sou · GLB397 · 1998-01-01 00:00:00 — Systemet är utarbetat av skogsvårdsorganisationen att tydliggöra på vilket sätt naturvård bör bedrivas i olika skogsbestånd är skogsvårdsorganisationen i färd med att arbeta fram ett system av målsättningsklasser för den skogliga planeringen. Dessa målsättningsklasser har en lång tidshorisont (minst en omloppstid) till skillnad mot åtgärderna enligt skogsskötselkartan som har ett kort tidsperspektiv () Naturvård utan produktionsintresse där området lämnas Orört för fri utveckling. Naturvård utan produktionsintresse där området gynnas av eller kräver återkommande naturvårdande Skötsel. endast göras när det motiveras av naturvårdsskäl. Kombinerade mål med ett uttalat produktionsintresse och ett naturvårdsintresse som vida överstiger generell hänsyn. Produktion med Generell hänsyn i form av detaljhänsyn och hänsynsytor; minst enligt SVL 30 §. Kap 7 Hur mycket....- bedömningsunderlag 125 Vissa arter och processer klarar virkesskörd med ett minimum av hänsyn. Andra kräver att en viss hävdpåverkan upprätthålls, t.ex. genom att skogen hålls gräsbevuxen och gles genom bete. Ytterligare andra är mycket känsliga för avverkning. En sådan känslig skogsmiljö är t.ex. en gransumpskog som fått sköta sig själv och som hyser sällsynta vedsvampar och lavar. Analysen har genomförts som en bristanalys med flera olika inventeringsunderlag (Rikskogstaxeringen, skogsvårdsorganisationens översiktliga skogsinventering på privatskogsbrukets mark (ÖSI) och olika naturvärdesinventeringar). Man har formulerat dels ett långsiktigt behov av att skydda skog, vilket bedöms behöva vara fyllt inom ca , dels ett kortsiktigt behov vilket bedöms behöva vara fyllt inom 10–. Vad är det man vill bevara? En skog som utvecklats naturligt eller som hävdats på förindustriellt vis har vissa strukturer som antas kunna vidmakthålla i naturligt förekommande skogsarter. I norra har referensen varit landskapet som det antas ha sett ut före det sista seklets landskapsomvandling genom skogsbruk. För är proble- met mer komplext, men det landskap som funnits under perioden 1000-tal antas ha haft förutsättningar att hysa livskraftiga populationer av de hotade arterna. Information från historiska data och undersökningar i naturlandskap har använts för att skatta de naturliga skogarnas trädslagsblandning och åldersstruktur. Hur såg det ut förr? Hur stora arealer som har förutsättningar att hysa viss skogsmiljö har skattats genom att titta på ståndortsegenskaper i Riksskogstaxeringens databas. Det finns ett samband mellan markens näringstillgång och fuktighet och de ekosystem med tillhörande processer och arter som naturligt utvecklas där. Man har även beaktat hur stor andel av skogen i en region som omförts till annat ägoslag, t.ex. åker och beb yggelse. 126 Kap 7 Hur mycket ...- bedömningsunderlag. Om omföringen varit stor har skattningen av den naturliga före- komsten höjts. Vad är lägsta acceptabla nivå? En organism är knuten till en viss livsmiljö. Somliga arter har tämligen specifika krav på hur den skall ut. Om man t.ex. genom skogsavverkning minskar omfattningen av en viss livsmiljö kommer antalet individer av de arter som är beroende av denna livsmiljö att minska. Forskningsresultat visar att individantalet inte minskar linjärt med minskad mängd livsmiljö. Snarare är det så att först händer det inte så mycket. När mängden kvarvarande livsmiljö når en viss nivå börjar individantalet att sjunka drastiskt och risken för att arten försvinner ökar kraftigt. Man har nått ett tröskelvärde för vad som är lägsta acceptabla mängd livsmiljö om man vill bevara de arter som finns där. Vetenskapen kan ännu inte ge svar vilka tröskelvärden alla hotade arter har. Men ett flertal studier på ryggradsdjur visar att då 10–av den ursprungliga förekomsten av en livsmiljö återstår minskar sannolikheten för långsiktig överlevnad drastiskt. För växter och ryggradslösa djur saknas sådana uppgifter. För att få ett mått på det långsiktiga behovet av att skydda skog för att bevara den biologiska mångfalden har det antagits att tröskelvärdet är (mitten av intervallet ovan) av de i ett naturtillstånd förekommande arealerna. Man har applicerat tröskelvärdet på de åldersklasser och trädslagsblandningar som anses förekomma betydligt mer sällan i den brukade skogen än vad man bedömer att det fanns i ett naturlandskap. Exempel på sådana är gammal ask/alm- skog eller granskog med mycket stort inslag av lövträd. Egenskaper som inte syns i det skogliga indelningsmaterialet (död ved, trädkontinuitet, grova träd mm.) antas kunna säkerställas eller utvecklas i tillräcklig omfattning inom ramen för det formulerade skyddsbehovet. Detta under förutsättningen att rätt områden - de biologiskt mest värdefulla - väljs. Kap 7 Hur mycket....- bedömningsunderlag 127 I resultatdelen görs bedömningen att naturhänsynen som tas vid avverkning är bra, dock utan att ta ställning till om det är tillräckligt. Det framhålls också att den omfattande detaljhänsynen minskar behovet av större skyddade områden, men kan inte ersätta det helt. Med lång sikt avses . I bestånds- och landskapsskalan identifieras ett behov av att långsiktigt på olika sätt skydda (se avsnittet Rapportens skyddsbegrepp) eller av den produktiva skogsmarken i nedanför den fjällnära gränsen (tabell 7.2). Det långsiktiga behovet delas sedan upp i ett restaureringsbehov och ett behov av att skydda skog på kort sikt. Skyddsbehov på kort sikt Med kort sikt avses 10–. Behovet av att skydda skog på kort sikt utgörs av den förekommande arealen med skog som bedöms innehålla eller snabbt kunna utveckla värden av väsentlig betydelse för att bevara den biologiska mångfalden. Om den skog som har olika former av lagskydd inte tas med bedöms denna areal uppgå till ungefär 900 000 ha eller av den produktiva skogs- marksarealen nedan fjällnära gränsen. Dessa arealer utgörs av gamla skogar av alla skogstyper och lövrika utvecklingsstadier i vissa. Det konstateras att åldern inte alla gånger är något bra mått på förekomst av naturvärden. Då skyddsbegreppet som tidigare nämnts är vidgat, har behovet av att skydda skog delats upp på olika målsättningsklasser (tabell 7.1). av skyddsbehovet bedöms behöva ha målsättningsklasserna NO eller NS, dvs. med naturvård som enda mål för markanvändningen. Detta motsvarar 700 000 ha eller av skogsmarken nedan fjällnära gränsen. Skogsnäringens frivilliga avsättningar är inte avräknade detta behov. 128 Kap 7 Hur mycket ...- bedömningsunderlag. Den del av det långsiktiga behovet som innebär att naturvärden behöver restaureras eller återskapas för fortsatt skydd, ca 940 000 ha eller , betecknas som restaureringsbehov. Detta behov har uppstått på grund av att markanvändningen har ändrats, att annan skog har anlagts (t.ex. byte av trädslag från ädellöv till gran i ) eller på grund av ensidigt gynnande av vissa trädarter genom skogsskötsel. bedöms behöva vara avsatt för restaurering inom en . Då den tillgängliga biologiskt värdefulla arealen minskar och restaureringsbehovet ökar ju längre söderut man kommer, dras slutsatsen att är drabbat av en större miljöskuld än norra. Främst anses det bero på en längre markanvändningshistoria. Det framhålls att de skyddsbehov som framräknats är angett utan att skogsnäringens frivilliga avsättningar (se avsnitt 5.3) dragits ifrån. Näringens såväl frivilliga som lagbundna naturvårdarbete bedöms bidraga i högsta grad till miljömålets uppfyllnad. Informationen om de frivilliga avsättningarna anses emellertid vara för knapp för att redovisa skyddsbehovet minskat med dessa arealer. En annan viktig fråga som inte kan belysas med tillgängligt datamaterial är hur skyddsbehovet fördelar sig på områden av olika storlek. Riksskogstaxeringens data är inte kontinuerlig utan består av ett glest nät av provytor. Detta då huvudsyftet med taxeringen varit att ge skoglig produktionsdata på länsnivå. Dessutom har det inte varit möjligt att ange den biologiskt värdefulla skogens belägenhet närmare än regionvis. Rapporten ger alltså ingen vägledning om exakt var man skall söka den skyddsvärda skogen. Detta är dock information som kan hämtas i andra material. Kap 7 Hur mycket....- bedömningsunderlag 129 (nästa sida) Sammanfattning av resultaten, areal (1 000 ha = tha) samt procent av skogsmarksarealen i nordligt boreal, sydligt boreal, boreonemoral och nemoral region (regioner enl. och 1997). -Långt behov: Långsiktigt behov av skog som bör ha någon av målsättningsklasserna Kombinerade mål (naturhänsyn väl överstigande generell hänsyn), Naturvård Orörd (undantag från skogsbruk) eller Naturvård Skötsel (dito, men med behov av aktiva naturvårdande åtgärder) inom ca 40 år -Kort behov: delmängd av det långsiktiga behovet av att skydda skog som existerar -Restaurering: delmängd av det långsiktiga behovet av skyddad skog som inte existerar -(Bete): Areal trädbevuxen betesmark som vi valt att lyfta ur det kortsiktiga behovet i denna redovisning på grund av problem med gränsdragning mot odlingslandskapet (Långt behov = Kort behov + Restaurering + Bete) -Kort behov NO+NS: delmängd av det kortsiktiga behovet som bedöms behöva ha målsättningsklasserna Naturvård Orörd eller Naturvård Skötsel dvs. undantas från skogsbruk. -Skyddat i lag 1997: Med stöd av Naturvårdslagen skyddad skogsmark (enligt och 1997). -Brist i kort behov (NO+NS): Kortsiktigt behov av att skydda skog i klasserna NO och NS minus i lag skyddad skog 1997, dvs. de arealer som på kort sikt bedöms innehålla biologiska värden av avgörande betydelse för miljömålets uppfyllnad. -Total areal: areal (1 000 ha = tha) produktiv skogsmark samt trädbe vuxen naturbetesmark i respektive region (enligt Riksskogstaxeringen 1990-1994) 130 Kap 7 Hur mycket ...- bedömningsunderlag. Tabell 7.2 (text föregående sida) (Bete) Kort behov (0,3) (1,9) (2,2) (0,8) Kap 7 Hur mycket....- bedömningsunderlag 131 7.3Rödlistearters fördelning på olika skogsbiotoper - referat ArtDatabanken har på beredningens uppdrag redovisat de rödlistade arternas fördelning på olika skogsbiotoper och i olika delar av landet. Resultatet av rapporten (bilaga 5) har tidigare omnämnts i avsnitt 6.2.1. Det framkommer att det finns flest rödlistade arter i , att flertalet är knutna till ädellövskogen samt att antalet rödlistearter som inte förekommer utanför respektive region är störst i . Orsakerna till skillnaden mellan norra och anses vara ett generellt högre artantal i , i synnerhet i ädellövskogarna, en längre och intensivare markanvändningshistoria i söder samt att det skyddats mer skog i norra . Trots den entydiga signalen att man skyddar flest rödlistade arter genom naturvårdsinsatser i vill ArtDatabanken under- stryka att situationen inte är tillfredsställande i norr heller. 500 respektive 800 rödlistade arter i norra resp. södra framhålls som en tydlig indikation på detta. De menar vidare att bevarandearbetet inte får fokusera sig på att uppnå en viss areal. Det vore olyckligt om stora arealer lågproduktiv (billigare) skog skyddades, då mycket av de hotade naturvärdena återfinns i mer produktiva (dyrare) skogar. Det ses som avgörande vilka områden som skyddas eller brukas med särskild hänsyn. I redan starkt fragmenterade skogslandskap bidrar varje nedhuggning av en lokal med rödlistade arter att avstånden ökar kraftigt mellan de återstående populationerna och risken för lokala och fullständiga utdöenden ökar. ArtDatabanken skriver i sina kommentarer till rapporten att resultaten knappast kan kopplas till frågan om hur stora arealer skyddad skog som krävs för att klara den biologiska mångfalden. De ställer sig också frågande till huruvida en sådan analys överhuvudtaget är möjlig. 132 Kap 7 Hur mycket ...- bedömningsunderlag. () ger i sin rapport kultur- miljöer i skogen (bilaga 6) underlag för samordning av skydd för biologisk mångfald och kulturmiljöer. De hänvisar inledningsvis till det underlag som RAÄ tog års skogspolitiska kommitté om bevarande av kulturmiljöer vid skogsbruk: Där framhölls markberedning som det enskilt största hotet mot kulturminnen i samband med skogsbruk. Vidare förordades större blandning av trädslag och åldrar samt en individuell anpassning av avverkningen och alternativ till trakthyggesbruket som bättre tar hänsyn till kulturspår, exempelvis blädning. I föreliggande rapport understryker RAÄ människans roll som formare av ekosystem, speciellt i . De menar att i har den flertusenåriga påverkan av bönder gynnat agrart värdefullt löv och gräs. Löv och gräsekosystemen anses på marginalen också ha påverkat jordmånsbildningen mot brunjord. Detta sammantaget är intimt kopplat till den biologiska mångfald som är hotad i skogen, åtminstone i . Att genom reservat försöka skapa urskogar i dessa områden ses som motstridigt till målen att bevara biologisk mångfald och hänsyn till kulturmiljövården. Vidare redovisas en delvis ny forskningsinriktning som leder till en ny praxis inom kulturmiljövården. uppfattades de kultur- minnen som skyddas av kulturminneslagens andra kapitel om forn- lämningar främst som olika slag av punktobjekt, t.ex. en ruin eller en gravhög. Först har man börjat få upp ögonen för sammanhängande fornlämningar som kan omfatta tiotals till hundratals hektar, eftersom de kastat nytt ljus över markanvänd- ningen i dagens skogsområden i . De mest omfattande av dessa kulturmiljöer utgörs av forntida odlingsspår, vanligen belägna i skogsmark. I den utsträckning dessa lämningar funnits på odlingsmark är de oftast bortodlade eller fragmentariska. Områdena utgörs av såväl synliga lämningar (gravar, odlingsrösen eller hackerör) som ovan mark osynliga i form av kulturlager, husgrunder, härdar mm. Dessa odlingsspår anses ha stort kulturhistoriskt värde. Hackerörsområdena återfinns främst på det sydsvenska höglandet Kap 7 Hur mycket....- bedömningsunderlag 133 och i skogsbygderna i inland. En undersökning från Växjötrakten identifierade hackerörsområden på av landarealen inom ett område på över 10 000 ha. Hackerörsliknande röjningsrösen har även påträffats i nordöstra , i vad som kan betecknas som utmarksmiljöer. De areellt utbredda fornlämningarna av odlingsröse/hackerörstyp återfinns ute- slutande på lättare morän- och sandmarker och i varierande topografi. Enbart skogliga produktionsdata ger föga vägledning om förekomst av hackerörsområden. RAÄ argumenterar för samordning av ett antal hackerörsområden, som redan har ett lagskydd genom KML 2 kap med skydd av skogens biologiska mångfald. Man hänvisar till behov av referensområden för framtiden. Hackerörsområdena ger värdefull information om det förhistoriska brukandet av marken. Andra kulturmiljöer som är lämpliga att ingå i skyddade skogar är vissa andra typer av agrarmiljöer, förhistoriska boplats- och fångst- miljöer, samiska kulturmiljöer, bergsbruksmiljöer samt miljöer med husbehovsutnyttjande eller tidig skogsindustri. Det finns tämligen god kunskap om förekomst och utbredning av fornlämningar genom en återkommande rikstäckande kartering som ligger till grund för RAÄ:s fornminnesregister. Den kostnad som uppstår då man avstår från virkesproduktion kan grovt approximeras till det pris man betalar för marken vid ett köp, dvs. det stående virkesvärdet plus markvärdet (nuvärdet av framtida virkesintäkter marken är kal). Vissa faktorer tillkommer: Avstår man från tillräckligt mycket avverkningspotential får detta sannolikt effekter på virkespris (ev. höjning - beror även på importmöjligheterna) och sysselsättning (minskning). Dessa effekter är dock mycket svåra att kvantifiera och 134 Kap 7 Hur mycket ...- bedömningsunderlag. det kan diskuteras om det är en relevant analys i ett läge då blott av avverkningspotentialen efterfrågas. Den avstådda avverkningspotentialen leder däremot inte till att av marken kan avsättas för naturvård utan samhällsekono- misk kostnad . Detta skulle endast vara fallet om den mark som avsattes var jämnt fördelad över alla skogstyper och åldersklasser samt om nettointäkten per avverkad kubikmeter var lika oavsett kvalitet, dimension och beståndsegenskaper. För naturskydd av vissa skogsmiljöer krävs särskild skötsel i form av t.ex. förindustriell hävd, vilket ytterligare ökar kostnaden. Om man kände till den årliga kostnaden för olika typer av hävd skulle nuvärdet av dessa läggas till inköpspriset. redovisning av kostnader för inköp av mark ger ett approximativt hektarpris för att skydda biologiskt värdefull skog (tabell 7.3). Tabell 7.3 Kostnad per hektar för skydd av olika skogstyper (data från ) Kap 7 Hur mycket....- bedömningsunderlag 135 redovisar en högre kostnad för ersättning vid inrättande av biotopskydd, i genomsnitt /ha. Skälen till detta är flera. Då områdena är små är det ofta frågan om att betala en ersättning motsvarande intäkten vid en nära förestående avverkning. För större områden (blivande reservat) är det sällan aktuellt med omedelbar avverkning av hela området. Kostnaden för större områden utgörs alltså av delvis diskonterade belopp. Skillnaderna mellan olika biotopskyddsobjekt är också stora: virkesfattiga brandfält eller hassellundar har ersatts med 7 000–/ha medan urskogsartad barrskog kostat /ha. Naturvårdsavtalen innebär en lägre utgift för (/ha). Det bör dock observeras att de är tidsbegränsade och att markägaren i många fall kan antas frivilligt ha burit en del av kostnaden. 7.5.2Ekonomiskt värde av kända skyddsvärda områden Med stöd av redovisningarna från och Naturvårds- verket kan man grovt skatta vad kända förekomster av biologiskt värdefull skog är värda. Beräkningarna nedan rör huvudsakligen förhållandena nedanför den fjällnära skogen. Länsstyrelsernas redovisning till Natura 2000 är den mest omfattande listan på skyddsvärda skogsobjekt. Redovisningen omfattar ca 400 000 ha mark, varav ungefär hälften är fjällnära skog och impediment. Delmängden produktiv skogsmark nedan gränsen för fjällnära skog utgör ca 250 000 ha eller ca en procent av arealen. Länsstyrelserna har beräknat kostnaden till . Cirka hälften av länen anger dock att Natura 2000-listan inte ger fullständig bild av skyddsbehovet. Om objekten i listan i dessa län multipliceras med 1,5, dvs. totalt med 1,25, blir värdet ca 4,9 miljarder. Nyckelbiotoper som återfinns vid inventeringen har beräknats av till av skogsmarksarealen, dvs. 136 Kap 7 Hur mycket ...- bedömningsunderlag. 180 000 ha. Objekt med naturvärden har hittats i nästan lika stort antal som nyckelbiotoper trots att eftersöket inte varit lika riktat mot dessa. Man kan göra ett antagande att objekt med naturvärden omfattar lika stor areal som nyckelbiotoper, vilket ger en totalareal på 360 000 ha. Kostnaden per hektar kan tas från två källor, dels Naturvårds- verkets kostnader för markinköp perioden –96 (ca /ha nedanför fjällnära skog), dels kostnader för genomförda biotopskydd (ca /ha). Värdet av dessa 360 000 ha hamnar då i intervallet: (20´ * 360´)–(35´ * 360´) = 7,2–12, Det finns sannolikt en viss överlappning mellan områdena som länsstyrelserna anmält till Natura 2000 och biotopskyddsobjekten. Om man trots detta fullbordar denna grova kalkyl, hamnar värdet av värdefulla skogar nedanför fjällnära gränsen på: (4,9+7,2)–(4,9+12,6) = 12,1–17, En annan grov skattning kan göras så här: Andelen naturskog dvs. äldre skog som inte genomgripande förändrats genom skogsbruk har uppskattats av till av skogsmarksarealen nedanför fjällnära skog. Om man antar att hälften av dessa skogar innehåller höga naturvärden blir det . Med hektar- kostnader i intervallet enligt ovan blir då värdet 8,6–. Kap 8 Våra bedömningar och förslag 8VÅRA BEDÖMNINGAR OCH FÖRSLAG ·Det råder en bred enighet i samhället om att skogens biologiska mångfald skall bevaras och att det föreligger behov av ökat skydd. ·Kvantitativa analyser av skyddsbehovet bör göras regelbundet som underlag för att bedöma behovet av åtgärder. ·Det stora antalet arter vars fortlevnad ej kan anses säkrad samt kunskaperna om effekter av fragmentering av skogsmiljöer innebär att skyddsvärda skogar bör bevaras. Exempel på sådana är objekt som enligt myndigheternas bedömning uppfyller kraven för biotopskydd eller för inrättande av reservat. ·Det långsiktiga behovet av att ägna skogsmark helt eller över- vägande åt naturvård är än så länge svårt att kvantifiera, beroende på osäkert underlag. De ca tio procents skyddsbehov av den produktiva skogsmarksarealen nedan den fjällnära gränsen som anses nödvändiga i forskarrapporten kan enligt vår mening vara såväl högre som lägre. Ytterligare osäkerhetsfaktorer tillkommer när det gäller hur stor del av det långsiktiga behovet som behöver lagskydd. De kommande utvärderingarna av den nya skogspoli- tiken kommer förhoppningsvis att ge bättre underlag för nya beräkningar. ·Vi bedömer att det i ett kortsiktigt perspektiv finns behov av att skydda ytterligare skogsmark motsvarande eller ca 700 000 ha av den produktiva skogsmarksarealen nedanför den fjällnära skogen för att inte försitta möjligheterna att långsiktigt bevara den biologiska mångfalden. Därutöver finns ca 200 000 ha där det föreligger ett behov av att låta naturhänsynen vida överstiga den generella naturhänsyn som normalt tas vid brukandet. 138 Kap 8 Våra bedömningar och förslag Vi anser att det kortsiktiga behovet kan tillgodoses genom att ges möjlighet att som reservat skydda ca 250 000 ha och ca 25 000 ha som biotopskyddsobjekt. Resterande del av skyddsbehovet (ca 600 000 ha) torde kunna fyllas inom ramen för näringens frivilliga åtaganden. Grunden för denna bedömning är och prognoser. ·Att säkerställa de föreslagna målsättningarna för naturreservat och biotopskydd skulle vid en tidshorisont motsvara en anslagsnivå för naturskyddsanslag på ca /år. Att nå denna målsättning motsvarar en anslags- nivå på ca /år. För anslag för biotopskydd och naturvårdsavtal blir motsvarande nivåer ca /år respektive ca /år (tabell 8.0, s. 10). ·Från beredningens utgångspunkter är det givetvis önskvärt att målsättningen kan nås på så som möjligt. Vi vill också understryka att försiktighetsprincipen talar för att säkerställandet sker snarare än . ·Anlagsnivån är starkt beroende av framtida avverkningsbeteende och omfattningen av frivilliga åtaganden Det är angeläget att näringens frivilliga naturvårdsåtagande positivt uppmärksammas. Det är viktigt att via inventering, utbildning och ekonomiskt stöd stimulera och kanalisera de frivilliga avsättningarna till områden med höga naturvärden. Därigenom kan också de frivilliga åtagan- dena bättre samplaneras med naturvårdslagens skyddsinstitut. Den påbörjade uppföljningen av skogsnäringens sektorsansvar för miljön är en förutsättning för att klarlägga behovet av samhällets insatser. För att avvärja avverkningshot mot biologiskt värdefulla skogsområden bör möjligheten att köpa reservatsoptioner prövas. ·Beredningen delar uppfattning att det är angeläget med en lagändring som innebär att civilrättsliga naturvårdsavtal medföljer fastigheten vid ägarskifte. ·Myndigheterna på central och regional nivå behöver i än högre grad aktivt samverka i säkerställandearbetet för att minimera kostnaderna och maximera naturvårdsnyttan. Kap 8 Våra bedömningar och förslag ·En hög ambitionsnivå inom naturvårdsbiologisk forskning liksom fortlöpande inventering, uppföljning och miljöövervakning är nödvändig för att ytterligare klarlägga var och hur naturvårdsinsat- serna gör mest nytta. ·Ett positivt bidrag i arbetet med att klara skyddsbehovet vore om staten ej belastar naturskyddsanslag vid säker- ställande av skog på och innehav. Man bör också pröva i vilken utsträckning markägare kan erbjudas avverkningsrätter på mark som ersätt- ning vid inrättande av reservat i inland. ·Ett antal alternativa finansieringsformer för säkerställande av skogsmark har övervägts. Slutsatsen är att måste finansieringen av säkerställande med stöd av naturvårdslagen ske till största delen inom ramen för det ordinarie arbetet med statsbudgeten. Tabell 8.0 Erforderlig anslagsnivå vid olika tidshorisonter. anslag för biotopskydd/ mkr/år (: 190) mkr/år (: 20) 140 Kap 8 Våra bedömningar och förslag 8.1Målet att bevara biologisk mångfald