sou · GLB3141d3 · 1998-01-01 00:00:00 — $EN ENSKILDA KULTURTIDSKRIFTEN HAR SOM REGEL INTE N¥GON STOR UPPLAGA ELLER IMPONERANDE SPRIDNING MEN TILLSAMMANS T¤CKER DE ALLM¤NKULTU ¤NDOCK ETT KVALITATIVT OCH STORT OMR¥DE 6AD G¤LLER ALLSIDIGHET OCH INNEH¥LL T¤CKER DE HELA M¤NNISKOLIVETS SPEKTRUM 4ID SKRIFTERNAS LITENHET ¤R OMV¤NT PROPORTIONELL MED DERAS BETYDELSE F¶R SAMMA KULTURBILD +ULTURTIDSKRIFTERNA ¤R DEN K¤LLA FR¥N VILKEN F¶RNYELSE OCH NYA TANKAR KAN H¤MTAS KULTURTIDSKRIFTERNA ¤R V¥R LIVLINA TILL DEN KULTURELLA UTVECKLINGEN Tidskrifternas historia är relativt ung. I började de första tid- skrifterna ges ut . utkom 18 tidskrifter – ca 500 tidskrifter. vet man inte exakt hur många tidskrifter som ges ut i , men antalet överskrider 10.000. Hur många av dessa som kan definieras som kulturtidskrift är svårt att precisera. Men rimliga beräkningar anger ca 700. Vad som exakt utmärker om en tidskrift är en kulturtidskrift kan vara svårt att avgöra. I förordningen som reglerar det statliga stödet till kulturtidskrifter står: Med kulturtidskrift avses en tidskrift som med sitt huvudsakliga innehåll vänder sig till en allmän publik med sam- hällsinformation eller med ekonomisk, social eller kulturell debatt eller som huvudsakligen ger utrymme för analys och presentation inom de skilda konstarternas områden. Liksom boken men till skillnad från stora delar av dagspressen är kulturtidskriften avsedd att spridas i hela landet. Riksspridningen är också en förutsättning för att få statligt kulturtidskriftsstöd. Tidskriften som medium är nära besläktad med boken. Men tid- skriftens förmåga att kombinera bokens översikt och inträngande ana- lys med pressens aktualitet och periodiska bevakning gör den till ett unikt forum för kunskap och reflektion. Tidskriften är BOKEN SOM ALDRIG TAR SLUT. Även i ekonomiskt hänseende finns en viktig skillnad mellan bok- och tidskriftsproduktion. Bokutgivning förutsätter ett betydande ut- gångskapital för att täcka initialkostnader för bl.a. manus, sättning, tryckning och marknadsföring. Tidskriftsutgivning ger istället möjlig- het att via prenumerationsförsäljning få intäkter i förväg som sedan kan bekosta en viss del av produktionen. Utseende och innehåll kan variera från den enkla tidskriften för en liten grupp av specialintresserade till den etablerade tidskriften med avancerad formgivning och ett brett innehåll. Utgivarna kan vara allt från ett väl etablerat tidskriftsförlag, organisationer, föreningar till grupper och enskilda som arbetar med tidskriften på sin fritid. Flertalet utgivare av kulturtidskrifter utgår från ett gemensamt intresseområde. Det kan vara en grupp invandrare, ungdomar eller forskare som saknar ett forum som förmedlar just deras erfarenhet och kunskap. Den främsta drivkraften är mötet med läsekretsen, att bli del- aktig i den offentliga debatten, snarare än att uppnå en viss storlek på upplagan. blir arbetet med tidskriften och de publicistiska och informationstekniska frågor som därigenom väcks till en praktisk lektion i yttrandefrihetens innehåll och betydelse. syfte och funktion är på så vis dubbel. Utöver att vara ett redskap för kunskap och reflektion är den också en väsentlig del av den icke-institutionella offentligheten. Att värna om kulturtid- skriften ett värnande om demokratin och yttrandefri- heten. Arbetet med kulturtidskrifter genererar dessutom kreativa effekter med betydligt större räckvidd än vad som kan avläsas i upplagan. När- heten mellan tidskriftens medarbetare, dess läsare och publik bidrar till att skapa olika kretsloppssystem där det konstnärliga skapandet stän- digt omsätts och omformas utifrån en pågående dialog. Många kultur- tidskrifter spelar en viktig roll inom kulturlivet, lokalt och regionalt. fungerar även som ett viktigt forum för både nya och etablerade skribenter, författare, illustratörer, fotografer och gra- fiska formgivare. Det är i kulturtidskriften som många av dessa ges möjlighet att debutera, utveckla sin förmåga och fördjupa sig inom ett ämne på egna villkor. Enstaka kulturtidskrifter har dessutom utvecklat internationella kontaktnät vilket resulterat i ett ömsesidigt kulturutbyte. Utöver att kunna introducera utländska kulturströmningar i har dessa tid- skrifter även kunnat agera som kunskapsspridare och ambassadörer för svenskt kulturliv utomlands. Tidskrifterna fyller en särskilt viktig funktion inom skol- och bib- lioteksområdet. Utifrån sin periodiska bevakning inom de flesta ämnes- områden fungerar de som en ovärderlig kunskapskälla inte minst genom att täcka det stora behovet av samtidsorientering. Tidskriften har i allmänhet mer utrymme än dagspressen för utförliga presenta- tioner och kritisk analys. Utvecklingen på det tekniska området med datorer och lätthanterlig programvara har under det senaste årtiondet gjort det lättare att produ- cera tidskrifter. Möjligheten att även med relativt begränsade dataresur- ser framställa tryckfärdiga originalsidor har medfört att tidskrifts- redaktörerna fått teknisk och konstnärlig kontroll över hela fram- ställningsprocessen. har det också vuxit fram tidskriftsverkstäder på flera orter i landet, där tidskrifterna har tillgång inte bara till ny teknik utan även till utbildning i ny teknik och grafisk formgivning och inte minst till kontakter med andra tidskriftsredaktö- rer. Genom att med hjälp av datorer göra mer eget arbete (ofta obetalt) har framställningsprocessen blivit billigare då redaktionerna tagit över en del av det arbete som tidigare sköttes av tryckerierna. Man har också fått möjlighet att förbättra tidskriftens grafiska kvalitet. Alltfler kulturtidskrifter har också upptäckt möjligheten att kommu- nicera och informera om sin tidskrift via Internet. Några kulturtidskrif- ter har egna hemsidor där man har möjlighet att fördjupa debat- ten, lägga upp kompletterande material, informera och hålla kontakt med läsekretsen. Andra tidskrifter har valt att enbart finnas tillgängliga i elektronisk form – antingen de är nystartade eller valt det elektroniska mediet för att de t.ex. inte längre klarar av ökade kostnader för tryck, papper och inte minst porto. På de orter där kulturtidskrifterna har gemensamma tidskriftsverkstä- der har det i flera fall startats olika typer av utvecklingsprojekt, främst inom områdena informationsteknologi, grafisk formgivning och data- teknik. Detta har som regel skett utifrån ett samarbete med föreningar, näringsliv, bibliotek och andra institutioner. Via verkstäderna har även olika former av program för utbildning och kompetensutveckling genomförts vilka i en del fall haft en direkt arbetsmarknadspolitisk Enligt +ULTURBAROMETERN I DETALJ 4EMA LITTERATUR OCH BIBLIOTEK utgiven av har tidskriftsläsningen ökat. I be- greppet tidskrifter menar man inte bara kulturtidskrifter utan även special- och facktidskrifter. I den följande texten skriver vi ut kultur- tidskrifter när endast dessa avses. Många kulturtidskrifter har vidkänts ett stort pre- numerationsbortfall på grund av bibliotekens försämrade ekonomi. En förklaring till de minskade biblioteksprenumerationerna kan möjligen 218 +ULTURTIDSKRIFTERNA SOU 1997:141 vara att framför allt mindre och medelstora bibliotek ersätter prenu- merationer med beställning av artikelkopior från de större biblioteken. För många kulturtidskrifter är bibliotekens prenumerationer livs- avgörande. Indirekt främjar bibliotekens prenumerationer deras möjlig- het till marknadsföring och att nå ut till en större läsekrets. Att kultur- tidskriften finns på bibliotekens hyllor innebär kontakt med presumtiva prenumeranter. Den paradoxala situationen har uppstått att tidskrifterna utnyttjas alltmer i bibliotekens upplysnings- och informationsarbete som biblioteken prenumererar på allt färre tidskrifter. Enligt Kultur- barometern (se ovan) har vanan att uppsöka i syfte att läsa eller låna tidskrifter blivit allt mer utbredd – så många gör det nu jämfört med /89. En stor grupp som utnyttjar tidskrifternas innehåll är skolungdomar som letar uppgifter för sina specialarbeten på högstadiet och i gymna- sieskolan. I takt med att mängden artikelkopior ökar, kommer de upp- hovsrättsliga frågorna att bli allt mer brännande. Enligt en undantags- regel i upphovsrättslagstiftningen är det tillåtet att utan tillstånd och ersättning kopiera innehållet i tidskrifter, böcker och tidningar för enskilt bruk. För många kulturtidskrifter har de minskade prenumerationerna, framför allt bibliotekens, inneburit en ond cirkel; färre prenume- rationer, minskade inkomster, mindre ekonomiska marginaler, ingen möjlighet att arvodera medarbetare, försämring av innehållet, minskade möjligheter till marknadsföring och med ännu färre prenumerationer som följd. Små tidskrifter överlever knappast den nedåtgående spiralen. Tidskriftsarbetet är till stora delar ideellt och få tidskrifter skulle komma ut om det inte fanns en stor skara människor som lägger ned både tid och egna pengar för att tidskriften skall komma ut. I längden blir situationen ohållbar. Om man dessutom inte förmår förnya och föryngra redaktionen löper många tidskrifter risken att dö då en utsliten generation inte orkar längre. har kostnaderna ökat. Det gäller speciellt portot som är en tung utgift som tagit en procentuellt allt större andel av tid- skriftens kostnader. För många tidskrifter har portohöjningarna varit en orsak till att man tvingats minska ambitionsnivån eller till och med lägga ned tidskriften. En del tidskrifter överväger att helt och hållet gå över till distribution via Internet. Enligt statistik som Tidskrifter tagit fram har portot för tid- skrifter (1992–1995) ökat . Detta skall jämföras med konsumentprisindex som ökade . Går man tillbaka i tiden då trycksaksportot försvann ligger ökningen på över 1 . Konsumentprisindex ökade enligt beräkningar som Progek gjort. upplagor är till största delen prenumererade. Det är svårt att få tag på lösnummer av kulturtidskrifter. De företag som i huvudsak distribuerar vecko- och månadstidningar till återför- säljare som kiosker och tobakshandlare är förhållandevis dyra för kul- turtidskrifterna. Själva distributionsapparaten är för stor och komplice- rad för kulturtidskrifternas små upplagor. Ofta äts intäkterna upp av kostnaderna för distributionen. Den turbulens med företagsnedlägg- ningar, ägarbyten och ändrad inriktning som ägt rum bland distribu- tionsföretagen har heller inte gynnat kulturtid- skrifternas intressen. Bokhandeln har inget övergripande ansvar att tillhandahålla kulturtidskrifter. Den försäljning som finns b ygger ofta på lokala initiativ och införsäljning från kulturtidskrifterna själva. Stödet till kulturtidskrifter inrättades med dagspresstödet som förebild och med samma motivering som ; kulturtidskrifternas stora betydelse för den allmänna debatten i kulturella, sociala och poli- tiska frågor och därmed för den demokratiska processen i landet. Sta- tens stöd skall också garantera en kulturellt värdefull mångfald i tid- skriftsutbudet. Kravet för att få stöd är att kulturtidskriften är spridd i hela landet. Stödet är uppdelat på två anslagsposter; produktionsstöd och utvecklingsstöd. Anslaget för stöd till kulturtidskrifter (1997) är . Mellan 300 och 350 tidskrifter brukar ansöka om stöd, ca 150 bru- kar få stöd (Källa: ). Bidrag till kulturtidskrifter 1993/94-1995/96 (18 mån.) Antalet tidskrifter som får stöd har sjunkit något . Även ansökningarna har blivit något färre. En förkla- ring är att ansökningarna från organisations- och föreningstidskrifter minskat kraftigt i enlighet med uppdrag att minska stödet till denna kategori tidskrifter. Stödet är avsett att vara ett förlustbidrag. För många tidskrifter är stödet en förutsättning för att man skall komma ut. Bortfallet av stödet kan sällan kompenseras av ökat antal prenumerationer. Genomsnittligt utgör det statliga stödet, enligt , av tidskriftens omsättning. När stödet infördes var det för att ge tidskrifterna samma stöd som dagspressen fick. Båda stöden har yttrandefriheten som det främsta incitamentet. avsattes då för tidskriftsstöd. har stödet varit föremål för en rad utredningar och proposi- tioner. litteraturutredning (L 68) hade i uppdrag att också utreda stödet till kulturtidskrifter. Utredningen fann att kulturtidskrifterna och många ideella tidskrifter befann sig i ett bekymmersamt ekonomiskt läge. Man ansåg det därför vara ett samhällsintresse att öka det sam- hälleliga stödet, i första hand för att minska riskerna för tidskrifts- nedläggningar. Detta ledde till att stödet som var uppdelat i ett grundbidrag, ett projektbidrag och ett för stödköp höjdes till 1,3 miljo- ner kronor. inrättades en särskild på sju ledamöter som skulle fördela stödet från och med /72. överfördes uppgiften till det då nyinrättade Statens kul- turråd. /72 utgick grundbidrag med till 38 tidskrifter, i projektstöd till 27 tidskrifter och i stödköp (5 934 prenumerationer fördelade på 103 tidskrifter). uppgick stödet till . beslöt regeringen att tillsätta en utredning om kulturtid- skrifternas situation och stödets utformning. Bakgrunden till utred- ningen var att utgivarna av tidskrifter ställs inför stora svårigheter på grund av kostnadsökningar såväl i produktions- som distributions- ledet. Utredningen resulterade i betänkandet 3T¶D TILL KULTURTIDSKRIFTER$S5 som låg till grund för regeringens proposition 1976/77:82 om stöd till kulturtidskrifter. urholkades stödet i viss mån bl.a. genom kost- nadsökningar inom den grafiska branschen som var högre än prisindex. konstaterade att kulturtidskrifternas situation blivit mer och mer utsatt, upplagorna stagnerade eller sjönk. Från sida prövade man en del marknadsföringstekniska insatser som med begrän- sade insatser gav ett gott resultat. Som en följd av detta fick regeringens uppdrag att närmare redovisa vilka villkoren för kulturtidskrifterna är samt vilka effekter den nuvarande utformningen av stödet har haft. Uppdraget resulterade i rapporten +ULTURTIDSKRIFTER SKRIFTER I TIDEN 2APPORT FR¥N +ULTURR¥DET , vars förslag i sin tur låg till grund för regeringens uppdrag i proposition 1986/87:100, bil. 10, om en tre- årig försöksverksamhet. fick också i uppdrag att lägga fram förslag om stödets framtida utformning. Förslagens presen- terades i 3TATLIGT ST¶D TILL KULTURTIDSKRIFTER &¶RSLAG 2APPORT FR¥N 3TATENS KULTURR¥D I sitt missivbrev till skrev bl.a.: stora problem har med spridning (både geogra- fiskt och socialt) och distribution att göra. Många tidskrifter är okända utanför mycket begränsade cirklar. Distributionskostnaderna är höga och även måttliga portohöjningar drabbar kulturtidskrifterna hårt. De små upplagorna gör att även andra distributionsformer än via posten blir oproportionerligt dyra. förslag syftar till att förbättra kvalitetstidskrifternas möjligheter att nå en större publik och, inte minst, att få en större geografisk spridning. I dessa ansträngningar spe- lar folkbiblioteken en avgörande roll. förslag var bl.a. att stödet skulle delas upp på ett pro- duktionsstöd och ett utvecklingsstöd för marknadsföring, teknikutveck- ling och utbildningsinsatser. Det senare stödet föreslogs uppgå till av det sammanlagda stödbeloppet. Vidare berörde vikten av att frågan om ett kultur- porto/bokporto belyses av den då arbetande kommittén som utredde postens och regionalpolitiska och sociala ansvar. Utredningens förslag resulterade i förordningen SFS 1993:567 (se bilaga) som bl.a. stadgar att en viss del av det statliga stödet () kan användas till utvecklingsbidrag, dvs. att en enskild tidskrift kan få för- höjt stöd för att i samråd med upprätta en utvecklingsplan i syfte att nå ekonomisk stabilitet. Detta kan göras bl.a. genom satsningar på marknadsföring, att man ser över distributionen och arbetet på redaktionen. Detta utvecklingsstöd används även för att finansiera verksamheten vid landets tidskriftsverkstäder, vilket innebär att en grupp tidskrifter samverkar kring gemensam teknik och andra åtgärder som syftar till att förbättra tidskrifternas villkor. Dessutom åtog sig att finansiera inläsningen av kultur- tidskrifter på kassett för synskadade. får ett 30-tal tidskrifter stöd för denna verksamhet på sammanlagt . Ett tiotal tid- skrifter kommer också ut i form av talsyntes. Detta skall jämföras med de som dagspressen får i stöd för att ge ut 75 dagstidningar på kassett eller i annan form lämpade för synskadade. Senast kulturtidskrifterna var föremål för en statlig utredning var inom ramen för den statliga som i sitt slutbetän- kande +ULTURPOLITIKENS INRIKTNING 3/5 slog fast kulturtid- skrifternas viktiga roll i det demokratiska samhället utan att vidare gå in på stödformer eller framtiden. summariska behandling av kulturtidskrifterna kritiserades av flera remissinstanser, bl.a. av som efterlyste en sär- skild utredning för att belysa tidskrifternas situation och komma med förslag till framtida statliga insatser. Förutom det statliga stödet till tidskrifter, som administreras av , stöder även de olika forskningsråden tidskrifter inom det humanistiska och samhällsvetenskapliga området. Någon sammanräknad statistik över hur många kulturtidskrifter som ansökt om bidrag, hur stort stöd de sökt samt vilka som fick stöd och hur mycket finns inte på . Den information som finns att tillgå är årliga förteckningar över vilka tidskrifter som fått stöd och hur mycket. började den generation datorer utvecklas som skulle bli revolutionerande för många tidskrifter genom den s.k. desk top-tekniken. Med hjälp av datorer och olika pro- gramvaror blev det nu möjligt för tidskriftsredaktionerna att själva svara för originalproduktionen och därmed minska sina tryckerikostna- der genom egna (ofta oavlönade) insatser. Tekniken har kommit att bli allt mer förfinad och avancerad. Dessutom har den blivit billigare och därmed tillgängligare för fler. Det glädjerus över tekni- kens möjligheter som kom att prägla de första desk top-alstren har mildrats till förmån för ökad mognad och kunskap i grafisk form- givning i takt med att programvaran och tidskriftsredaktörens kunskap utvecklats och förbättrats. Det var i den här utvecklingen som idén till gemensamma tid- skriftsverkstäder växte fram i kombination med att det förändrade kul- turtidskriftsstödet gav möjligheter till att söka bidrag för kollektiva satsningar. invigdes Lunds Tidskriftsverkstad och den skulle snart följas av fler verkstäder i , , och senast i . Planer på att inrätta tidskriftsverkstäder har också rapporterats från , och . Under de som förlupit sedan verkstäderna började etab- leras har tekniken inte bara blivit billigare, den har också blivit allt mer komplex och utrymmeskrävande både vad gäller minneskapacitet och prestanda. Den explosionsartade utveckling som informationstekniken med Internet haft har också inneburit att verkstä- derna fått ytterligare en viktig uppgift; att ge tidskrifterna utbildning i multimediateknik och att skapa utrymme för tidskrifterna och deras innehåll på Internet. Verkstäderna är också viktiga mötesplatser för tidskrifternas redak- tionsmedlemmar, inte bara för produktion och utbildning utan även för gemensamma kultursatsningar med seminarier och program. Man kan med fog påstå att verkstäderna har kommit att bli viktiga inspirations- källor i det regionala och lokala kulturlivet. Det kollektiva stödet till verkstäderna har också haft till syfte att på minska det direkta beroendet av produktionsstöd till en- skilda tidskrifter. Dessutom är verkstäderna viktiga mentorer och re- surscentra när nya tidskrifter startas. Inte bara genom de kurser som verkstäderna arrangerar utan även i samarbetet med andra tidskrifts- redaktörer som arbetar på verkstaden. Över huvud taget har den kom- petenshöjning som tidskrifterna genomgått skett mycket tack vare att man hjälper och stöttar varandra i arbetet på verkstäderna. "ILLIGARE OCH SNABBARE PRODUKTION är ca 140 tidskrifter anslutna till verkstäderna, vilket har inneburit att de enligt kunnat minska sina produktionskostnader genom att använda den teknik som ställs till förfogande vid verkstäderna. Till effektivitetsvinsten skall också läggas att produk- tionstiden med den nya tekniken ofta blir kortare, vilket för många tid- skrifter ökar möjligheten till snabbare kommunikation med läsarna. Den utbildning som verkstäderna förmedlar i grafisk formgivning har också bidragit till att tidskrifterna har blivit mer professionella och därmed ökat sina möjligheter att synas i det samlade medieutbudet. Verkstäderna drivs som ideella föreningar av medlemstidskrifterna, som ekonomisk förening () samt som aktiebolag (). Den årliga medlemsavgiften varierar från verkstad till verkstad (ca 500–). Förutom denna betalar medlemmarna förbruk- ningsvaror till självkostnadspris. Genom verkstäderna har också etablerats kontakter med kulturtid- skriftsföreningar i de nordiska länderna och andra europeiska länder. Internationella tidskriftskonferenser har via verkstäderna och Före- ningen för Kulturtidskrifter, sedan den bildades , arran- gerats i , och . Under Kulturhuvud- i kommer tidskriftsverkstad att ansvara för en tidskriftsbiennal 7–i . Universitetsstaden är en tidskriftstät kommun; här samsas tid- skrifter som fötts på de vetenskapliga institutionerna med politiska debattidskrifter, bulletiner och allmänna kulturtidskrifter. Sedan verkstaden öppnade i sin första provisoriska källarlokal hös- ten 1988 har mycket hunnit hända såväl tekniskt som ekonomiskt. var verkstaden inhyst hos ett tryckeri där man dispo- nerade ett utrymme mot att tryckeriet ibland fick utnyttja utrustningen. flyttade verkstaden till mer centrala lokaler på , granne med Konsthallen och en livlig torghandel. Där finns också en tidskriftsbutik som föreningen driver som ett försök att marknadsföra tidskrifterna. Butiken drivs med hjälp av bidrag från . Verkstaden har så när som på en period, då man tog in externa gra- fiska uppdrag i en affärsdrivande verksamhet, varit helt beroende av ekonomiskt stöd från . Intresset från att stötta verksamheten ekonomiskt har varit svalt. Verkstaden har bl.a. av den anledningen beslutat att flytta till kommun där man fått erbjudande om stöd och tillgång till lokaler både för verksta- den och butiken i stadskärna. Verkstaden har 19 med- lemmar. Efter att ha haft lokaler i , Kultur- huset och flyttade verkstaden till det nyin- rättade Tidskriftsbiblioteket som är ett annex till vid Här disponerar verkstaden ett halvt våningsplan; granne med det nya . För att långsiktigt stärka föreningens ekonomi har verkstaden bildat ett serviceaktiebolag, TidskriftsVerkstaden i för att enligt företagsekonomiska principer förvalta verkstadens anslag och tillgångar. Anslagen kommer från och från . Man har också ett samarbete med . Verkstaden har 53 medlemmar. .ORRA "OK 4IDSKRIFTSVERKSTAN I ,ULE¥ I har man vidgat verksamheten att även omfatta bokproduktion. Villkoren är annorlunda i jämfört med storstäderna. I norr kan det vara 40–mellan tidskrifterna. I och görs av landets kulturtidskrifter. I har man förutom att verka som en författarnas bokmaskin även velat rikta sig speciellt till ungdomar. Verkstan, som ligger centralt i , har ett femtiotal medlemmar i form av tidskrifter, kulturföreningar, amatörförfattare, teatergrupper och konstnärskollektiv. Verkstaden i startade och har delvis finansierats av , , i Älvs- borg, i och . Verkstaden ligger centralt i och har i samarbete med Antikvariat också försäljning av tidskrifter i ett angränsande hus. Med hjälp av bidrag från EU och AMS har verkstaden tillsammans med redaktionen för Ord & Bild startat utbildning i multimedia och Internet-användning m.m. för arbetslösa akademiker. Arbetet genom- förs inom ramen för ett större projekt i det västsvenska kulturnätverket. Verkstaden har 41 tidskrifter som medlemmar. I har etablerats den femte verkstaden i landet. Den är nära knuten till och Sommarakademin där vetenskap, teknik och kultur skall utveckla och inspirera varandra. Bidrag utgår från . $IGITALA ""ILDVERKSTAN