i den direkta undervisningen. Skolans inre värld är i många avseenden en svart låda som människor har allehanda åsikter om, men där de faktiska kunskaperna om verksamheten är dåliga. Men det positiva i sammanhanget är att de avancerade färdigheter som läsning och skrivning utgör tydliga exempel på är vad man kan kalla typiska institutionella färdigheter. De utvecklas i första hand som svar på uppgifter och utmaningar som man kan få i omgivningar i den typ av institutionella miljöer som skola och yrkesliv erbjuder. , P., & Luckmann, T. (1966 4HE SOCIAL CONSTRUCTION OF REALITY. Calhoun, D. (1973). 4HE INTELLIGENCE OF A PEOPLE. ceton University Press. Edmondson, M. (1971). !N INTRODUCTION TO THE SCIENCE OF FOLKLORE AND LITERATURE. : , Rinehart & . (1978). 7AYS OF WORLDMAKING. , IN: Hackett (1992). #ULTURAL COMPLEXITY 3TUDIES IN THE SOCIAL ORGANI ZATION OF MEANING. (1986). 4HE ORIGIN OF WRITING. (1983). 7AYS WITH WORDS ,ANGUAGE LIFE AND WORK IN COMMUNITIES AND CLASSROOMS. Höien, T., & , I. (1990). ,¤SNING OCH L¤SSV¥RIGHETER Stock- (1985). " +ATEKESATIONEN OCKS¥ EN DEL AV KULTURARVET Svens- ka i skolan, 24, 1985. (1988). "OKST¤VERNAS INT¥G. Skriptum 1, : . Leimar, U. (1977). ,¤SNING P¥ TALETS . (1988). The impact of literacy on the of language: The case of linguistics. I R. Säljö (Ed 4HE WRITTEN WORLD (1984). 3PR¥K OCH L¤SNING. Luria, A. (1976 #OGNITIVE DEVELOPMENT )TS CULTURAL AND SOCIAL FOUN DATIONS. (1988). The effects of literacy on hermeneutics and epistemology. I R. Säljö (Ed. ), 4HE WRITTEN WORLD (pp. (1994). 4HE WORLD ON PAPER , : Cambrid- ge University Press. Ong, W. J. (1982 /RALITY AND LITERACY 4HE TECHNOLOGIZING OF THE WORD. P., & , L. (1977). The nature of literacy: An historical exploration. (ARVARD %DUCATIONAL 2EVIEW, 47(3), 370- Street, B. (1988). Literacy practices and literacy myths. I R. Säljö (Ed. ), 4HE WRITTEN WORLD (pp. , B., Dominovic, K., & , B. (1981). LUS – %N BOK OM L¤SUTVECKLING. Säljö, R. (Ed.). (1988). 4HE WRITTEN WORLD. & : Spring- er-Verlag. Säljö, R., & Wyndhamn, J. (1988). A week has seven days. Or does it? On bridging linguistic openness and mathematical precision. &OR THE ,EARNING OF -ATHEMATICS, 8(3), 117-120. Wertsch, J. (1991). 6OICES OF THE MIND. Wertsch, J. (i tryck). -MEDIATED ACTION. , MA: Cam- (1995). (1995). 3OCIALISATION OCH MENING .O UTBILDNING SOM MILJ¶MORALISKT PROBLEM. : Acta Universitatis Upp- Att möta och förebygga läs- och skrivsvårigheter En forskningsöversikt på uppdrag av Läs- och skrivkommittén $OCENT -ATS -YRBERG ,INK¶PINGS 5NIVERSITET Några begreppsbestämningar och avgränsningar Relationen mellan grundläggande läs- och skrivinlärning, läs- och skrivsvårigheter och senare läsförmåga Tidiga insatser för att förebygga och möta läs- och skrivsvårigheter – träning av fonologisk medvetenhet och fonologisk förmåga Brister i språklig medvetenhet förklarar inte alla läs- och skrivproblem Invandrarbarns läsinlärning och läsförmåga Datorstöd för elever med läs- och skrivsvårigheter Utvärdering av pedagogiska program för elever med läs- och skrivsvårigheter Forskning om strategier för att förbättra läsförståelse Relationer mellan dyslexi, sociala problem och koncentrationsstörningar Vad skiljer dyslexi från läs- och skrivsvårigheter i allmänhet? Finns det flera sorters dyslexi? Läsforskning och läspedagogiska debattfrågor har forskningen om läs- och skrivsvårigheter expanderat kraftigt. Forskningen har också lett till vetenskapligt hållbara resultat som också har relevans i pedagogiska sammanhang. Till viss del har resultaten också nått ut till skolorna. lever dock många föreställningar om läs- och skrivsvårigheter som saknar stöd i forskning kvar.