sou · GLB3192d2 · 1998-01-01 00:00:00 — 6 Punkter eller stycken i del III i konventionen som kan anta för samiska och finska Kommitténs bedömning: Vi bedömer att med gälland e lagstiftning och åtgärder i övrigt kan upp fylla sammanlagt 33 punkter och stycken i del III i konventionen för samiska och sammanlagt 2 9 punkter eller stycken för finska. Av de punkter och stycken som vi bedömer att ka n anta uppfyller vissa på en låg nivå. En föru tsättningen för att bestämmelserna i del III i konventionen skal l kunna tillämpas på ett språk är att språket har en geografisk bas. I de t fjärde kapitlet har vi kommit fram till att samiska och finska är landsdels- eller minoritetsspråk i med en historisk-geografisk bas i landet. När det gäller chib anser vi inte att det går att visa att språket har en historiskt anknytning till ett bestämt geografiskt område. chib är därför att anse som ett territoriellt obundet språk i som falle r utanför bestämmelserna i konventionens del III. I det följ ande skall vi i enlighet med våra direktiv redogöra för vilk a punkter och stycken i del III i konventionen som med nu gällande lagstiftning och nationella åtgärder i övrigt kan anta för samiska oc h finska. En förutsättning för att skall kunna ratificera del III i konventionen för dessa språk är att uppfyller minst 35 punkte r eller stycken för vardera språket. I vår bedömning av om kan ratificera de olika styckena elle r punkterna i del III har vi, liksom när det gäller bedömningen av o m uppfyller kraven i del II, generellt intagit en försiktig hållning . Skälet till detta har vi redogjort för i inledningen till föregående kapitel. I det följande redovisar vi vilka punkter eller stycken som kan anta . Vi inleder redogörelsen för varje artikel med ett avsnitt om va d konventionskommentaren innehåller av intresse beträffande de punkte r eller stycken som vi anser kan anta. Därefter redovisar vi på vilket sätt vi anser att uppfyller de olika åtagandena för samisk a respektive finska. Vi vill påpeka att med den bedömning vi tidigare gjort att samiska respektive finska bör behandlas som ett språk anser vi att det räcker att en nationell åtgärd är vidtagen för någon av dessa språks variet eter för att kravet i konventionens punkter eller stycken skall vara uppfyllt. Punkter eller stycken i del III i konventionen ... Vi vill redan nu påpeka att de åtgärder till stöd och skydd för samiska och finska som finns , med få undantag är rikstäckande och således inte begränsade till de geografiska områden där språken används av hävd . I detta avseende sträcker sig de svenska bestämmelserna längre än va d konventionen i de flesta fall föreskriver. 6.1Artikel 8, utbildning De krav som konventionen ställer på de länder som ratifi cerar konventio- nen när det gäller utbildning på, eller i landsdels- eller minoritetsspråken är enligt konventionskommentaren utformade för att säkra undervisning på alla utbildningsstadier från förskola till vuxenutbildning, yrkesutbild- ning och universitetsutbildning. Bestämmelserna i artikel 8 gäller med ett undantag, artikel 8 punkt 2 , bara inom de geografiska områden där språken används av hävd. Vissa av bestämmelserna förutsätter för sin tillämpning att de som begär undervisning på, eller i landsdels- eller minoritetsspråk är tillräcklig t många. Detta framgår exempelvis av artikel 8 punkt 1a iii) där det anges att åtgär derna skall tillämpas för de elever vars anhöriga så begär oc h "vars antal bedöms vara tillräckligt många". I konventionskommentaren anges att denna typ av villkor bör tillämpas flexibelt så att ett mindre anta l elever än normalt kan anses tillräckligt för att anordna undervisning i landsdels- eller minoritetsspråk. I konventionskommentaren betonas att en stat som åtar sig att se till att undervisning sker på, eller i ett landsdels- eller minoritetsspråk ocks å måste se till att nödvändiga resurser ställs till förfogande för detta såväl, finansiellt som genom utbildning av lärare och framtagande av under- visningsmaterial. Särskilt viktig har man ansett att utbildning av lärare är, varför detta tas upp som ett särskilt krav i artikel 1 punkt h). Artikel 8 punkt ), berör undervisning i den historia och kultur so m hänger samman med landsdels- eller minoritetsspråken. Denna bestäm - melse är avsedd att tillämpas på alla elever inom de områden där språken används av hävd, dvs. både på dem som använder språken och på de m som inte använder dem. Orsaken är, enligt konventionskommentaren, att undervisning om de traditioner och den kultur och historia som språken är en del av behövs för att skapa förståelse för denna kultur bland hel a befolkningen i dessa områden. Punkter eller stycken i del III i konventionen ... Bestämmelsen i artikel 8 punkt 2 har enligt konventionskommentaren tillkommit på grund av att en stor del av den befolkning som talar landsdels- eller minoritetsspråk har flyttat från de områden där språke n historiskt sett har talats. I punkten 2 föreskrivs därför att undervis ning på, eller i, dessa språk skall tillåtas, uppmuntras eller tillhandahållas äve n utanför de områden där språken används av hävd, om antalet användare av språket motiverar det. 6.1.2Punkter eller stycken som kan anta Kommitténs bedömning: uppfyller enligt vår be- dömning kraven i sammanlagt åtta punkter eller stycken för samiska och sju punkter eller stycken för finska i artikel 8. uppfyller enligt vår bedömning följande punkter eller stycken i artikel 8. Punkt 1b) som innebär en förpliktelse att tillhandahålla undervisning i samiska och finska i de lägre årskurserna i uppfyller kravet i punkten 1b) stycket iv) i vad avser stycket iii) för både samiska och finska genom gällande regler om rätt till moders - målsundervisning (tidigare benämnd hemspråksundervisning) oc h tvåspråkig undervisning samt möjlighet att gå i sameskola. Reglerna om rätt till modersmålsundervisning innebär att de elever vars anhöriga s å begär och vars antal bedöms vara tillräckligt, som en integrerad del a v läroplanen har rätt till undervisning i dessa språk. Särskilt förmånlig a regler om rätt till undervisning i modersmål gäller för "samiska" , "tornedalsfinska" och "romska" elever. Reglerna om rätt till modersmålsundervisning gäller i hela landet och för alla andra språk än svenska. När det gäller undervisning i bl.a. samisk a och finska ger reglerna om modersmålsundervisning och andra regler, så som framgår nedan, utökade möjligheter till undervisning i dessa språ k jämfört Punkter eller stycken i del III i konventionen ... med andra språk. I bestämmelserna om rätt till modersmålsundervisning finns också positiv särbehandling av "samiska", "tornedalsfinska" oc h "romska" elever. Reglerna om rätt till modersmålsundervisning finns i grundskoleför - ordningen (1994:1194). Enligt dessa regler har elever i rätt till undervisning i modersmål som ett ämne om, en eller båda av elevernas vårdnadshavare har ett annat språk ä n svenska som modersmål och språket utgör dagligt umgängesspråk fö r eleven, eleven har grundläggande kunskaper i modersmålet, och eleven önskar få sådan undervisning. För "samiska", "tornedalsfinska" eller "romska" elever finns utökad rätt till undervisning i det egna språket. De har rätt till sådan undervisnin g även om det inte är elevens dagliga umgängesspråk i hemmet. Undervisning i modersmålet som ett ämne kan anordnas som språkval, som elevens val, inom ramen för skolans val, eller utanför timplane - bunden tid. En kommun är skyldig att anordna undervisning i ett modersmål, endast om det finns lämplig lärare. En kommun är skyldig at t anordna sådan undervisning, endast om antalet elever är minst fem. E n elev skall få studiehandledning på sitt modersmål, om eleven behöver det . Kravet på minsta elevantal gäller inte i fråga om undervisning i moders- mål för "samiska", "tornedalsfinska" eller "romska" elever. Det finns enligt grundskoleförordningen också möjligheter att anordna språkundervisning på ett språk som eleven har som dagligt umgängessp- råk. En kommun får anordna delar av undervisningen i årskurser 16 på umgängesspråket "tvåspråkig undervisning". För eleve r med finska som umgängesspråk får tvåspråkig undervisning anordna s även i årskurserna 79. Under den sammanlagda tid som tvåspråki g undervisning anordnas får högst hälften av undervisningen anordnas på umgängesspråket. Undervisningen skall planeras så att undervisningen på svenska successivt ökar . En tioårig pedagogisk utvecklingsverksamhet för finskspråkiga elever har avslutats. Verksamheten har bedrivits med särskilt stöd från staten. Ett tjugotal kommuner har deltagit. Verksamheten har bl.a. inneburit att tvåspråkigheten hos eleverna har förstärkts. Staten fortsätter att lämna särskilt bidrag till utvecklingsinsatser för finskspråkiga elever. Innevarande budgetår har avsatts för ändamålet. Enlig t regleringsbrevet får medlen användas dels för den s.k. språkskolan i , dels för pedagogiska insatser för finskspråkiga elever. Hit hö r bl.a. fortbildning av lärare i tvåspråkig metodik. Punkter eller stycken i del III i konventionen ... Enligt 8 kap. skollagen (1985:1100) får samers barn fullgöra de första sex årskurserna inom den statliga skolformen sameskolan. Utbildningen i sameskolan skall syfta till att ge samers barn en utbildning med samisk inriktning som i övrigt motsvarar utbildningen till och med årskurs 6 i . För sameskolan gäller att undervisning skall ge s på svenska och på samiska och att ämnet samiska skall förekomma i samtliga års - kurser. För ämnet samiska finns en särskild kursplan. Sameskolor finn s i , , , , och . Sameskolorna leds av en styrelse, Sameskolstyrelsen, som utses av Same- tinget. Enligt 8 kap. sameskolförordningen (1995:205) får en kommun anordn a samisk undervisning samisk integrerad undervisning för samiska elever vid sin grundskola om avtal härom träffas mellan kommunen oc h Sameskolstyrelsen. Sådan undervisning kan förekomma i alla årskurse r i . Med samisk undervisning avses i detta sammanhang undervisning med samiska inslag, såsom slöjd undervisning i samis k kultur och historia och undervisning i ämnet samiska utöver de n undervisning som anordnas i samiska som modersmål. Enligt 9 kap. skollagen får skolplikten fullgöras i en fristående skola (skola med enskild huvudman) om skolan är godkänd av . Undervisningen skall väsentligen svara mot den som ges i . Det finns möjlighet för en fristående skola att ha en särskild profil, t.ex. språklig och kulturell. Dock skall i allt väsentligen kunskapsmål nås, bl.a i ämnet svenska. Elevernas hemkommuner är i de flesta fall skyldiga att lämna bidrag till godkända fristående grundskolor. Det finns flera fristående skolor som är s.k. sverigefinska skolor dä r undervisningen delvis bedrivs på finska. I finns en fristående skola där undervisningen delvis bedrivs på meän kieli. Punkt 1c) som innebär en förpliktelse att tillhandahålla undervisning i samiska och finska i de högre årskurserna i och i gymnasi- eskolan uppfyller kravet i punkt 1c) stycket iv) för både samiska oc h finska genom att tillämpa stycket iii). Detta innebär att för de elever som så ö nskar och vars antal bedöms vara tillräckligt finns rätt till undervis - ning i dessa språk som en integrerad del av läroplanen. Punkter eller stycken i del III i konventionen ... I högre årskurser uppfylls förpliktelsen enligt konven tionen genom samma bestämmelser som de som gäller för de lägre årskurserna, dvs. i huvudsak regler om rätt till modersmålsundervisning. Ett undantag är att sameskolor inte finns för de högre årskurserna i . I stora drag gäller också samma regler om rätt til l modersmålsundervis- ning i gymnasieskolan i samiska och finska som de som gäller för grund- skolan. Samma positiva särbehandling förekommer när det gälle r modersmålsundervisning för "samiska", "tornedalsfinska" och "romska" elever. Möjligheter finns också att starta fristående skolor med under - visning på dessa språk på gymnasienivå. Utöver dessa regler finns följande bestämmelser i gymnasieförord - ningen. Enligt 2 kap. 3 § gymnasieförordningen får i s kommun finskspråkig utbildning anordnas på program. Denna utbildning skall vara öppen för sökande fr ån hela landet. Utbildningen skall i första hand förbehåll as elever, som har tillräckliga kunskaper och färdigheter i finska språket för att kunna tillgodogöra sig undervisningen, men var s kunskaper i svenska är alltför bristfälliga för att de skall kunna tillgodogö - ra sig en svenskspråkig gymnasieutbildning. I andra hand får utbildningen ges till elever som vill utveckla sin tvåspråkighet. Enligt 2 kap. 6 § gymnasieförordningen kan regeringen efter ansökan, i annat fall än som avses i 3 §, bestämma att utbildningen inom ett program eller en gren helt får anordnas på annat språk än svenska. Punkten 1d) som innebär en förpliktelse att tillhandahålla undervisning i samiska och finska i teknisk utbildning och yrkesutbildning uppfyller förpliktelsen enligt punkt 1d) stycket iv) för båd e samiska och finska, genom att tillämpa stycket iii). Detta innebär att för de elever som så önskar och vars antal bedöms vara tillräckligt, finns rätt till undervisning i dessa språk som en integrerad del av läroplanen. I ges teknisk utbildning och yrkesutbildning för ungdom, so m tillhandahålls av det allmänna och som följer läroplanen och kursplaner fastställda av staten eller kommunerna, i huvudsak inom ramen fö r gymnasieskolan. uppfyller därför åtagandet enligt denna punk t genom samma regler om rätt till undervisning i samiska, finska och Punkter eller stycken i del III i konventionen ... chib som gäller för elever i gymnasieskolan, se ovan. Punkt 1e) som innebär en förpliktelse att tillhandahålla, uppmuntra och eller tillåta tillhandahållande av universitetsutbildning på, eller i samiska och finska i universitetsutbildning och annan högre utbildning uppfyller kravet i punkt 1e) stycket ii) för samiska och stycket iii) för finska. För samiskan uppfylls kravet i stycket ii) genom att rege ringen i regleringsbrev som ett särskilt åtagande å lagt att anordna utbildning i samiska. För finskan uppfylls kravet i stycket iii) genom att den utbildning i finska som äger rum på olika högskolor oc h universitet i sker med stöd av statliga medel. Varje högskola och universitet bestämmer i princip självständigt vilke n undervisning och forskning som skall bedrivas vid respektive högskol a och universitet. Den undervisning och forskning som äger rum, sker med stöd av statliga medel. Eftersom den undervisning och forskning som äger rum i finska och samiska sker med stöd av statliga medel är i vart fal l kravet i stycket iii) uppfyllt. För samiskans del anser vi att man till följd av anvisningarna i regleringsbrevet till kan gå ett ste g längre och anse att kravet i stycket ii), att tillhandahålla undervisning i samiska, är uppfyllt. Undervisning och forskning i samiska och finska förekommer vid flera universitet. Bl.a. kan nämnas att både och s universitet har finsk-ugriska institutioner. Punkt 1f) som innebär en förpliktelse att se till att kurser för vuxen- och vidareutbildning tillhandahålls där undervisningen helt eller delvis sker på samiska eller finska uppfyller åtagandet enligt denna punkt, stycket iii) för samisk a genom det särskilda statliga stöd för den samiska folkhögskolan i där utbildningar på samiska erbjuds. Punkter eller stycken i del III i konventionen ... Normalt utgår statsbidrag till studieförbund och folkhögskolor av d e medel som har att fördela. I den förordnin g (1991:977) som har att följa vid fördelningen a v medel till studieförbund och folkhögskolor, anges inte att folkb ildning på samiska eller finska skall ges särskilt stöd eller beaktas särskilt vi d tilldelning av statsbidrag. Det finns dock flera folkhögskolor som erbjuder undervisning i, och på finska med stöd av statsbidrag. Bland dessa kan nämnas folkhögskolan i , i , i , i och i . Dessa folk- hög skolors verksamhet stöds inte särskilt med hänvisning till att d e bedriver sådan för finska språket väsentlig undervisning. Vi anser därför inte att kravet i konventionens stycke iii) är uppfyllt. När det gäller den samiska folkhögskolan i , där undervisnin g i samiska ges, är situationen en annan. Den får statligt bidrag i särskil d ordning. Enligt regleringsbrevet tilldelas Samernas folkhögskola 5 för . Eftersom denna folkhögskola får ett särskilt riktat statligt stöd anser vi att kravet i stycke iii); att gynna och uppmun- tra att sådana språk erbjuds inom vuxen- och vidareutbildningen, uppfylls för samiska. Punkt ) som innebär en förbindelse att vidta åtgärder för att tillgodose undervisning i historia och kultur som hänför sig till samiska och finska uppfyller denna punkt beträffande både samiska och finska. Detta sker genom olika anvisningar om innehållet i undervisningen i läroplaner och kursplaner. Dessa gäller för skolunde rvisningen i hela landet och för alla elever. Vad gäller undervisningen i den kultur som hänger samman med det finska språket i , noterar vi dock att bestämmelserna ä r mycket allmänt hållna, utan särskild inrikt ning på den kultur och historia som finska språket haft i . De anvisningar som finns i läroplaner och kursplaner är följande. Enligt avsnitt 2.1, Kunskaper i läroplanen för det obligatoriska skolväsendet (Lpo 94), ansvarar skolan för att varje elev efter genom - gången skolgång har förtrogenhet med centrala de lar av vårt svenska och nordiska, inklusive samiska, samt västerländska kulturarv. Punkter eller stycken i del III i konventionen ... I kursplanen för ämnet historia i anges: "Skolan skall i sin undervisning i historia sträva efter att eleven...tillägnar sig kunskaper om betydelsefulla historiska händelser, gestalter och epoker i , och den övriga världen,...får ett brett och djupt kunnande om de t historiska kulturarvet i ett europeiskt perspektiv med utgångspunkt i och historia..." Eleverna skall efter nionde skolåret "kunna redogöra för viktiga händelser och känna till gestalter, idéer och föränd ringar i den historiska utvecklingen i och samt kunna jämföra med andra länder". I avsnittet 2.1 Kunskaper i läroplanen för de frivilliga skolformerna (Lpf 94), som gäller för bl.a gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen, anges att skolan skall sträva mot att varje elev "...har god insikt i centrala delar av det svenska, nordiska, inklusive det samiska, och det västerländska kulturarvet". Ur kursplanen för svenska i gymnasieskolan och gymnasial vuxenut- bildning: "Efter genomgången kurs skall eleven...ha utvecklat sin förmåg a att läsa och förstå danska och norska och ha viss kännedom om språken och språksituationen i hela ." För elever som läser de aktuella språken som modersmål finns särskild a kursplaner för ämnet modersmål. I dessa finns skrivningar om kunskaper om den egna kulturen och samhällsförhållanden, bl.a. traditioner oc h historia. För finskans del kan nämnas att det, utöver det som framgår a v läroplaner och kursplaner, finns en överenskommelse mellan Sve rige och om ett finsk-svenskt utbildningsråd med uppgift att i underlätta utbild-ningssituationen för den i bosatta finskspråkiga befolkningen och verka för ökad kunskap och förståelse för vår gemen- samma finsk-svenska historia och kulturarv. Punkt 1h) som innebär ett krav att tillhandahålla den grundutbildning och fortbildning av lärare som behövs för att genomföra de av punkterna a till g som har accepterats av en part uppfyller denna punkt både beträffande samiska och finska. Detta sker genom att staten stöder sådan utbildning med statsbidrag och, när de t gäller grundutbildning, genom det särskilda villkoret i regleringsbrev till . Punkter eller stycken i del III i konventionen ... Statligt stöd till lärarutbildning med inriktn ing på finska och samiska ges på samma villkor som stöd till annan lärarutbildning. För finns utöver detta ett särskilt åtagande i regleringsbrevet att "varje läsår erbjuda grundskollärarutbildning med inriktning på samiska, tornedalsfinska och finska". Lärarutbildning med modersmål förekommer som varianter inom grundskollärarlinjen . Detsamma gäller utbildningarna till fritidspedagog och förskollärare . Universiteten och högskolorna bestämmer s jälvständigt vilka modersmål som universitet eller högskolan skall erbjuda lärarutbildning i. Varje kommun och landsting skall enligt 2 kap. 7 § skollagen se till att fortbildning anordnas för den personal som har hand om utbildningen . Omfattningen av och innehållet i fortbildningen bestäms av kommune r och landsting. tillsyn över det offentliga skolväsendet omfattar även tillsyn av hur kommuner och landsting följer bestämmelse n i skollagen om fortbildning. Punkt 2 innehåller ett krav att tillåta uppmuntra eller tillhandahålla undervisning i eller på samiska respektive finska i andra geografiska områden än dem där språken används av hävd på alla vederbörliga utbildningsnivåer uppfyller denna punkt både för samiska och finska, framför allt på grund av de regler som finns om rätt till modersmålsundervisning och tvåspråkig undervisning. Som ovan nämnts är dessa regler inte begränsa- de till vissa geografiska områden i . Möjligheten att start a fristående skolor med kommunala bidrag finns också i hela landet. Nä r det gäller utbildning på universitetsnivå bedrivs utbil dning och forskning i finsk-ugriska språk på flera ställen i landet med statligt stöd. Se ovan under tidigare punkter. Punkter eller stycken i del III i konventionen ... 6.2Artikel 9, rättsväsendet De bestämmelser som innebär en rätt eller möjlighet att använda sig a v landsdels- eller minoritetsspråk inom rättsväsendet skall enligt inledning- en till artikel 9 tillämpas i de domkretsar där antalet personer so m använder sådana språk motiverar bestämmelsernas tillämpning. Med detta avses, enligt konventionskommentaren, i stort sett samma geografiska område som det där språken används av hävd (jfr artikel 1). Vad gäller de överrätter som ligger utanför de områden där språken används får staten själv, enligt kommentaren, med hänsyn till rättssystemets uppbyggna d avgöra om bestämmelserna skall tillämpas också på dessa. I artikel 9 punkt 1 finns bestämmelser som tar sikte på domstolar som handlägger brottmål, tvistemål och förvaltningsmål. Termen "domstol" (judicial authorities) avser enligt konventions- kommentaren att täcka alla organ som utövar en dömande funktion. Rätten att enligt konventionen använda sig av ett landsdels- eller minoritetsspråk i en rättegång är oberoende av om personen behärskar det officiella språket eller inte. För att denna rätt inte skall missbruka s föreskrivs i inledningen till artikel 9 punkt 1 att bestämmelserna i denna punkt inte får uttnyttjas så att de hindrar en rättsen lig handläggning. Som exempel på missbruk nämns i konventionskommentaren att bestämmel- serna i enskilda fall skulle kunna utnyttjas i strid mot rättsväsendet s grundläggande principer om allas likhet inför lagen och principen om att en rättegång inte får förhalas otillbörligt av en part. Domaren får i de t enskilda fallet avgöra om det finns risk för missbruk av rätten att använd a landsdels- eller minoritetsspråk i rättegången. I punkt 1d) finns ett åtagande som innebär att staten i viss utsträckning skall tillhandahålla översättn ing/tolkning i civil- respektive förvaltnings- mål utan kostnad. Om en stat väljer att inte ratificera punkt 1d) gälle r motsatsvis, enligt konventionskommentaren, att kostnaden för översätt - ning och tolkning kan tas ut helt eller delvis av den som begärt över - sättning/tolkning. 6.2.2Punkter eller stycken som kan anta Kommitténs bedömning: uppfyller enligt vår bedöm - ning kraven i 2 punkter eller stycken i artikel 9 när det gäller använd- ningen av både samiska och finska. Punkter eller stycken i del III i konventionen ... uppfyller enligt vår bedömning följande punkter eller stycken i artikel 9.