sou · GLB3100 · 1998-01-01 00:00:00 — Av bestämmelserna framgår bl.a. att museiverksamheten inom marinen har till ändamål att förvalta och vårda marinens del av statens sjökrigshistoriska samlingar, att tillföra samlingarna föremål ägnade att belysa den historiska utvecklingen av sjöförsvarets materiel och vad som sammanhänger med detta, att i möjlig mån göra samling- arna tillgängliga för forskare och allmänheten - då så är lämpligt genom att föremål ur samlingarna deponeras i eller i annan museal organisation - samt att befordra intresset för marinen och dess arbete i statens tjänst. Vidare framgår att dåvarande (Försvarets mate- rielverk) leder museiverksamheten med biträde av Marinens musei- kommitté. bestämmer var föremålen skall förvaras. Innan beslut fattas om deposition eller överlåtelse till Statens sjöhisto- riska museum eller deposition till annan museal myndighet eller hos myndighet som ej tillhör marinen skall yttrande inhämtas av och, om ärendet berör dåvarande och Modellkammaren i (), av chefen för museet. skall vara förlagd till . Den består av nio valda ledamöter och två självskrivna ledamöter. är fem utsedda av Chefen för marinen (nuvarande Försvarsmakten, marinledningen), två av (nuvarande ), en av (nuvarande ) och en av Vitterhets-, Historie- och Antikvitetsakademien. Självskrivna ledamöter är chefen för och Modellkammaren i (nuvarande ) och museidirektören vid (nuvarande överintendenten vid ). Överintendenten vid har därefter tillkommit som självskriven ledamot. har senast utsett ledamöter i kommittén (Tjänstemeddelande för Försvarsmakten, TFM 96005). Av beslutet framgår att kommittén även har tre adjungerade ledamöter, nämligen en representant för vardera marinkommando och Försvarets historiska telesamlingar samt museichefen för . Ledamöterna är utsedda för av räknat från . sammanträder i regel . Frågan om inriktningen av har diskuterats . Man har emellertid avvaktat bl.a. kulturpropositionen och försvarsbeslutet för att kunna gå vidare. avser nu att aktualisera bestämmelserna för sin verksamhet. Både och anser att skall finnas kvar, då den inom sig besitter en kompetens som kan vara till nytta för de båda myndigheternas verksamhet. Arbetet i museikommittén bör dock mer inriktas mot rådgivning och erfarenhetsutbyte. Kommittén anser att bestämmelser om museiverksamheten inom marinen bör upphävas, då de t ill stor del inte är tillämpliga. Kommittén anser att det bör ankomma på cheferna för för- svarshistoriska museer och att i samråd med Försvarsmakten närmare komma överens om formerna och inne- hållet i Marinens museikommittés verksamhet. Försvarets historiska telesamlingar (FHT) har som mål att medverka till att representativa delar av försvarsmaktens äldre telemateriel tas tillvara, registreras, dokumenteras, vårdas och förrådshålls till dess att den kan tas om hand av museerna. FHT vill säkerställa att museisamlingarna i landet totalt visar teknikutvecklingens roll i försvarets utveckling. Arbetet i FHT skall ses som ett stöd i försvarsmaktens avvecklings- arbete av äldre telemateriel för att uppfylla regeringens krav vad gäller tillvaratagande, dokumentation och överlämnande av materiel till . Arbetet inriktas främst mot att ta tillvara och iordningställa föremål och/eller modeller som markerar brytpunkter i utvecklingen, är representativa för sin tid och visuellt intressanta. FHT leds av en styrelse, i vilken ingår representanter för Försvars- makten och samt en representant från vardera Armé-, Marin- och Flygvapenmuseet. Det huvudsakliga arbetet sker i en urvalsgrupp, vars förslag bereds av ett verkställande utskott före styrelsens beslut. Under /96 har tagit fram och faststställt en insamlingspolicy, av vilken bl.a. framgår att insamlingen av föremål skall bygga vidare på de tre museernas befintliga samlingar och komplettera dessa. FHT:s verksamhet inriktas mot att inventera och registera all av FHT insamlad och förrådshållen materiel, att doku- mentera materielen och utvecklingen inom de olika teknikområdena samt att iordningställa och överlämna materielen till museerna. FHT kommer vidare att ge museerna stöd vid den fortsatta materielavvecklingen inom försvaret samt bistå museerna vid utgallring av föremål som inte bedöms ha historiskt värde. Det är av vikt att representeras i styrelsen även sedan det lagts samman med . Kommittén föreslår därför att det i styrelsen, förutom representanter för Försvarsmakten och , fortsättningsvis ingår två representanter för och en representant för . Dessa skall representera , och Flygvapenmuseum. För att underlätta FHT:s fortsatta verksamhet förutsätter kommittén att och så långt möjligt har en gemensam policy i dessa frågor och att samverkan sker med iteknikhistoriska frågor. Som framgår av inledningen är det viktigt att särskilt uppehåller fasta och aktiva kontakter med Försvarsmakten. Detta gäller inte minst på regional och lokal nivå i , där museet utgör ett väsentligt inslag för förståelsen av det arvet. Fram till har museet lokaler i kasern Ankarstierna inom Sydkustens marinkommandos område och utgör genom sin kom- petens en naturlig del av verksamheten inom ett område där historia och nutid går parallellt. Många av de anordningar som fortfarande används har sitt ursprung i . Exempel på detta är den s.k. Lindholmsdockan och femfingerdockorna som är i bruk. Genom att museet fram till som en del av ingått under Försvarsdepartementet har det även naturligen kunnat samverka med Marinkommandot, t.ex. vad gäller fartygsunderhåll, magasinslokaler, förvaring av vapen, ekonomi- och personalhantering och företagshälsovård. Det är viktigt att denna samverkan med Försvarsmakten naturligen består även sedan museet flyttat till sina nya lokaler på . Även om ömsesidiga försäkringar gjorts om att samverkan och utbyte av tjänster på det museala området skall fortsätta som tidigare anser kommittén att dessa bör formaliseras, inte minst mot bakgrund av de förändringar som sker inom Försvarsmakten. Kommittén föreslår därför att överintendenten vid tar erforderliga initiativ för att formalisera samverkan mellan marinkommando. Vapenlagen (1973:1176) innehåller föreskrifter om enskilda organisa- tioners m.fl. befattning med skjutvapen och ammunition. Lagen kompletteras av vapenförordningen (1974:123, omtryckt 1991:1257) och av föreskrifter och allmänna råd som utfärdas av . Enligt vapenlagen är allt innehav av skjutvapen och ammunition tillståndspliktigt. Tillstånd meddelas av polismyndigheten. Enligt 44 § i vapenlagen gäller denna inte staten. En arbetsgrupp inom Försvarsdepartementet lade fram rapporten hantering av statens skjutvapen (Ds 1995:38). Arbetsgruppen ansåg bl.a. att mycket skulle stå att vinna med ett sam- manhållet regelverk för statliga skjutvapen och annan farlig materiel som behöver hanteras med särskild omsorg från säkerhetssynpunkt. Ett sådant regelverk borde kunna vara ett verksamt medel för att nå en för- höjd skyddsnivå kring militära och andra statliga vapen. Som ett resultat av arbetsgruppens arbete utfärdade regeringen en för- ordning (1996:31) om statliga myndigheters skjutvapen m.m. Av 18 § i förordningen framgår att Försvarsmakten får för Försva- rets materielverk, och Statens försvarshis- toriska museer meddela de närmare föreskrifter som behövs för till- lämpningen av förordningen och att får meddela sådana föreskrifter för andra statliga myndigheter. Regler om förvaring i fred av Försvarsmaktens vapen och viss ammunition finns i Överbefälhavarens kungörelse ( FFS 1979:17) med föreskrifter om förvaring i fred av Försvarsmaktens eldhandvapen, kul- sprutor och viss ammunition m.m. (FEKA). I kungörelsen finns bl.a. bestämmelser för vapen som förvaras i militära museer och när vapen lånas ut till annan myndighet eller organisation utanför Försvarsmak ten. I samlingar av vapen ingår en del moderna användbara vapen. Dessa förvaras enligt Försvarsmaktens regler. Flertalet vapen tillhör och Flygvapenmuseum. Vid finns ett antal aktiva vapen, i huvudsak gevär, som speglar utvecklingen inom marinen. Dessa förvaras i huvudsak i förråd på marinkommandos område. Då läggs samman med kommer museet enligt förordningen om statliga myndigheters skjutvapen därefter att få tillämpa föreskrifter. Med hänsyn till att vapnen till övervägande del tillförs från Försvarsmakten och förvaras på militärt område förefaller det emellertid mer lämpligt att man även i fortsättningen får tillämpa Försvarsmaktens föreskrifter. Ett annat skäl för att regelverket bör vara detsamma är också den samverkan som skall ske mellan och bl.a. vad gäller tillsynen av de förbandsmuseerna. Mot bakgrund härav föreslår kommittén att 18 § i förordningen om statliga mydigheters skjutvapen m.m. ändras så att Försvarsmakten får meddela föreskrifter för tillämpningen även för . Paragrafen skulle därmed få den lydelse som framgår av sid. 15. Med en sådan skrivning omfattas visserligen hela myndigheten tens museer fortsättningsvis av Försvarsmaktens före- skrifter och inte bara den del som utgör . Kommittén bedömer emellertid detta vara av mindre betydelse, då det vid Sjöhisto- riska museet och endast finns enstaka vapen som kommer att omfattas av bestämmelserna. Kommittén anser att i en framtida översyn av instruktionerna för och bör övervägas om målsättningen i stället mer övergripande skall betona kunskapen om kulturarvet och samhällsutvecklingen, t.ex. att myndig- heterna har till uppgift att främja kunskapen om det m ilitära kulturarvet respektive det maritima kulturarvet och dess roll i samhällsutvecklingen. Kommittén anser vidare att texterna i 2 § i centralmuseernas in- struktioner generellt bör ses över och moderniseras vid en framtida översyn. Kommittén föreslår att det i den översyn av strukturen på musei- området som pågår inom övervägs om och ansvar och uppgifter inom det försvarshistoriska respektive området motiverar att de skulle kunna ha en roll som ansvarsmuseer. Regeringen har utfärdat en förordning (1990:571, ändr. 1996:460 och 1996:1314) med instruktion för att gälla fr.o.m. . Regeringen har vidare utfärdat en förordning (1992:514, ändr. 1994:172 och 1996:110) med instruktion för att gälla fr.o.m. . I en särskild skrivelse (dnr 11/97) har kommittén till kulturministern lämnat förslag till ändringar i dessa instruktioner. Förslaget till ändringar i instruktionen för redovisas i bilaga 5 och förslaget till ändringar i instruktionen för i bilaga 6. Förslagen har beretts inom . Regeringen har beslutat om änd- ringar i instruktionerna för (SFS 1997:336) och (SFS 1997:337). Ändringarna överensstämmer i allt väsentligt med kommitténs förslag. Förslaget till instruktion för inne- bär en omarbetning av denna i sin helhet dels med anledning av organi- sationsförändringen, dels som en anpassning till andra instruktioner för centralmuseer inom område. Innehållet i instruk- tionen för har ändrats i huvudsak med avseende på att läggs samman med myndigheten . 6.2Sammanfattning av förslagen till ändringar i instruktionerna Regeringen har i propositionen (1996/97:3) Kulturpolitik förordat att bör läggas samman med , eftersom förutsättningarna för en rationell fördelning av samlingar, arbetsuppgifter och sakansvar avsevärt förbättras inom ramen för en mer samlad sjöhistorisk museiverksamhet, samt att särskild vikt bör fästas vid vidareutvecklingen av som tar i bruk nya lokaler och basutställningar. Regeringen framhåller också att Marin- museum bör inom myndigheten ges största möjliga ansvar för insatserna inom sitt område. har beslutat i enlighet med förslaget. Mot bakgrund härav har kommittén föreslagit att även i fortsättningen fullgör de uppgifter inom m yndigheten som rör det samlade området, med särskild inriktning mot handelssjöfarten och skeppsbyggeriet, medan fullgör de uppgifter inom myndigheten som rör sjöförsvaret. Detta har kommit till uttryck i 10-11 §§ i förslaget till instruktion för . Försvarsmakten har framhållit vikten av att det även framgent finns representativa samlingar avseende sjöförsvaret både i och , bl.a. för att underlätta rekryteringen till marinen och för att tillgodse behovet av utbildning om sjöförsvarets utveckling inom ramen för den officersutbildning som marinen bedriver på och i . Kommittén anser att detta önskemål tillgodoses inom ramen för sitt förslag. Regeringen har vidare i Kulturpropositionen framhållit betydelsen av att även i fortsättningen skall kunna arbeta med ett samlat perspektiv på försvarets historiska utveckling samt vidmakthålla förankring och legitimitet till Försvarsmakten i sin helhet. Kommittén har därför med utgångspunkt i 2 § 3 i Statens konstmuseers instruktion (1988:677) föreslagit att 2 § 3 i instruktionen för skall få följande lydelse: förteckna och vetenskapligt bearbeta samlingar av militär eller kulturhistorisk art inom myndigheter som bedriver militär verksamhet, öva tillsyn över sådana samlingar samt stödja andra samlingar av militär art i . Regeringen förutsätter att tillsyn och rådgivning vad gäller marinen skall ske i samråd med och att ett aktivt samarbete etableras mellan och Sta- tens museer, för att såväl försvar som sjöfart skall kunna dokumenteras och skildras på ett heltäckande sätt. En representant för förutsätts även ingå i Försvarets tradi- tionsnämnd, som även i fortsättningen skall vara knuten till Statens för- svarshistoriska museer. Detta har inarbetats i 1 och 12 §§ i förslaget till instruktion för och i 3 § i förslaget till instruktion för . I instruktionerna används begreppet sjöförsvaret, då det kan anses ha en vidare innebörd än marinen. har i sitt betänkande (1996/97:KrU5) Kulturarvs- frågor bl.a. tagit upp frågan om s kyddet av de kulturhistoriskt värdefulla fartygen. Utskottet anser bl.a. att det är angeläget att kulturhistoriskt värdefulla fartyg i allmänhet, såväl segelfartyg som andra fartyg, kan bevaras. En viktig åtgärd torde vara att det görs en inventering, registrering och dokumentation av fartygen. På förs ett utförligt register över segelfartyg och ett motsvarande register över ångbåtar har påbörjats. Det är naturligt att får i uppgift att genom aktiva insatser i samarbete med andra sjöfartsmuseer dokumentera även andra typer av kulturhistoriskt värdefulla fartyg. Utskottet framhåller att det finns skäl som med styrka talar för att det bör bli en skyldighet för att sam- verka med ägare till kulturhistoriskt värdefulla fartyg. Kommittén anser att uppgiften att inventera, registrera och doku- mentera de kulturhistoriskt värdefulla fartygen redan uttrycks i 2 § 1 instruktionen för . I den mån uppgiften be- höver preciseras kan detta ske t.ex. genom ett uppdrag i ett reglerings- brev. Frågan om samverkan anser kommittén emellertid vara av sådan vikt att den bör ingå i myndighetens instruktion. Som en följd härav har detta införts i 2 § 3 i förslaget till instruktion för . Instruktionerna har anpassats till föreskrifterna i verksförordningen (1995:1332), bl.a. vad gäller antalet ledamöter i styrelserna och ärende- nas handläggning. I arbetet med instruktionerna har framkommit några frågor av mer långsiktig karaktär rörande myndigheternas målsättningar och uppgifter samt ansvarsmuseifrågan. Kommittén har inte arbetat in dessa frågor i sina förslag bl.a. beroende på den översyn av strukturen på musei- området som pågår inom . De behandlas dock i fortsättningen av detta kapitel. 6.3Myndigheternas målsättningar och uppgifter I kommitténs förslag till instruktioner är målsättningarna för myndig- heterna oförändrade i förhållande till de nuvarande instruktionerna, nämligen att har till uppgift att främja kunskapen om det svenska försvarets verksamhet och utveckling samt sprida kunskap om försvaret i äldre tider och om försvarets roll i samhällsutvecklingen och att har till uppgift att främja kunskapen om det svenska sjöförsvaret, den svenska handelssjöfarten och det svenska skeppsbyggeriet genom tiderna. Kommittén anser att i en framtida översyn av instruktionerna bör övervägas om målsättningen i stället mer övergripande skall betona kunskapen om kulturarvet och samhällsutvecklingen, t.ex. att myndig- uppgift att främja kunskapen om det m ilitära kulturarvet i samhällsutvecklingen respektive har till uppgift att främja kunskapen om det maritima kulturarvet och dess roll i sam- hällsutvecklingen. Som en följd härav bör 10 § i förslaget till instruk- tion för ändras så att inom myndigheten fullgör de uppgifter som rör det maritima kultur- arvet, särskilt handelssjöfarten och skeppsbyggeriet. Av 2 § i centralmuseernas instruktioner framgår vilka uppgifter museerna särskilt skall utföra vad gäller sina samlingar, bl.a. att vårda, förteckna, bearbeta och ställa ut dessa. Vidare skall museerna öva tillsyn eller lämna information, råd och annan hjälp åt regionala och lokala museer. Kommittén anser att texterna i 2 § generellt bör ses över och moderniseras vid en framtida översyn av centralmuseernas instruktioner. I det sammanhanget bör även frågan övervägas om det av instruktionerna skall framgå att museerna skall bedriva forskning, t.ex. som det föreskrivs i 2 § 4 i instruktionen för av vilken det framgår att myndigheten skall främja studier och bedriva forskning i ämnen som tillhör verksamhetsområdet. Under arbetet med instruktionerna har frågan väckts om Statens för- svarshistoriska museer och skulle kunna ha en roll som ansvarsmuseer eller om de även i fortsättningen skall vara specialmuseer. Med hänsyn till att enligt 2 § 3 i instruktionen har att öva tillsyn över samlingar av militär eller kultur- historisk art inom myndigheter som bedriver militär verksamhet skulle myndigheten kunna ha ansvarsuppgifter inom det försvarshistoriska området på samma sätt som Statens konstmuseer, som har att öva tillsyn över staten tillhöriga eller av staten understödda samlingar av konst och konsthantverk. Mot bakgrund av att får ett ansvar för en mer samlad sjöhistorisk verksamhet, sedan lagts samman med detta, skulle det kunna överta ansvarsuppgifterna inom det området från . framhåller också i sitt betänkande (1996/97:KrU1) Kulturpolitik att det är naturligt att regeringen i sitt arbete med en ny myndighetsstruktur på museiområdet överväger frågan om var ansvaret för det maritima museiområdet skall ligga . Utskottet anser också att det kan vara lämpligt att den myndighet som får ett sådant övergripande ansvar får i uppdrag att lämna förslag om uppgiftsfördelningen mellan landets maritima museer. I Statens kulturråds rapport - övervägan- den och förslag angående de centrala museernas uppgifter och ansvar för landets museiväsende (1986:3) betonade vikten av att ansvarsfördelningen mellan de centrala mu- seerna görs tydligare. Detta borde ske främst genom att vissa museer ges ett särskilt ansvar för överblick och samordning av museiväsendets olika delar. föreslog att dessa skulle benämnas basmuseer medan övriga centrala museer skulle benämnas specialmuseer. De senare har inom sina respektive ämnesområden omfattande och framstående samlingar samt en stor specialistkompetens och är därför en resurs bl.a. för andra museer som har ämnesområdet representerat i sin verksamhet. I regeringens proposition (1986/87:97) om de centrala museernas uppgifter och ansvar ansåg det föredragande statsrådet att, med utgångspunkt från det särskilda ansvar för museernas samordningsfrågor basmuseerna skall ha, det mer adekvat att kalla dessa för ansvarsmuseer. Ansvarsmuseerna skulle vara nuvarande , , - bland de kulturhistoriska museerna, Statens konstmuseer inom området konst samt inom området naturhistoria. sitionen framgår vidare att innebörden och innehållet i ansvarsuppgiften för dessa museer behöver utvecklas och preciseras som utvecklingen av rollen som ansvarsmuseum bör ses som en löpande uppgift för dem själva i en dialog med övriga museer. tillstyrkte regeringens förslag (KrU 1986/87:21) och beslöt i enlighet därmed (rskr. 1986/87:342). förordade i sitt betänkande (1995:84) Kulturpoli- tikens inriktning att modellen med ansvarsmuseer behålls och utvecklas. De specifika uppgifter som följer med uppdraget att vara ansvars- museum måste tydligare prioriteras inom varje ansvarsmuseum. Utred- ningen ansåg vidare att regeringen noga borde pröva möjligheten att minska antalet ansvarsmuseer. Regeringen framhåller i propositionen (1996/97:3) Kulturpolitik att strukturen på museiområdet ytterligare bör utvecklas så att regeringen får bättre underlag för en mer långsiktig lösning, som även måste beakta de uppgifter som ligger på ansvars- museerna. Kommittén anser att frågan om vilka ytterligare museer som skall ha särskilda ansvarsuppgifter bör avvakta re dovisningen av det uppdrag regeringen givit de nuvarande ansvarsmuseerna att för den senaste femårsperioden re dovisa vad ansvarsmuseirollen inneburit, vilka åtgärder som vidtagits, vilka resultat och vilka effekter dessa fått. Kommittén föreslår att det i den översyn av strukturen inom museiområdet som pågår inom övervägs om och ansvar och uppgifter inom det försvarshistoriska respektive området motiverar att de skulle kunna ha en roll som ansvarsmuseer. Kommittén föreslår att regleringsbrev för ändras så att punkten 3 i avsnittet avgiftsfinansierad verksamhet får lydelsen: Intäkterna disponeras av myndigheten. Även med en sådan ändrad skrivning förutsätts att lokalkostnaderna för finansieras från myndighetens ramanslag i likhet med tidigare. Kommittén anser att ett särskilt anslag bör inrättas för att tillgodose behovet av stöd för de kulturhistoriskt värdefulla segelfartygen i stället för att en del av intäkter används för detta ändamål. I likhet med kommitténs tidigare förslag till fördelning av medel mellan myndigheterna föreslår kommittén att medlen för SESAM- projektet även i fortsättningen handhas och redovisas av Statens för- svarshistoriska museer. Kommittén föreslår vidare att Statens sjö- historiska museer i samverkan med lämnar den årliga rapporten och slutrapporten för Marin- museets SESAM-projekt. Kommittén vill framhålla vikten av att i ett tidigt skede överväger en förhyrning av Slup- och barkasskjulet i och tar erforderliga kontakter med anledning därav. I en särskild skrivelse (dnr 7/97) har kommittén till kulturministern lämnat förslag till fördelning av medel mellan och . Kommittén har funnit att för perioden - utgör onor del av anslagsramen och del av låneramen för Statens för- svarshistoriska museer. Kommittén har vidare funnit att utgör preliminärt onor del av anslagsramen och preliminärt onor del av låneramen för Sta- tens försvarshistoriska museer. Med hänsyn till att Statens försvarshis- toriska museers förhandlingar med ännu inte avslutats kan beloppen avseende kapitalkostnader och låne- ramen inte helt fastställas förrän . Om de preliminära beloppen då behöver justeras får det ankomma på Statens försvarshisto- riska museer att anmäla detta till . Kommittén har föreslagit att de medel som avser för perioden - tekniskt och praktiskt handhas och redovisas av . Förslaget till fördelning av medel har beretts inom . Regeringen har beslutat om ändringar i regleringsbre- ven för och . Dessa överensstämmer i stort med kommitténs förslag. Kommittén har gått igenom regleringsbrevet för för anslag inom område (Ku96/1244/ESU) i de delar som berör och . Kommittén har funnit att skrivningarna vad gäller den avgifts- finansierade verksamheten för , dvs. verksamhet, kan komma att påverka , efter- som lokalkostnader skall finansieras över myndighetens anslag och inkomsterna från i mån av behov får täcka bevakningskostnaderna för och . Vidare skall avsättas till bevarande av kulturhistoriskt värdefulla segelfartyg. Av villkoren för den avgiftsfinansierade verksamheten framgår föl- jande: 1.Vasamuseet skall utgöra ett separat verksamhetsområde som - med undantag för lokalkostnaderna - i sin helhet finansieras med av- giftsintäkter och med externa intäkter. Avgifternas storlek bestäms av . 2.Myndigheten skall varje halvår för redovisa besöksstatistik samt influtna entré- och försäljningsintäkter i förhål- lande till kostnader för Vasaverksamheten.