sou · GLB3121d1 · 1998-01-01 00:00:00 — 4ILL STATSR¥DET 9LVA *OHANSSON Genom beslut bemyndigade regeringen statsrådet att tillsätta en kommitté med uppdrag att belysa det inre arbetet i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom och före- slå åtgärder för att stimulera den pedagogiska utvecklingen (dir. 1995:19). Direktiven bifogas, se bilaga 1. Efter föredragning inför re- geringen av statsrådet fastställdes nya tidsramar för . Vid sammanträde beslutade regeringen om tilläggsdirektiv (dir. 1997:2), se bilaga 2. Kommittén antog namnet . Till att leda kommitténs arbete utsågs utbildningsledaren . I arbetet deltog som ledamöter högskoleadjunkten , rektorn , adjunkten , mellanstadieläraren , orga- nisationspedagogen , utvecklingsledaren , adjunkten , biträdande rektorn , fritidspedagogen och teknologen . Slöjdläraren entledigades från sitt uppdrag som ledamot och högskoleadjunkten utsågs till ny ledamot. Adjunkten entledigades från sitt uppdrag som ledamot och högskoleadjunkten utsågs till ny ledamot . Som sakkunniga förordnades kanslirådet , skol- rådet , professorn och sekreteraren . entledigades som sakkunnig och kanslirådet förordnades som ny sakkunnig . entledigades och undervisningsrådet utsågs till ny sakkunnig. förord- nades departementssekreteraren som sakkunnig. Som sekreterare arbetade syokonsulenten fram till och föredraganden fram till . Som sekreterare förordnades därefter kanslirå- det och . Kommittén har till sig knutit två referensgrupper, en med parla- mentariker och en med företrädare för de centrala intresseorgani- sationerna på skolans område. En förteckning över ledamöterna i refrensgrupperna finns i bilaga 3. I kommitténs arbete har en rad personer varit särskilt behjälpliga genom att bidra med material och genom att läsa texter och lämna råd och synpunkter. I bilaga 4 finns en förteckning över dessa personer. Kommittéassistent och ansvarig för produktionen av heloriginal har varit . Kommittén har tidigare överlämnat delbetänkandena &¶R¤LDRAR I SJ¤LVF¶RVALTANDE SKOLOR )NFLYTANDE P¥ RIKTIGT /M ELEVERS R¤TT TILL IN FLYTANDE DELAKTIGHET OCH ANSVAR +ROCK ELLER M¶TE /M DEN M¥NGKUL TURELLA SKOLAN samt antologin $EN M¥NGKULTURELLA SKOLAN ber härmed att få överlämna sitt slutbetänkande, 3KOLFR¥GOR /M SKOLA I EN NY TID /LLE (OLMBERG ,ENA !ULIN 'R¥HAMN +ATARINA %KLIND %LISABET .IHLFORS 0EDER 3ANDAHL +ERSTIN "ERG¶¶ 0IA ,,ENNART .ILSSON !NNELI 3PRINGE "¶RJE %HRSTRAND ,ENNART +¥GSTR¶M !NDERS /LSSON -ARIKA –STMAN %VA 3TINA (ULTINGER #HRISTER 7ALLENTIN 3KOLA I EN NY TID 23 3TRATEGI F¶R SKOLUTVECKLING 55 $IALOG KRING TRE BET¤NKANDEN 81 &¶RSLAG OCH BED¶MNINGAR Aktiva elever – dokumentation.................................................... 3TATLIG STYRNING OCH LOKALT ANSVAR 127 Att främja barns och ungdomars lärande..................................... Avskaffa centrala timplan ..................................... Programprov i gymnasieskolan ................................................... Förslag till ändringar i skollagen ................................................. Skolplaner och uppföljning i skollagen Förslag till ändringar i skollagen ................................................. ,¤RARES YRKESUTVECKLING 207 Förslag till ändring i skollagen .................................................... $EN ¶PPNA SKOLAN 235 Skolan som kulturellt centrum..................................................... 3KOLAN OCH KULTUREN 249 3KOLAN OCH ARBETSLIVET 267 Om arbetslivet i läroplan ....................................... Arbetsplatsförlagd utbildning för alla elever i .................................. %N J¤MLIK SKOLA 285 Modersmål och andra språk......................................................... Europeiskt centrum för barns och ungdomars likvärdiga ................. möjligheter i barnomsorg och skola ............................................... Riktlinjer för framtida reformarbete i skolan .............................. Sammanfattningen följer indelningen i kapitel. Framställningen är kort- fattad, utom när det gäller våra förslag som redovisas relativt utförligt. Vi hänvisar också till de sammanfattningar som inleder vart och ett av förslagskapitlen, dvs. kapitel 5–13. Vårt uppdrag har varit att stödja den pedagogiska utvecklingen i skolan, att identifiera hinder för denna utveckling och att föreslå rege- ring och riksdag att undanröja sådana hinder. Vi menar att ett uppdrag av det slaget får en särskild inriktning i ett decentraliserat styrsystem. Vi ska inte tala om för skolans personal vad vi tycker ska göras i undervisningen, utan tror mer på att försöka att upprätta en dialog med skolor, dess lärare och skolledare, elever och föräldrar. I inledningen redovisar vi kortfattat vilka delbetänkanden som vi har gett ut. SOU 1995:103 Föräldrar i självförvaltande skolor SOU 1996:22 Inflytande på riktigt – Om elevers rätt till inflytan- de, delaktighet och ansvar SOU 1996:143 Krock eller möte – Om den mångkulturella skolan Böckerna finns att låna på många skolor och bibliotek. De kan köpas från , 106 47 , fax , tel. . Föreliggande slutbetänkande består av två delar. I den första delen beskriver vi förändringar i samhället som har betydelse för arbetet i skolan, och behandlar särskilt hur barn och ungdomar socialiseras jämfört med tidigare. Vi belyser lärandets kontext, det sammanhang som gör lärandet meningsfullt och engagerande för barn och ungdomar. Sedan diskuterar vi en strategi för skolutveckling, och motiverar utför- ligt varför vi tror på decentraliseringen. I betänkandets andra del finns våra förslag Flera av förslagen är förberedda i de tidigare delbetänkandena, andra är nya. Det har inte varit vår ambition att presentera en heltäckande katalog som pekar ut åtgärder på de flesta problemområden. Varje kapitel i förslagsdelen inleds med ett avsnitt där vi för en bred diskussion, delvis med ut- gångspunkt i våra tidigare betänkanden. Efter det inledande avsnittet följer sedan förslagen med motivering. Vi avslutar inledningen med att redovisa vilka avgränsningar som vi har gjort i vårt arbete, och vilken inriktning som det i huvudsak har haft. 3KOLA I EN NY TID I det här kapitlet lyfter vi fram lärandets kontext, det sammanhang som gör lärandet meningsfullt och som gör att barn och ungdomar kan finna livet i skolan roligt och utmanande. Vi tror att det är mer angeläget än tidigare att uppmärksamma denna kontext. Det beror bl.a. på att barn och ungdomar socialiseras annorlunda . De lär sig på ett annat sätt, ser på ett annat sätt, ser på vuxna och lärare på ett annat sätt. Att vara lärare är inte heller detsamma som . Skolans funk- tion i samhället är en annan. Dess institutionella auktoritet sviktar och yrket kan inte längre grundas i den givna tradition, som har format och stött tidigare generationers lärare. Dessutom har läraruppgifterna bred- dats på ett sätt som ingen kunde föreställa sig för sedan. Dagens lärare behöver t.ex. i ökad utsträckning kunna argumen- tera för sin sak – för sin skola, dess undervisning och resurser – i en dialog med politiker, föräldrar och andra utanför skolan. Vi slår fast att vi tror på decentraliseringen. Det är det lokala samman- hanget som avgör om förändringar kommer att ske eller ej. Det måste finnas goda betingelser för utveckling lokalt om det ska hända någon- ting. Man kan skriva in hur många önskvärda mål som helst i de statli- ga styrdokumenten, men utan en dynamisk, lokal utvecklingsmiljö och utan skolpersonalens aktiva och engagerade medverkan, faller dessa skrivningar som torra löv till marken. Frågan är vad staten kan göra för att bidra till att förbättra utvecklingsbetingelserna i skolmiljön. Decentralisering är ett långsiktigt projekt. Det kräver tid och tåla- mod. Det kräver också väl utvecklade system för uppföljning och ut- värdering, som är så utformade att de inte beskär den lokala friheten, men ändå ger en god bild av hur skolan sköter sitt samhällsuppdrag. Med vårt synsätt kommer det största intresset att ligga på den lokala nivån. Vi lyfter fram den kommunala skolplanen och den lokala arbets- planen som två viktiga verktyg för utveckling. Vi ser två utvecklingslinjer i ett decentraliserat system. Å ena sidan måste man ge stöd till lärarna, så att de kan vidga sitt självständiga ut- rymme och stärka sin självkänsla. Å andra sidan måste närsamhället bli delaktigt i skolans inre arbete. Föräldrarna och andra utanför skolan ska delta i samtalet om undervisningen med sina frågor, sina synpunkter, behov osv. I detta ligger betydande utvecklingsmöjligheter för skolan. $IALOG KRING TRE BET¤NKANDEN Våra tre delbetänkanden har tryckts i en stor upplaga och skickats till alla skolor. Dessutom gick de till skolförvaltningar och många lokala organisationer, som alla fick dem utan kostnad. På det sättet ville vi komma i kontakt med lärare, skolledare, elever, föräldrar och andra skolintresserade. Vi ville föra ut våra idéer och tankar om förändringar, men framför allt var vi intresserade av att få ta del av reaktioner på våra texter. I det här kapitlet redovisar vi de skriftliga synpunkter som vi har fått från lärare, skolledare, elever, föräldrar och andra. Dessa svar utgör en del av underlaget för våra ställningstaganden i detta slutbetänkande. Vi anknyter till vårt tidigare betänkande i samma ämne. Vi ger motiv för ett ökat elevinflytande och redovisar undersökningar om hur eleverna upplever sin situation i skolan och vilka önskemål om föränd- ringar som de har. Det är viktigt för demokratin i skolan att eleverna deltar aktivt i be- slutsfattandet, t.ex. i styrelser, klassråd och arbetsgrupper. Men det räcker inte med ett sådant formellt inflytande. Eleverna måste kunna påverka det dagliga arbetet och ha makt över sitt eget lärande. Ett verkligt elevinflytande gäller därför i hög grad innehållet i undervis- ningen och på vilket sätt som den bedrivs. Vi föreslår att utvecklingen av lokala elevforum stimuleras. Ett elevforum ska ha till uppgift att i vid mening stödja eleverna. Rege- ringen bör ge i uppdrag att underlätta kontakterna mellan elevforum i olika kommuner i landet. Vi föreslår också att en elev som har arbetat aktivt för skolans bästa – utöver vad som är rimligt att begära av varje elev – ska ha rätt att få detta inskrivet i slutbetyget liksom att få ett intyg som beskriver vilket arbete det gäller. I vårt första betänkande diskuterade vi föräldrarnas roll i skolan och betonade starkt behovet av att vidga föräldrarnas inflytande. höll att det finns både utbildningspolitiska och pedagogiska argument för ett ökat sådant inflytande. Vi lade fram ett förslag om en försöks- verksamhet med lokala styrelser med föräldrar i majoritet. I slutbetän- kandet följer vi upp det tidigare förslaget, redovisar läget i försöksverk- samheten och sammanfattar vår syn på föräldrainflytandet. Däremot presenterar vi inga nya förslag. Vår utgångspunkt är att föräldrar har rätt att vara delaktiga i sina barns skola och att ha inflytande på verksamheten. Detta förutsätter ett samarbete mellan hem och skola . Det är viktigt att föräldrarna får delta i skolans verksamhet genom att medverka i råd- givande och beslutande organ, men den vardagliga och mer informella kontakten med skolan är väl så viktig. Föräldrarna betyder mycket för sina barn. De kan också vara en till- gång för skolans personal och bidra till att vidga diskussionen om sko- lans uppgifter. Föräldrarna bör också vara med och diskutera de lokala styrdokumenten, dvs. kommunens skolplan och den lokala arbetspla- nen. 3TATLIG STYRNING OCH LOKALT ANSVAR Den stora potentialen för utveckling finns hos lärare och annan skol- personal och hos elever och föräldrar. För en fortsatt skolutveckling är det därför, enligt vår mening, viktigt att hålla fast vid decentralise- ringstanken. Statens inflytande över skolan ska ha formen av övergripande mål och riktlinjer. Dessa ska ha en grundläggande karaktär och utformas med sikte på att stå sig . Ändå måste de fortlöpande ses över. De statliga och kommunala styrdokumenten ska ge stadga åt skolans verksamhet, men får inte utgöra hinder för dess utveckling. Uppföljning och utvärdering av en hög kvalitet är en förutsättning för att stat och kommun ska kunna utveckla skolans verksamhet. Vi föreslår att skollagen ändras så att det klart framgår att utbild- ningen dels ska ta sin utgångspunkt i barns och ungdomars tidigare erfarenheter, språk och kunskaper, dels ska syfta till att främja deras lärande och kunskapsutveckling. Vi föreslår vidare att den centrala timplanen för av- skaffas. Kvar blir den totala garanterade timtiden, dvs. plus 525 för de sexåringar som går i förskoleklass. Den centrala regle- ringen av timplan avskaffas successivt med början , för att vara helt avskaffad . Kommuner och skolor får avgöra när de vill lämna den centrala timplanen. detta område också ett alternativt förslag, som innebär att regeringen i stället tar initiativ till en försöksverksamhet. har regeringens uppdrag att göra en översyn av kurspla- nerna. Vi föreslår att uppdraget, såväl vad gäller som gymnasieskolans kursplaner, preciseras på några punkter. Den vikti- gaste är att översynen leder till förändringar som gör kursplanerna mer stringenta när det gäller att behandla ett ämnes karaktär och innehåll. Formuleringar som styr undervisningens utformning eller valet av stoff bör konsekvent tas bort. Vi behandlar rektorns roll i skolan och föreslår ökade formella möj- ligheter för rektorerna att delegera ansvar och befogenheter till andra personer eller grupper på en skola. Vi föreslår också en utredning om ledarskapet i skolan, som bl.a. ska ge förslag om hur skolledarutbild- ningarna ska utvecklas. När det gäller betygsättningen i föreslår vi att en för- söksverksamhet startas med andra former för urval, bedömning och skriftlig information till elever och föräldrar än graderade betyg. God- kändgränsen ska särskilt uppmärksammas. Försöket ska pågå under högst och omfatta ett begränsat antal skolor. Vi anser att det är viktigt att undervisningen i gymnasieskolan ut- vecklas i riktning mot en ökad helhetssyn. Som ett led i detta arbete anser vi att nationella prov för gymnasieskolans program bör utarbetas. Vi beskriver uppföljning och utvärdering av skolans verksamhet som en viktig del av styrsystemet. En väl fungerande uppföljning och utvär- dering av skolans verksamhet är en förutsättning för att det mål- och resultatorienterade styrsystemet ska fungera. Verksamheten på alla nivåer i skolsystemet måste följas upp kontinuerligt och utvärderas. Det bör ske på ett sätt som gör det möjligt att följa utvecklingen, bedöma processerna, värdera resultatet och utveckla kvaliteten. I arbetet med uppföljning och utvärdering bör fokus flyttas från den nationella nivån till kommun- och skolnivå. Dialogen är väsentlig i arbetet med uppföljning och utvärdering. Vi föreslår att skollagen ändras på några punkter. Ändringarna går ut på att förtydliga statens krav på kommunernas system för uppfölj- ning och utvärdering. Vi föreslår också utökade möjligheter för rege- ringen att ingripa om en kommun inte följer skollagen. Vårt uppdrag handlar om skolans utveckling. Det är med den bakgrun- den som vi diskuterar frågor om personalens utbildning, vidareutbild- ning och fortbildning. Vi behandlar i huvudsak lärare i och gymnasieskolan. Resonemangen gäller i tillämpliga delar också för fritidspedagoger, förskollärare och skolledare. Förutsättningarna för lärarnas arbete har ändrats mycket under någ- ra decennier. Lärarjobbet är mer utsatt än tidigare, och behovet av samarbete mellan lärare har ökat. När vi behandlar lärarnas kompe- tensutveckling är vårt perspektiv det enskilda arbetslaget. Vi anser att utvecklingsarbete i skolan bör vara lokalt förankrat i högre grad än hit- tills. Det är en bra modell för försöksverksamhet när lärare, forskare och andra arbetar tillsammans. I slutet av kapitlet lyfter vi fram ett problem som vi ser i dagens grundutbildning av lärare, nämligen kopplingen mellan skola och lärar- utbildning, och resonerar om olika möjligheter att komma till rätta med det. Vi föreslår att kommunerna ska kunna inrätta en ny typ av tjänst, s.k. rekryteringstjänst. Tjänsten är avsedd för personer som inte har fyllt , och som är intresserade av att pröva att arbeta i förskolan, skolbarnsomsorgen, eller gymnasieskolan. Anställningen bör omfatta , men får inte vara längre än . Staten bidrar med en del av kommunernas personalkostnader för de personer som anställs på rekryteringstjänst. Vi föreslår också att skollagen ändras så att en person med en ut- ländsk lärarutbildning ska kunna få en fast anställning som lärare om hon eller han har tillräckliga kunskaper i svenska språket med hänsyn till tjänsten. Den nuvarande regeln om att lärarutbildningen ska ha skett i vissa länder tas bort. Skolans utveckling gynnas av att den öppnar sig mot närsamhället. Ge- nom att människor och institutioner i skolans omgivning blir delaktiga i skolans arbete och liv öppnas nya perspektiv på frågan om hur skolan ska organisera sin verksamhet. Ett sätt för skolan att vidga kontakterna med omvärlden är att funge- ra som ett kulturellt centrum i närområdet, bl.a. så att skolans lokaler utnyttjas av de omkringboende för aktiviteter som är viktiga för dem. Vi föreslår att det skrivs in i läroplan att skolan bör se som sin uppgift att vara ett kulturellt centrum i närsamhället. vara rektorns eller den lokala styrelsens ansvar att se till att skolan har denna inriktning. Vi menar att kulturarbetet i skolan är en fråga om kulturell yttrandefri- het, lust och arbetsglädje. Barn och ungdomar har en egen kultur. Den spelar en viktig roll när det gäller att stärka deras självständighet i för- hållande till vuxenvärlden. Skolan ska respektera barns och ungdomars erfarenheter och sätt att uttrycka sig, men också utmana deras föreställningar och visa på andra kulturerfarenheter, konstnärliga språk och kulturmöten. Barn och ungdomar ska få möjlighet att utveckla sin skapande för- måga genom att arbeta med många olika medier. Målet bör vara att skolan på ett självklart sätt tillämpar ett vidgat språkbegrepp. Bild, slöjd, film, musik, drama och dans har viktiga kommunikativa sidor som är av en stor betydelse för elevers lärande. För att stödja och utveckla kulturarbetet i skolan föreslår vi att läro- planernas avsnitt om skolans värdegrund och uppgifter kompletteras. I det här kapitlet skriver vi om en aspekt av den öppna skolan: kontak- ten med arbetslivet. Olika former av arbetslivskontakter tycks ha mins- kat . Vi diskuterar tänkbara orsaker till detta, och pekar bl.a. på att kopplingen skola–arbetsliv har tonats ned i de statliga styr- dokumenten. Alla elever går allt längre i skolan, och deras möjligheter till extra- jobb och feriearbete har minskat. Därför är behovet större än någonsin av att skolan ger eleverna många möjligheter att få erfarenheter från arbetsplatser. Studiebesök, projektarbeten, praktik, arbetsplatsförlagd utbildning osv. ger variation i studierna. Skolarbetet blir roligare, ele- vernas motivation ökar och de lär sig mer. För lärare och skolledare innebär kontakten med människor i företag och organisationer att andra perspektiv och nya kunskaper förs in i skolan. Ur arbetsplatsernas synpunkt kan skolkontakterna ge motsva- rande vinster. Vi föreslår att läroplan kompletteras för att det tydligt ska framgå att samverkan med arbetslivet är viktig för en bra utbild- ning. Vi föreslår också att elever på det samhällsvetenskapliga, natur- vetenskapliga och estetiska programmet ska ha en del av sin utbildning förlagd till arbetslivet. Omfattningen av den arbetsplatsförlagda utbild- ningen bör successivt anpassas till vad som gäller för elever på övriga program. Vi behandlar frågor som rör klass, kön och etnicitet med utgångspunkt från begreppet en skola för alla. Vi återkommer till den diskussion som vi förde i vårt betänkande om den mångkulturella skolan, försöker att ta ett steg vidare och presenterar flera konkreta förslag. Frågor om klass, kön och etnicitet är komplexa, och griper djupt in i skolans pedagogiska arbete. Jämlikhets- och jämställdhetsfrågorna kan inte lösas genom nya formuleringar i skollagen eller läroplanerna, eller genom att man tar fram enkla handlingsmodeller. Det gäller snarare att hävda skolans värdegrund och om attityder, kunskaper och medvetenhet hos skolans personal. För att illustrera frågornas karaktär, och de kunskapskrav de ställer, har vi tagit med ett exempel som handlar om jämställdhet mellan flickor och pojkar i skolan. Vi föreslår att modersmålet, för den som har ett annat modersmål än svenska, får en helt ny ställning och i utbildningssammanhang jämställs med svenska som modersmål. Varje elev med ett annat modersmål än svenska får rätt till undervisning i sitt modersmål . B- och C-språksbegreppen utvidgas till att omfatta flera främmande språk än . De stora invandrarspråken ska, vid sidan av franska, spanska och tyska, kunna erbjudas alla intresserade elever som språk- val. När det gäller jämlikhetsfrågor föreslår vi att ett europeiskt resurs- centrum inrättas, förlagt till . Detta centrum ska, enligt försla- get, arbeta med utveckling och forskning rörande barns och ungdomars likvärdiga möjligheter i barnomsorg, skola och skolbarnsomsorg. Vi föreslår också att regeringen utfärdar föreskrifter om att det ska finnas en generell skyldighet att belysa konsekvenser med hänsyn till klass, kön och etnicitet i alla förstudier, utredningar och olika former av planeringsarbete i samband med reformer på skolområdet. är en expertkommitté med ledamöter som är verksam- ma huvudsakligen i skolbarnsomsorg, skola eller lärarutbildning. Vårt uppdrag är att stödja den pedagogiska utvecklingen i skolan, att identifiera hinder för denna utveckling och att föreslå regering och riksdag att undanröja sådana hinder. Ett uppdrag av det slaget får en särskild inriktning i ett decentraliserat styrsystem. Utrymmet för upp- ifrån kommande påbud om hur arbetet ute i skolorna ska gå till har minskat kraftigt. Det är inte statens sak att bestämma hur verksamheten ska organiseras, vad det konkreta innehållet ska vara och vilka metoder som är lämpliga. Staten anger vad eleverna ska kunna när undervis- ningen är slutförd. Hur resan till kunskap ser ut är skolornas ansvar. kommer därför inte att försöka tala om för skolans per- sonal vad som ska göras i undervisningen och med eleverna. Det hade inte heller varit meningsfullt alldeles oavsett styrsystem. Utveckling gynnas inte av att någon centralt placerad thinktank delar ut goda råd eller preciserade anvisningar till dem som ska göra jobbet. Rollfördel- ningen tänkare–planerare där uppe och utförare där nere har inte i något skolhistoriskt skede utgjort incitament för verklig utveckling. I våra delbetänkanden har vi försökt upprätta en dialog med Sveri- ges skolor, dess lärare och skolledare, elever och föräldrar. Dialogen är för oss en konsekvens av det decentraliserade styrsystemet. I de delbe- tänkanden som vi tidigare publicerat har vi gett vår syn på skolproble- men och uppmanat skolorna att ge sin. Vi har presenterat skisser till förslag och bett om reaktioner. Men framför allt har vi försökt proble- matisera viktiga aspekter av skolans inre arbete med utgångspunkt från de samlade erfarenheter som finns i kommittén samt från det material vi samlat in. Den dialogiska hållning vi här talar om är också uttalad i våra direktiv. Kommittén bör stimulera en offentlig debatt om frågor som rör det inre arbetet, säger direktiven, och en sådan uppgift förut- sätter dialog. är det inte så alldeles enkelt att med hjälp av kommittétexter komma till tals med dem som arbetar i skolan. Ett första delmål har därför varit att få skolans personal att läsa det vi skriver. Det kan tyckas vara en försiktigt formulerad ambition. Det är det inte. Statliga utred- ningstexter återfinns knappast längst upp på lärares listor över angelä- gen nyutkommen litteratur. Det beror förmodligen på det tilltal som oftast präglar sådana texter.