sou · GLB3141d2 · 1998-01-01 00:00:00 — inköpsandel som överstiger av bokhandelns samlade inköp förbin- der sig på samma sätt att köpa ett exemplar av SAMTLIGA B¶CKER som omfattas av den norska inköpsordningen. De mellanstora bokhandlarna (ca 100 st) måste alltså ha all nyutgiven norsk skönlitteratur för vuxna, utom läromedel, efter utgivningsåret, medan de största bokhandlarna (ca 250 st) måste ha all norsk skönlitteratur för barn och vuxna . har den norska bokhandeln en mark- nadsandel på . Hotet att överge branschöverenskommelsen i har väckt stor debatt. Hur kunde förläggarna som hade gett uttryck för hur betydelsefullt branschavtalet var som ett centralt redskap i försöken att upprätthålla en bred och allsidig bokutgivning ändra uppfattning? En förklaring till förläggarnas missnöje är de för- ändringar som ägt rum när det gäller de norska läromedlen. Läroboks- utgivningen har varit dalande. En ny skolreform ställer krav på nya skolböcker, som i sin tur kräver stora investeringar av förlagen. Sam- tidigt minskar tryggheten i inkomster och marknadsandelar till följd av osäkerhet om vad den nya ordningen kan tänkas innebära. I det norska branschavtalet är bokhandelns monopol på skolboksförsäljningen en central fråga. Många bokhandlar är troligen helt beroende av skolboks- försäljningen för sin överlevnad. argumenterade både bok- handlarföreningen och förläggareföreningen för att branschavtalet skulle bryta samman om inte skolböckerna fanns med. vill förläg- garna ha bort skolböckerna ur avtalet. Nedgången på läromedelssidan har avslöjat brister i ekonomin hos de stora förlagen. Det är inte på den skönlitterära verksamheten som förlagen haft de största inkomsterna. Överskotten beror istället på intäkter från läromedel och bokklubbar. Förlagen är också oroliga för kedjebildningar inom bokhandeln. )NTERNATIONELL UTBLICK 187 ris, som har en marknadsandel på , blivit uppköpt av ett $EN NORSKA INK¶PSORDNINGEN som infördes har till syfte att öka titelutgivningen, ge författarna bättre inkomster, skapa tr ygghet för förläggarna vid utgivning av ny norsk skönlitteratur och främja läsan- det av norsk skönlitteratur. Ordningen fungerar på så sätt att det auto- matiskt köps in 1 000 exemplar av varje bok som kvalificerar sig för att ingå i inköpsordningen. Böckerna sänds till biblioteken. För vuxenlitte- ratur är royaltyn till författarna av bokens försäljningspris. På en upplaga upp till 3 000 exemplar betalar hälften, dvs. Royaltyn för lyrik är . upprättades en lik- nande ordning för barn- och ungdomslitteratur vilken innebär att in- köpsordningen omfattar 1 550 exemplar per titel. Även för barnböcker är royaltyn . De böcker som köps in granskas i efterhand. Om boken inte anses ha tillräcklig kvalitet 0-as den. Förlaget blir då återbetalningsskyldigt. Författarna får dock behålla sin royalty. Antalet titlar som ges ut uppgår till 200 -300 inom vuxenlitteraturen och 110 inom barn- och ungdomsböckerna. Statens kostnader för inköpsordningen uppgick till ca . Av dessa gick 30 miljoner till vuxenlitteratur och 20 miljoner till barnlitteratur. beslutade om extra till bokområdet. omsatte den norska bokmarknaden (allmänlitteratur och läromedel) . utgavs drygt 6 000 nya titlar, som trycktes i ca 35 miljoner exemplar. Barnbokstitlarna har ökat från 89 stycken till 139 stycken . Frågan om fastpris har stor aktualitet i . (den danska konkurrensmyndigheten) väckte frågan om branschens dispens från konkurrensbestämmelserna. Rådet krävde att dispensen skulle slopas. övervägde regeringen att lägga för- slag om en ny konkurrenslag som skulle träda i kraft . Utgången blev att den danska konkurrenslagen utformades på ett sådant sätt att fastprissystem inte tillåts. Efter krav från bok- och tidnings- branschen infördes i lagens övergångsbestämmelser ett tillstånd att ha kvar avtal beviljade i enlighet med det gamla undantaget till dess Kon- kurrencerådet meddelar annat. I uppgår momsen på böcker till . I är förläggare och bokhandlare eniga om kravet på ett bibehållet fastprissystem. Striden utspelar sig här mellan Bok- 188 )NTERNATIONELL UTBLICK branschens Fellesråd (en gemensam organisation för bokhandeln och förläggarna) och . Situationen har inte alltid varit präglad av denna motsättning. rådde enighet mellan Bokbranschens Fellesråd och . har ett mycket tätt bokhandelsnät. Bokhandeln står för av bokförsäljningen på den danska marknaden och har ensamrätt till försäljning av nyutgivningen. fanns det 549 bok- handlar och 517 var medlemmar av den Danske . Enligt företrädare för branschen som utredningen varit i kontakt med har fastprissystemet varit en av förutsättningarna för det utbyggda bok- handelsnätet. Ett problem som är under uppsegling, enligt branschen, är risken att kommunerna förlägger sina bokinköp utomlands som en följd av EU:s Även i finns LAGSTIFTNING OM BIBLIOTEKEN. Kommuner med mer än 5 000 invånare har skyldighet att driva ett heltidsbibliotek med fackutbildad personal, mindre kommuner får ha deltidsbibliotek, som inte ställer samma krav på personal. Biblioteken gör sina inköp från bokhandeln. Den danska bokmarknaden regleras genom ett avtal mellan den och den som fastställer de S K SAMHANDELSREGLERNE. leveransplikt till bokhandlarna. Bokhandlarna ställer krav på rabatter och leveransvillkor. Bokhandeln har ensamrätt på att sälja böcker, dvs. böcker som kostar eller mer. En rad genrer av böcker, såsom biblar och psalmböcker, är undantagna. Bokhandlarna förbinder sig att enbart förhandla med förlag anslutna till . Bokhandlarna är skyldiga att hålla det av förläggarna fastställda försäljningspriset. Fastprissystemet gäller för all bokförsäljning i detaljhandeln och bokhandlarna har inte rätt att ge kundrabatter annat än efter dispens från . När det gäl- ler bokklubbarna bör det uppmärksammas att all leverans sker via bok- handeln. Enligt företrädare för förlagsbranschen är bokklubbskunderna några av bokhandelns bästa kunder då de ofta köper andra böcker när de ändå är inne i bokhandeln och hämtar sina bokklubbsböcker. Efter många års motgångar som förorsakats av den svaga konjunk- turen, ekonomisk instabilitet, hårdnande konkurrens i media och en överexploatering i branschen kännetecknas den danska förlagsbran- schen av stabilitet. sjönk försäljningen av klas- sisk litteratur, de statliga budgetnedskärningarna resulterade i minskade inköp både av läromedel och allmänlitteratur till biblioteken. största förlag, Gyldendal, kom in i en akut kris. Förlaget hade producerat en miljon fler böcker än )NTERNATIONELL UTBLICK 189 man hade sålt. hårdnade konkurrensen mellan förlagen i takt med minskad efterfrågan från skolor och bibliotek. Enligt företrädare för den danska förlagsbranschen tog utvecklingen inom biblioteken en oväntad vändning när många bibliotek i ökad utsträckning övergav den smala litteraturen till förmån för den mer lättillgängliga. Utvecklingen accentuerades av att biblioteken för att öka sina utlåningssiffror kände sig föranledda att minska inköpen av kvalitetslitteratur. Följden blev att priserna steg och upplagorna sjönk. Förändringen skedde inte utan offentlig debatt och vände utvecklingen. Situationen i branschen är stabil. stiger såväl privat som offentlig konsumtion i . Skolans elevantal är växande och bibliotekens utlåningstal stiger. &ASTPRISET möjliggörs således genom ett UNDANTAG FR¥N KONKURRENS REGLERNA. Bland de argument som framförts för att bevara en ordning med fastpris är att den endast omfattar en begränsad del av den danska bokmarknaden (). Genom att endast reglera en mindre del av marknaden lyckas man uppnå betydande resultat ur ett kulturpolitiskt hänseende. Efter att den dåvarande danska konkurrenslagen trädde i kraft ansökte Bokbranschens Fellesråd åter om dispens för att kunna upp- rätthålla de fasta bokpriserna. Dispensansökan antogs av Konkurren- cerådet. I och med dispensen var den del av bokförsäljningen som om- fattades av fastprisordningen undantagen från lagens § 14. Fastprissystemet är den bärande principen för handeln med nya böcker i enligt Bogbranschens Fellesråd Fastprisordningen är helt avgörande för allsidigheten på den danska bokmarknaden och för den landstäckande fria bytesrätten som är unik för bokhandlarna. De fasta priserna garanterar att de mest lättsålda titlarna inte används som lockvaror i andra försäljningskanaler och därmed underminerar bokhandelns ekonomi. Härmed tr yggas att konsumenterna kan få till- gång till ett brett sortiment och ett finmaskigt nät av bokhandlar i hela landet. Detta detaljhandelsnät är just förutsättningen för att förlagen skall kunna distribuera ett omfattande utbud av olika böcker och litte- raturgenrer. Konsumenterna kan skaffa sig aktuell information om nya, kommande eller äldre utgivningar genom branschens databaser. Bokbranschens Fellesråd anför i sin motivering för att behålla fast- prissystemet att: 190 )NTERNATIONELL UTBLICK *boken skall skyddas i förhållande till nya medier, *boken skall erhålla stöd i takt med internationaliseringen av kultur- och underhållningsindustrin, *kvalitetslitteraturen skall skyddas, *ett brett titelutbud inom alla kategorier skall värnas och *ett tätt bokhandlarnät även i mindre samhällen skall skyddas. har en avreglerad marknad och lägst statligt stöd av de nordiska länderna. upphävdes fastprissystemet för böcker i . Frågan om fastpris fick förnyad aktualitet i och med att gick in den Europeiska . fördes ingående diskussioner mellan och . Momsen på böcker sänktes från till och kommer att sänkas ytterligare från till . Den finska marknaden kännetecknas av å ena sidan AVSAKNAD AV AVTAL i formell mening som reglerar förhållandet mellan bokhandel, förläggare. När det gäller prissättningen sätter förlagen ett ca-pris, som trycks i förlagens kataloger, men inte på böckerna. Bokhandeln gör upp särskilda listor, där de fastställer sina priser. Å andra sidan tillämpas det gamla kommissions- eller provlagersystemet fortfarande, dvs. varje förlag skickar exemplar av nästan varje titel av allmänlitteratur till varje bokhandel som är med i provlagersystemet. Om detta exemplar säljs förbinder sig bokhandeln att köpa in ett nytt från förlaget. Bokhandeln behåller boken i sitt sortiment tills den är slutsåld hos förlaget eller tills förlaget begär kvarstående exemplar av boken i retur från bokhandeln. Systemet är dyrt för förlagen men viktigt för bokhandeln, som på detta sätt får information om all nyutgiven litteratur. Detta gör att en provlagerbokhandel har mellan 3 000 -4 000 titlar i lager. Om någon vill starta en provlagerbokhandel, skall veder- börande ge förläggarna en borgen och får då tillgång till kommissions- systemet. är 80 förlag medlemmar i den (). Tio av de största förlagen står för av den finska bok- produktionen och av bokförsäljningen. Finlands förlagsföre- nings medlemmar gav ut 3 597 nya titlar. Detta var en ökning med sedan föregående år. Den totala utgivningen av samt- liga publikationer (inkl. organisationsutgivning) uppgick till 12 1996. Antalet sålda böcker uppgick till 25,9 miljoner. Bokförsäljningen har ökat , vilket till stor del förklaras av en ökad )NTERNATIONELL UTBLICK 191 försäljning av framför allt barnböcker samt skolböcker. I genomsnitt köper varje finsk medborgare 6 böcker . Försäljningsvärdet (till F-pris) uppgick till 2,1 miljarder finska mark, en ökning från föregående år. Ökningen kom uteslutande från skolboksför- säljningen. De tio största förlagen i är: WSOY (), Otava, Valitut Palat (Det Bästa), Weilin&Göös, Media, Gummerus, , , och . och är ägda av , Weilin&Göös av WSOY. Till skillnad från saknas en vid flora av medelstora och små förlag i synnerhet när det gäller skönlitteratur. Fyra av de största förla- gen har fortfarande sina tryckerier kvar. och är de ledande svenskspråkiga förlagen i &¶RLAGSSEKTORN uppvisade ekonomiska svårigheter i början av 1990- talet, vilket också avspeglade sig i nedåtgående försäljningssiffror. En viktig förklaring var den allmänna nedgången i den finska ekonomin. Lönsamhetsutvecklingen i den finska förlagsbranschen är enligt källor från branschen tillfredsställande, men överskottet härrör sig i första hand från andra verksamhetsgrenar än bokutgivningen. Enligt de uppgifter utredningen fått är den finska branschstatistiken bristfällig men grova uppskattningar som gjorts av branschen visar att bokhandelns marknadsandel av den finska SK¶NLITTERATUREN var Varuhus och stormarknader har enligt samma uppskattningar en marknadsandel på och bokklubbarna på . Två av förlagen äger de två största BOKKLUBBARNA. WSOY och Otava äger hälften var i den ledande bokklubben. Andra stora bokklubbar ägs av och Gummerus. Eftersom marknaden är begränsad så täcker de flesta förlag flera genrer och är inte specialiserade. har ett väl utbyggt bibliotekssystem och det finns en biblio- tekslag. Biblioteken köper för det mesta sina böcker genom bokhandeln men gör det genom offertupphandling, vilket ökar konkurrensen mellan bokhandlarna och leder till lägre marginaler. teken böcker för 135 miljoner finska mark. Det STATLIGA ST¶DET består främst av stipendier till enskilda författare och statsbidrag till bibliotek och skolor. Det direkta produktionsstödet uppgick till 610 000 finska mark och gavs till kvalitetslitteratur som bedömdes ha svårt att klara sig på kommersiella villkor. Biblioteken erhåller dessutom särskilda medel för att köpa in kvali- tetslitteratur. Ca 350 titlar väljs ut och biblioteken erhåller särskilda medel för inköp av just dessa titlar. avsattes 1,7 miljoner finska mark för ändamålet. Biblioteken väljer själva ut vilka böcker de vill köpa in utifrån listor som sammanställs av Statens litteraturkom- 192 )NTERNATIONELL UTBLICK mission (skönlitteratur) och Delegationen för informationsspridning (facklitteratur). Statligt stöd ges även för att främja finskspråkig och svenskspråkig skönlitteratur (200 000 finska mark för ) och facklitteratur (640 000 finska mark för ). Stödet ges också för samiskspråkig litteratur och publikationsverksamhet och med början för lättläst litteratur (uppgick detta stöd till 150 000 finska mark). Litteraturen får också stöd genom utbildnings- och stödinsatser för skrivande och läsande (700 000 finska mark ). Stödet ges även för att befrämja för utlandet avsedd informations-, översättnings- och publikationsverksamhet genom Informationscentralen för lit- teratur. har antalet bokhandlar minskat med över hälften, från 1972 till 1996. Många av bokhandlarna säljer även andra produkter än böcker. I första hand var det s.k. stadsdelsbokhandlar i de stora städerna som lades ner. För att stärka sina intressen har många bokhandlar sammanslutit sig i kedjor. ingår 2/3 av bokhandlarna i någon form av bokhandelskedja. Finska bokhandeln har 51 butiker och Akademiska bokhandeln, som ägs av har 11 butiker i tio städer. Utvecklingen beträffande bok- handelns andel av marknaden påminner om den i . Bokhandelns andel av den totala bokförsäljningen har sjunkit från till . Antalet utgivna titlar har fördubblats från ca 1 1972 till ca 3 1996. Omsättningen i finska mark har fördubb- lats. diskuterade och Bok- och Pappershandelsförbund prissättning på boken. Diskussionen sammanfattas i fem punkter: *Ingen grupp gynnas särskilt av fria eller fasta priser. En fri prissätt- ning är kanske mest gynnsam för konsumenterna. *Ett fastprissystem ger en ökad stabilitet inom branschen. Över- gången till ett system med fria priser har förorsakat tillfälliga stör- ningar på marknaden. Dessa störningar har varit kortvariga. Ett system med fastpris kan å andra sidan innebära permanenta sned- vridningar av marknaden. *Systemet med fria priser har inte medfört sådana olägenheter att det motiverar ett återinförande av ett fastprissystem. *Ett system med fasta priser kan endast vara verkningsfullt om själva systemet är tillräckligt flexibelt, ständigt förnyas och inte innehåller kryphål. En lagstiftning skulle vara för osmidig och svår att kon- trollera. )NTERNATIONELL UTBLICK 193 *En fri prissättning tillämpas på de produkter som konkurrerar med boken, varför ett införande av fasta priser ur konkurrenshänseende skulle vara till skada för boken. och Bok- och stöder därför inte en återgång till ett system med fasta bokpriser. Kulturen var från början inte reglerad i EG-fördraget eller i den euro- peiska enhetsakten. Det centrala i gemenskapen var det ekonomiska samarbetet för återuppb yggnad och utveckling efter kriget. Bland alla de rättsakter som antagits av EU finns få som handlar om kultur. De fyra friheterna omfattar förstås även kulturen, men det finns få direktiv eller förordningar. Samtliga medlemsländer har olika nationella regler för att värna om sina kulturintressen. EG-fördraget ger inga direkta möjligheter till undantag härifrån, utom i ett fall, nämligen skydd av kulturskatter. Enligt artikel 36 kan förbud eller restriktioner upprättas för import och export om sådana grundas på hänsyn till bl.a. att skydda nationella skatter av konstnärligt, historiskt eller arkeolo- giskt värde. &RAMV¤XTEN AV KULTURARTIKELN Kulturfrågorna har ändå varit viktiga för den europeiska gemenskapen eftersom kulturen är en del av det ekonomiska systemet och de bestämmelser som reglerar verksamheten kan ingripa i den fria rörlig- heten av varor och tjänster. I takt med att samarbetet vuxit har intresset för att ta in kulturen som politikområde ökat. Ansträngningarna har i första hand handlat om att främja ett ökat internationellt samarbete och kulturutbyte, inte att styra medlemsländernas nationella insatser. Stora satsningar på det audiovisuella området har gjorts, där film- och TV- produktion i fått stöd . Deklarationen om en europeisk union utfärdades . Den innehöll ett avsnitt om kulturellt samarbete vilket innebar att medlemsländerna tog upp det kulturella samarbetet som en uppgift för 194 )NTERNATIONELL UTBLICK omnämndes boken och läs- ningen som ett av de områden som borde prioriteras. 1 1989 antog kul- turministrarna en resolution på bokområdet. 2 De frågor som behandlades var moms på böcker, fasta bokpriser och olika ekonomiska insatser. inleddes också en rad pilotprojekt för böcker och läsning. Tyngdpunkten låg i ett stöd för att främja översättningar av samtida europeisk litteratur. Kulturpolitiken har efter fått en egen artikel i draget 128. Denna s.k. kulturartikel har fem punkter. I DEN F¶RSTA PUNKTEN framhålls att gemenskapen skall bidra till kulturens blomstring i medlemsstaterna, varvid den skall respektera den nationella och re- gionala mångfalden, som det gemensamma kulturarvet skall framhävas. I PUNKT TV¥ framhålls att gemenskapens insatser skall syfta till att främja samarbetet mellan medlemsstaterna och vid behov stödja och komplettera deras verksamhet när det gäller -att förbättra kunskaperna om och spridningen av de europeiska fol- kens kultur och historia, -att bevara och skydda det kulturarv som har europeisk betydelse, -icke-kommersiellt kulturutbyte och -konstnärligt och litterärt skapande, inte minst inom den audio- visuella sektorn. 0UNKT TRE stadgar att gemenskapen skall främja samarbetet med tredje land och behöriga internationella organisationer. I PUNKT FYRA betonas att gemenskapen skall beakta de kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i fördraget. Det är framför allt denna artikel som ligger till grund för Kommissionens överväganden när det gäller frågan om fasta bokpriser. 0UNKT FEM rör BESLUTSPROCESSEN Beslut som innebär någon form av harmonisering av medlemsländernas lagar och författningar får inte fattas. De beslut som fattas av Rådet i kulturfrågor måste antas enhäl- ligt under hela förfarandet enligt artikel 189b. Artikel 189 är den artikel som reglerar parlamentets inflytande över beslutsprocessen. Kulturartikeln är ett tydligt exempel på den s.k. närhetsprincipen. Detta slås fast redan i punkt 1 där respekten för medlemsstaternas 1EGT C 197, 27.7.1988, Slutsatser framlagda av rådet och de ministrar som ansvarar för kulturärenden vid möte i rådet om framtida prio- riterade aktiviteter på kulturområdet. 2EGT C 183, 20.7.1989, s Slutsatser framlagda av rådet och de ministrar som ansvarar för kulturärenden vid möte i rådet om böcker och läsning med sikte på fullbordandet av den inre marknaden . )NTERNATIONELL UTBLICK 195 nationella och regionala mångfald betonas. I punkt två kommer också närhetsprincipen till uttryck i ordvalet stödja och komplettera. Skriv- ningen i punkt 5 att rådet skall besluta enhälligt under hela förfarandet enligt artikel 189b ger enskilda medlemsländer ett effektivt vapen att stoppa förslag som de upplever som stridande mot fördraget. Till bilden kan läggas att har vetorätt enligt artikel 189b. Enligt artikel 189b gäller ett sambeslutsförfarande mellan parlamentet och rådet. Det fjärde området som omnämns i punkt 2, konstnärligt och litterärt skapande innefattar litteraturområdet. Det har inom EU i olika sammanhang gjorts insatser för utbildning och fortbildning av konstnärligt verksamma. Att beslut om stimulansåtgärder inte får omfatta någon harmonise- ring av medlemsstaternas lagar och författningar slås fast i punkt fem vilket är helt i linje med gemenskapens syfte och mål när det gäller kulturfrågor. Ett viktigt stadgande är (punkt 4) att gemenskapen skall beakta de kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i detta fördrag. Som exempel på områden som Kommissionen lyft fram där en kulturell dimension beaktats är miljö, forsknings- och utveckling, social - och regionalpolitik, turism, fortbildning och kontakt med andra länder. (ANDELN MED B¶CKER INOM RAMEN F¶R DEN INRE MARKNADEN Handeln med böcker omfattas av de bestämmelser som upprättas för den inre marknaden. Lite förenklat kan man säga att försäljning av böcker mellan länderna måste vara i överensstämmelse med Romför- draget, medan medlemsländerna har frihet att upprätta interna regle- ringar för bokförsäljningen förutsatt att dessa inte medför diskrimine- ring mellan olika företag. En rad rättsfall har varit uppe till behandling i . Avgörande för kulturens ställning inom EU är inte bara hur kultur- aspekten avspeglas i fördragstexterna utan också vilka krav som den inre marknaden ställer. Försäljningen av böcker lyder under de regler som syftar till att främja konkurrensen och garantera den inre markna- dens funktion. Frågan om fasta bokpriser hänger samman med konkur- rensreglerna. Enligt artikel 85 råder ett generellt förbud mot avtal som fastställer inköps- eller försäljningspriser eller andra affärsvillkor som kan påverka handeln och som har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen. 196 )NTERNATIONELL UTBLICK I enlighet med artikel 85.3 beviljas undantag för -avtal eller grupper av avtal mellan företag, -beslut eller grupper av beslut av företagssammanslutningar, -samordnade förfaranden eller grupper av samordnade förfaran- den, som bidrar till att förbättra produktionen eller distributionen av varor eller till att främja tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande, som konsumenterna tillförsäkras en skälig andel av den vinst som däri- genom uppnås. Dessutom stadgas att åtgärderna inte får ålägga företa- gen begränsningar som inte är nödvändiga för att uppnå dessa mål eller ge företagen möjlighet att sätta konkurrensen ur spel för en väsentlig del av varorna i fråga. Frågan om huruvida tillämpningen av de nationella ordningarna med fastprissystem har varit i överensstämmelse med konkurrensreg- lerna har prövats . Överenskommelse mellan karteller i och (Net Book Agreements) om fasta priser ifrågasattes av Kommissionen i slu- tet av 1980-talet.3 Det finns också fall från de franska och holländska språkområdena. Kommissionen underkände ett prisavtal mellan de holländska och flamländska förläggar- och bok- handlarföreningarna. 4 Domstolen bekräftade Kommissionens beslut. fattade domstolen med hänvisning till undantagsregeln enligt 85.3 ett beslut som tillät den brittiska fastprisöverens - kommelsen.5 Beslutet indikerar att domstolen ändrat sin tidigare inställning. upphörde trots detta det brittiska fastprissystemet.