sou · GLB3167d2 · 1998-01-01 00:00:00 — av livsmedelsproduktionen – däribland slakt/chark och mejerivaror – levererades före EU-inträdet från företag som arbe- tade under inhemska eller internationella regleringar. I jämförelse med livsmedelsföretagen inom EU har således en stor del av de svenska fö- retagen inte haft tillfälle att omforma sig i en annorlunda konkurrenssi- tuation. Detta innebär i dagens situation en stor konkurrensnackdel för företagen i dessa branscher. Avgörande för livsmedelsindustrin i Sveri- ge är att produktionen omfattar produkter som konsumenter efterfrågar och att dessa produkter produceras effektivt. För att detta skall ske fordras såväl effektiva företagsledningar som annan kompetent perso- nal. Effektiviteten för livsmedelsindustrin i landet kan bl.a. höjas ge- nom insatser inom FoU och kompetenshöjande utbildning. Dessa frå- gor behandlas vidare i kapitel 8. Utredningen har inte jämfört med andra EU-länder vad gäller företagandets generella villkor såsom beskattning, arbetsgivarav- gifter m.m. Dessa frågor bör behandlas i samband med ett allmänt övervägande om förutsättningarna att skapa och behålla arbetstillfällen Utredningen vill dock framhålla att det finns en skatte- och avgiftskonkurrens och andra viktiga förhållanden mellan EU:s med- lemsländer som är av stor betydelse för konkurrensen. Områdena slakt/chark, mejerisektorn och kvarnar/bagerier svarar för av livsmedelsindustrins omsättning och antal anställda. Inom de två förstnämnda sektorerna har EU-inträdet påskyndat behovet av strukturförändringar för ökad effektivitet. De svenska företagen har förlorat marknadsandelar. Detta är i och för sig en logisk följd av att en internationell specialisering. är det dock viktigt att de in- hemska företagen lyckas öka sin export. saknas i regler om bl.a. djurhållning vid uppfödning av storkalkon. Utredningen föreslår att regler skyndsamt utformas så att möjlighet ges att bedriva en konkurrenskraftig produk- tion av storkalkon i . Socker som insatsvara vid produktion av läskedrycker i är in- köpt på världsmarknaden till ett lägre pris än det socker som används vid produktion av läskedrycker i . Produkter producerade i Nor- ge har således en betydande konkurrensfördel i förhållande till svensk- tillverkade produkter. Detta snedvrider konkurrensen mellan länderna. Utredningen föreslår att denna fråga tas upp till överläggningar mellan och . Det är också uppenbart att stora skatteskillnader i kon- sumentledet leder till en ojämlik konkurrenssituation som snedvrider handeln. Utredningen föreslår att en fortsatt anpassning till beskatt- ningen av öl i andra länder skall ske, framför allt i förhållande till . På potatisområdet har särskilt tillverkare av förädlade potatispro- dukter, såsom pommes frites och potatismos, efter EU-inträdet kommit i en svår konkurrenssituation. Utredningen föreslår att industrin efter samråd med potatisodlarna lägger fram en handlingsplan för regeringen som visar under vilka förutsättningar den svenska industrins produkter kan bli konkurrenskraftiga. Denna handlingsplan kan sedan ligga till grund för överväganden om statliga insatser. De redan tidigare konkurrensutsatta sektorerna av livsmedelsindust- rin synes i regel ha en rätt god konkurrenskraft. Men även företag inom dessa sektorer bör omfattas av utredningens förslag för att öka sin ef- fektivitet genom satsningar på FoU, kompetenshöjning och export- främjande. Livsmedelssektorn i bör enligt utredningens uppfattning kunna utveckla sin produktion av livsmedel så att den blir internatio- nellt konkurrenskraftig. Vad gäller köttproduktion sätter EU genom ett premiesystem i realiteten begränsningar för ökad produktion av nötkött. Den svenska satsningen av kött och chark måste därför främst avse svinkött och fjäderfäkött. En helt ny konkurrenssituation har uppstått på många livsmedels- marknader efter EU-inträdet. Enligt utredningens bedömning bör detta klart komma till uttryck i tillämpningen av konkurrenslagen. Kan in- hemska företag peka på effektivitetsvinster genom samarbete eller samgående bör dessa effektivitetsvinster i regel kunna utnyttjas – även om företagen har eller får en hög marknadsandel. Den svenska markna- den är öppen för konkurrens för EU-företag, varför de inhemska före- tagen inte har möjligheter att ta ut monopolvinster . Inom livsmedelsområdet bör statens bevakning av konkurrens- frågor främst vara inriktad på färskvaror eller andra konsumentvaror där utländsk konkurrens av olika skäl har svårt att göra sig gällande. För att främja den småskaliga gårdsbaserade livsmedelsproduktio- nen föreslås att en samverkansgrupp inrättas. Gruppens arbete bör ha som huvudmål att öka samordningen mellan myndigheter, öka samord- ningen mellan myndigheter och näring, minska byråkratin och andra faktorer som hämmar utvecklingen av en småskalig gårdsbaserad pro- duktion av livsmedel. Samverkansgruppen bör också få i uppdrag att utarbeta ett samlat program för att främja det småskaliga gårdsbaserade livsmedelsföretagandet. Utredningen föreslår att får i uppdrag att samordna arbetet. Myndigheten föreslås tillföras 0,5 miljo- ner kronor för att samordna gruppens verksamhet. För att genomföra det handlingsprogram som gruppen skall ta fram föreslås ett anslag på . Den svenska livsmedelsindustrin befinner sig i en ny konkurrenssitua- tion efter inträde i EU. Svenska livsmedel konkurrerar nu med livsmedel främst från andra EU-länders livsmedelsindustrier på en marknad omfattande 380 miljoner konsumenter. I den svenska livsmedelsindustrin arbetar omkring 60 000 personer och produktionsvärdet uppgick till (exkl. moms), varav ca utgör branschens förädlingsvärde. Mätt efter omsättningen är livsmedelsindustrin den näst största bran- schen i . Räknat efter antal sysselsatta är livsmedelsindustrin den tredje största branschen. Utvecklingen har också medfört att antalet sysselsatta i livsmedelskedjans olika delar har starkt reducerats. Här utgör dock livsmedelsproduktionen inget undantag i jämförelse med den industriella utvecklingen inom övrigt näringsliv. Rationaliseringen och centraliseringen har pågått och pågår fortfarande. De tre största livsmedelsföretagen /96 var Arla (12,), (7,9) och (7,7). Den svenska livsmedelsindustrins andel av EU-15-ländernas livs- medelsproduktion är – ungefär samma andel som den svenska befolkningens andel av de femton EU-ländernas samlade befolkning. Den svenska livsmedelsindustrins sysselsatta utgör av det totala antalet industrisysselsatta i . har konsumentprisindex för livsmedel utvecklats betydligt långsammare än konsumentprisindex totalt. föll livsmedelsprisindex med . Jämfört med har livsme- delspriserna vid utgången av sjunkit med medan konsumentpriserna totalt har stigit med . I har livsmedelspriserna vid utgången av stigit med jämfört med medan konsumentpriserna totalt stigit med . I har livsmedelspriserna /97 fallit med jämfört med medan konsument- priserna totalt stigit med . Prisför- ändringarna i har främst påverkats av förändringar i produ- centpriser och skatter efter EU-inträdet. har den svenska livsmedelsindustrins ägarstruktur förändrats. Lantbrukskooperationens andel av sysselsätt- ningen uppgick till att jämföras med en andel om . Den största förändringen har skett inom den utlandsägda delen. svarade de utlandsägda företagen för av sysselsättningen inom livsmedelsindustrin att jäm- föras med en andel om omkring . Övrig privat livsmedelsindustri har sjunkit något – från till . I tabell 7.1 redovisas livsmedelsindustrin , fördelat efter ägarkategorier, branscher samt andelar av det totala antalet anställda. Av tabellen framgår bl.a. att de utlandsägda livsmedelsindustriföreta- gen sysselsatte av det totala antalet sysselsatta inom livsmedelsindustrin. Av de anställda i utlandsägda företag arbetade inom läskedrycksindustrin. Inom läskedrycksindustrin arbetade av de anställda inom utlandsägda företag. 4ABELLLivsmedelsindustrin , fördelat efter ägarkategori, bransch och andel av det totala antalet anställda. Källa: SCB. I tabell 7.2 redovisas uppgifter 1995, förde- lat efter ägarkategorier. 4ABELLLivsmedelsindustrins saluvärde, förädlingsvärde och anställda fördelade på olika ägarkategorier . (20,8) Källa: Livsmedelsindustrierna, SCB, CFAR (anställda); C : Structural Chang- es in the – Foreign Ownership, , . ingick och övriga EFTA-länder ett frihandelsavtal med EG. Det gav huvuddelen av svensk industri möjlighet att fritt kon- kurrera inom EG-/EFTA-området. Den övervägande delen av svensk livsmedelsindustris produkter omfattades dock inte av frihandelsavtalet med i värde räknat av svensk livsmedelsförsörjning förblev en nationell uppgift. Svensk livsmedelsindustri har därför i stort saknat tillträde till andra länders marknader. För att exportera krävdes i allmänhet exportstöd för att kunna överbr ygga mottagarlan- dets tullar och införselavgifter. Vissa delbranscher inom livsmedelsin- dustrin har dock haft en del varor definierade som frihandelsvaror i det frihandelsavtal som EG ingick med EFTA-länderna och vilket trädde 1973. Den därigenom konkurrensutsatta delen av livs- medelsindustrin omfattade de industrier som producerade choklad- och konfektyr, bagerivaror och andra spannmålsbaserade spannmålspro- dukter – t.ex. pasta, pizza – dryckesvaror samt de delar av livsmedels- industrin som tillverkade såser, soppor och buljonger, fruktyoghurt och glass. När inträdde som medlem i EU blev hela livsmedelsmark- naden internationell och den utgjordes av de femton EU-ländernas livsmedelsmarknader. Handeln och konkurrensen släpptes fri för hela den svenska livsmedelsindustrin. blev det också möjligt för de fjorton andra EU-ländernas livsmedelsindustri att konkurrera fritt på den svenska livsmedelsmarknaden. Efter EU-inträdet blev det vidare möjligt för den svenska livsmedelsindustrin att köpa från svenska pro- ducenter eller från producenter i något av de andra fjorton EU-länd- erna. svarade livsmedelsimporten för av den totala varu- importen. Denna andel var men den föll till första året som var EU-medlem. andel av totala varuimporten stigit till . På exportsidan var livs- medelsandelen . Exportandelen för livsmedel uppgick till och det första EU-medlemsåret steg den något till . steg den till . Importen är betydligt större än exporten – livsmedelsimporten upp- gick till medan exporten uppgick till . Om värdet av export ställs i relation till värdet av import för livsme- del erhålls följande andelssiffror: , , och . Det betyder att exporten växer snab- bare än importen. Importen har till och med vuxit från 19,8 miljarder till vilket motsvara en ökning . Exporten har vuxit från drygt 7,3 miljarder kro- nor till uppemot 14,5 miljarder – en ökning . Utvecklingen inom livsmedelssektorn har genomgått en dramatisk förändring under . Utvecklingen kännetecknas av en kontinuerlig rationalisering, effektivisering, centralisering och uppbyggnad av en storskalig struktur i samtliga produktionsled. En viktig förutsättning för denna utveckling har varit teknikutveckling samt tillgång till billiga transporter och energi. Uppgifter om livsme- delsindustrin, med fördelning efter antal sysselsatta och arbetsställen, redovisas i tabell 7.6. Parallellt med den tekniska utvecklingen inom livsmedelsproduktio- nen, har den nationella och globala handeln av livsmedel ökat. medlemskap i har inneburit en stor förändring men WTO:s han- delsregler och kommande förhandlingar kan komma att betyda än mer, då dessa med stor sannolikhet kommer att göra livsmedel till mer eller mindre frihandelsvaror. Utvecklingen har inneburit såväl po- sitiva som negativa konsekvenser. Priserna på de flesta produkter har i relativa tal sjunkit. Andelen av de svenska hushållens disponibla in- komster som spenderas på livsmedel har sjunkit kraftigt . Produktutbudet har utvecklats och vi har tillgång till ett rikt utbud av produkter från många länder. Branschen var före EU-inträdet icke internationellt konkurrensutsatt. Slakteri- och charkuteriföretagen svarar för en fjärdedel av antalet sysselsatta liksom en fjärdedel av försäljningsvärdet inom livsmedels- industrin. Andelen av livsmedelsindustrins förädlingsvärde är ca en femtedel. Köttprodukterna utgörs framför allt av styckat kött och char- kuterivaror från nötkreatur och gris. Köttmarknaden omfattar i övrigt kött från häst, får, lamm, fågel samt hjort, ren och älg. Charkuteriva- rorna kan vara blandade eller oblandade. Korv, sylta och leverpastej är blandade charkuterivaror medan kokt skinka, bacon och kassler är ex- empel på oblandade charkuterivaror. I slaktledet hade lantbrukskooperationen en marknadsandel på . Ett sextiotal privata slakterier har en marknadsandel på , varav fyra stora svarar för ca 2/3 av gruppens marknadsandel. I styck- ningsledet har lantbrukskooperationen en marknadsandel på och konsumentkooperationen har en marknadsandel om . Närmare ett hundratal privata styckningsföretag och en betydande im- port svarar således för huvuddelen av marknaden för styckat kött. Slaktkropparna avsätts efter styckning dels som styckningsdetaljer för konsument- och storhushållsmarknaderna, dels som råvara för vidare- förädling i charkuteriindustrin. Delar av slaktkroppen går uteslutande som råvara till charkindustrin medan andra delar kan användas som styckningsdetaljer för konsumtion eller gå vidare till charkuteriindust- rin för vidareförädling. Exempel på det senare är skinka och kotlett som bl.a. kan vidareförädlas till s.k. oblandade charkprodukter såsom rökt och kokt skinka resp. kassler. Ett speciellt förädlingssortiment brukar benämnas färdigmat och består huvudsakligen av s.k. rull- pack, färsprodukter samt diverse vidareförädlade kötträtter. Köttkon- server utgör ett speciellt vidareförädlat köttsortiment. Vissa charkpro- dukter kan vara av mycket säsongbetonad karaktär, t.ex. julskinka. nytt segment är halvfabrikat baserat på helt kött såsom flintastek, fär- digstekta köttdetaljer och dylikt. Den svenska totalmarknaden för vidareförädlade köttprodukter in- klusive djupfryst kan beräknas till i storleksordningen . Mängden köttråvara utgör ca hälften därav. Både import och export beräknas motsvara i storleksordningen av den svenska marknaden. Konsumtionen av charkprodukter utgörs till av blandade charkuteriprodukter och oblandade såsom kassler, rökt och kokt skinka m.m. De största produkterna är , grillkorv, rökt/kokt skinka, leverpastej, smörgåskorv, bacon och köttbullar. I charkuteriledet svarar lantbrukskooperationen för en marknadsan- del på och konsumentkooperationen för en marknadsan- del på . De privata charkuteriföretagen – mest småföretag – svarar för knappt hälften av marknaden för charkuteriprodukter. De största charkuteriföretagen är och Lithells med marknadsandelar om 8 resp. (se figur 7.1). Även på charkvaror har väsentliga importvo- lymer etablerats. &IGURMarknadsandelarna för charkuterivaror (exkl. fågelkött) . Köttvaruindustrin inom EU är liksom i den största delbran- schen inom livsmedelsindustrin och den sysselsätter mer är 450 000 personer. I , , och är slakte- ri- och charkuteriindustrin koncentrerad till få stora enheter medan kött- och charkuteriproduktionen i , och be- drivs i många små enheter. Socopa resp. Sucden från och Cremonini från är ledande företag på EU:s mark- nad för färskt nötkött och de har tillsammans en andel om av EU:s marknad. Den svenska produktionen utgör av produk- tionen inom EU. EU s jordbruksreglering har stor betydelse för slakteri- och charku- teriindustrin. Nötköttsmarknaden har en omfattande reglering genom gränsskydd, regler om interventionsköp och exportstöd. Nötköttspro- duktionen begränsas ländervis genom tilldelade premiekvoter. EU:s nötköttsimport kommer huvudsakligen från länder som omfattas av EU:s GATT-åtaganden och bilaterala avtal som EU ingått. De bilate- rala avtalen innebär tull- och avgiftsförmåner. Marknaden för griskött och fjäderfäkött är huvudsakligen reglerad genom gränsskydd och ex- portbidrag. Viss import sker inom ramen för EU:s associationsavtal med vissa central- och östeuropeiska länder. till och med har den svenska köttkonsumtio- nen ökat vilket i huvudsak förklaras av sänkta relativpriser för kött. Konkurrensen från importerat kött har ökat väsentligt efter EU-inträde. Importen av griskött har stigit och utgör nu av konsumtionen, importen av nötkött svarar för nära en fjärdedel av konsumtionen och importerat får- och lammkött svarar för nära hälften av konsumtionen. Den svenska exporten av kött och köttvaror har ökat från 483 miljo- ner kronor till (). Expor- ten av styckat griskött har visat en mycket kraftig ex- portutveckling – en ökning från till (). I slaktades 3,9 miljoner grisar. Mängden producerat griskött var . har produktionen ökat och konsumtionen med . Antalet slaktade svin sjönk , men har ökat . Sänkningen av prisnivån efter EU-inträdet ger i sin tur förutsätt- ningar för ytterligare ökad svensk konsumtion. Den svenska per capita- konsumtionen av griskött är och av nöt- och kalvkött . Mot- svarande i var , och i . För nötkött ligger den svenska per capita-konsum- tionen således på våra EU-grannars nivå medan grisköttskonsumtionen i och i är 60–högre än i . Med de nya EU-förutsättningarna förväntas den svenska gris- köttskonsumtionen den närmaste femårsperioden öka i storleksord- ningen , enligt branschens bedömning. Detta skulle innebära näs- tan motsvarande fortsatt ökningstakt som . Den svenska konsumtionen ligger ändå långt under nivåerna i och . Utvecklingen av den svenska marknaden medför i sin tur ett nyin- vesteringsbehov motsvarande en årsproduktion av ca 1 miljon grisar fram , efter det att hänsyn tagits till ett investeringsbehov på grund av att omoderna resurser tas ur produktionen samt till att en viss importökning kommer att ske. EU-medlemskapet innebär också tillgång till en stor europamarknad för grisköttsprodukter. Vidare möjliggör EU:s exportstöd export till intressanta tredje landsmarknader, t.ex. , och . Den senaste tioårsperiodens specifika svenska utvecklingsväg för svinproduktionen när det gäller kvalitet och uppfödningsformer ligger i linje med de värderingar och krav som växer sig allt starkare från kon- sumenthåll. I detta koncept ingår unika salmonellafrihet och förbud mot användning av antibiotika i tillväxtstimulerande syfte. Den svenska produktionsmodellen gör att det svenska grisköttet kan ges ett varumärke med specifika kvalitetsegenskaper till skillnad mot annat fläskkött. De merkostnader denna produktionsmodell innebär, kräver emellertid att ett merpris kan tas ut på marknaden. De inför EU- medlemskapet påbörjade exportsatsningarna ger dock anledning till optimism vad gäller den svenska grisköttsproduktionens internationella möjligheter. En grisköttsexport motsvarande en miljon grisar är enligt branschen helt möjlig att uppnå , enligt branschens bedömning. Det skulle dock endast motsvara den grisköttsexport hade . Det är i första hand EU-marknaden som är intressant för svensk grisköttsexport. mycket goda epizootiläge (epizooti = smitt- samma djursjukdomar) ger emellertid förutsättningar att även nå tred- jelandsmarknader som de flesta övriga EU-länder ej har tillgång till. Den höga svenska standarden vad gäller hygien och sjukdomsläge överträffar klart den danska. har i sin tur ansetts ha ett betyd- ligt bättre läge än övriga EU-länder, vilket inneburit godkännande till tredjelandsmarknader. svarar därför för av hela EU:s grisköttsexport till tredjelandsmarknader. Svensk svinproduktion har också en produktions- och miljömässig fördel framför många av de mer intensiva svinproducerande regionerna Stora gödselmängder på små arealområden utgör ett stort miljö- problem i dessa regioner. har en låg beläggning per arealenhet med svin. Antalet producerade svin per hektar är i Gö- taland 1,9 och i genomsnitt i 1,4. Om den svenska svinproduk- tionen skulle expandera enligt ovan skulle antalet svin per hektar åker- mark bli 2,2. I är motsvarande täthet 8 och i 27 svin per hektar . planerar att genomföra en neddragning av den intensiva svinproduktionen . Detta inne- bär att ett utrymme uppstår för bl.a. svensk svinproduktion. Fram innebär ovanstående scenario ett investeringsbe- hov motsvarande 2 miljoner slaktade grisar . Genom att utnyttja ett framtida ökat spannmålsöverskott anser branschen – om får med våra konkurrentländer likartade konkurrensvillkor – att en pro- duktionsökning till 10 miljoner grisar ej är ett orealistiskt mål. I ett internationellt perspektiv är även detta en relativt liten volym, t.ex. redan nu exporterar ca 16 miljoner grisar inklusive mot- svarande charkuteriprodukter . EU-medlemskapet öppnar i princip samma möjligheter för utveck- ling av svensk köttproduktion och köttindustri som skett i där svinproduktionen fördubblats till över 20 miljoner grisar efter EU- medlemskapet. De grundläggande förutsättningarna för svinproduktio- nen i syd- och kan jämföras med de danska. Svensk svinproduktion och köttindustri kan därmed också ses som en framtids- resurs. Vid rationell produktion ger en produktionsökning med 2 miljoner gri- sar ca 1 700 arbetstillfällen i jordbrukarledet. I slakt- och förädlingsin- dustrin beräknas sysselsättningsökningen till drygt 3 000 arbetstillfäl- len. Den långsiktiga sysselsättningsökningen av en produktionsökning av 2 miljoner grisar i jordbrukar- och förädlingsleden beräknas således till sammanlagt ca 4 700–5 000 heltidssysselsatta. Utöver de här redovisade sysselsättningseffekterna tillkommer lång- och korttidseffekter i andra sektorer. Till de långsiktiga kan nämnas foderindustrin och de kortsiktiga byggnads-, stallinrednings- och ma- skinindustrierna. Huvuddelen av foderbehovet kommer att utgöras av inhemskt producerad spannmål. Arealbehovet för denna blir ca 120 000 ha för en ökning ytterligare med 2 miljoner grisar . En mindre import av proteinfoder, främst sojamjöl kommer att erfordras. De svenska djurhållningsbestämmelserna, krav på större ytor i djurstallar och krav förknippade med det speciella svenska uppföd- ningskonceptet, medför en merkostnad i produktionen jämfört med motsvarande produktionskostnader i t.ex. . Konkurrensen från är högst påtaglig och förväntas öka ytterligare. är därför enligt branschen avgörande, för att den redovisade produk- tionsutbyggnaden skall komma till stånd, att förutsättningarna för den svenska produktionen i övrigt blir minst lika bra som i . För att stimulera investeringar och rationalisering i t.ex. svinpro- duktionen finns inom EU:s strukturstödsystem ett av EU delfinansierat investeringsstöd. Detta har varit obligatoriskt för de olika medlemsländerna. är detta frivilligt. har först (1997) infört detta stödsystem. Stödet ger producenter möjlig- het att göra de mycket kapitalkrävande investeringar som krävs i svin- produktionen. Enligt branschen motsvarar t.ex. stödet i för många produ- center som investerar i svinstallar upp till ca l kr/kg griskött efter en byggnadsinvestering. I utnyttjas dels EU:s investeringsstöd, dels ges ett nationellt stöd inom ramen för övergångsarrangemang med EU. De finska investeringsstöden till svinproduktionen motsvarar upp till halva investeringskostnaden. införande av investeringsstödet bör enligt branschen bli ett verksamt instrument för att stimulera investeringar i köttproduktionen, om det ges tillräckliga resurser. Enligt branschens uppfattning är nu anslagna otillräckliga. Nötköttsproduktionen har i ökad utsträckning två betydelsefulla roller, dels produktion av kött och dels miljötjänster (biologisk mångfald, öp- pet landskap m.m.) Produktionen begränsas av kvoter för handjur och köttkor samt mjölkkvot. Det finns viss potential att effektivisera kvo- tutnyttjandet. En produktion utöver kvoterna och utan de generella bi- dragen är omöjlig av lönsamhetsskäl. En produktion med det antal nötkreatur som blir följden av de svenska kvoterna kan innebära att de uppställda miljömålen inte kan uppnås. I Det framtida jordbruket bedöms en ökning av antalet köttkor med inom de närmaste 20 års- perioden krävas för att klara miljömålen.