sou · GLB3158d2 · 1998-01-01 00:00:00 — Kan detta antagande godtas kommer varje ny generation att komma längre än den föregående. Inte därför att den är mer intelligent utan därför att dess lärande startar från ett bättre utgångsläge.3 Men även om man accepterar en sådan allmän formulering om fram- stegets grund i lärandet är det ändock ett steg till föreställningen om att utbildning gagnar ekonomisk tillväxt. Lärande och erfarenhetsförmedling kan anta många former i både yrkes- och vardagsliv medan de institutionaliserade former av lärande som kallas utbildning kan vara mer eller mindre effektiva och kan associeras med olika slags oavsedda (inlärnings)effekter. Inte heller kan man sätta likhetstecken mellan fram- steg och ekonomisk tillväxt. Det finns framsteg som inte visar sig i form av tillväxt lika väl som det finns det som vi uppmäter som ekonomisk växt men som inte direkt kan sägas representera ett framsteg. Föreställningen om utbildningens roll för den industriella omvand- lingen i hade nästan common-sense-karaktär ekonomisk-historiska föreställningsvärld. Det var en vanlig föreställ- ning att hade rest sig från att ha varit ett av de fattigaste länderna i till att bli ett av de rikaste och det tack vare tre faktorer: 1.de svenska råvarorna, 2.de svenska snilleindustrierna såsom t.ex. AGA, LM och , 3.den svenska folkskolan vilken försåg industrin med arbetare som kunde läsa, räkna och skriva.4 Sambandet mellan utbildningsreformerna och den långsiktiga ekono- miska tillväxten fick tidigt ett kraftfullt stöd i en numera nästan glömd studie av den ungerske ekonomen menade att den kraftigt förlängda utbildningen av arbetskraften var en av de viktigaste källorna till den ekonomiska tillväxten. Dess effekt var också varaktig då det var grundutbildningen som var viktig. Det tar innan nya högutbildade generationer fullt ut ersatt gamla låg- utbildade. Arbetskraften präglades av sin grundutbildning vilken satte gränser och ramar för framtida inlärning. På så vis kunde samma 254 rekrytering, vägledning och lokal samverkan utgångspunkter senare användas för att förklara den avstannande ekono- miska tillväxten med att effekterna av den förlängda utbildningen ebbat ut.6 Medan Janossy och Brody betonar utbildningens betydelse för rekordåren har de ändock en villkorlig syn på det generella sambandet mellan utbildning och ekonomisk tillväxt. Då grundutbildningen är deras utgångspunkt sätter den också gränser för människors möjligheter att lära. Betydligt större genomslag fick den s.k. humankapital-teorin vilken ingick i ett mycket mer entydigt utvecklingsoptimistiskt teorisamman- hang. Dess enkla länkar mellan utbildning och ekonomisk avkastning förutsätter dock ett cirkelresonemang: Utbildningens nivå mäts genom sin avkastning. Humankapitalteorin kan förleda oss att förenkla sam- bandet. Det förefaller oss därför problematiskt att närmare precisera hur utbildning bidrar till ekonomisk tillväxt och under vilka omständigheter. Farhågorna för att samhällets ökade utbildningskrav på medborgarna får negativa konsekvenser för jämlikhet och demokrati har också då och då ventilerats i de senaste decenniernas samhällsdebatt. Mest spektakulärt formulerades det kanske i den engelske sociologen nu snart framtidsprofetia. För honom var den stora paradoxen att ju närmare samhället kom idealet om lika möjligheter, desto lägre klingade anspråken på lika fördelning av välfärd. Rationellt urval garan- terade hög status åt dem som hade hög intelligens, bäst utbildning och presterade mest medan skyddsnäten för alla andra fick ett allt sämre försvar av de styrande och vittrade sönder. Den härskande klassen var den välutbildade, meritokratin, och dess välde skapade till slut sådana klyftor att det ledde till en folklig resning.7 har också utbildningars devalverade värde, dvs det förhållande att ett givet arbete kräver högre formell utbildning, på arbetsmarknaden kommit att observeras som källa till växande ojämlik- het. För att inte hamna efter de senare utbildade måste man utbilda sig mer.8 Om det är så att utbildningssystemet i sig alstrar ojämlikhet finns det fog att ställa frågan på vilket sätt ytterligare utbildning kan motverka jämlikhet. har det blivit allt vanligare att beskriva sysselsättningsutvecklingen i samhället som postindustriell där den in- dustriella sysselsättningen kommer att spela en successivt allt mindre roll. Förändringar i det industriella arbetet, till följd av den nya tekniken, blir också ett argument för ökade behov av kvalifikationer. rekrytering, vägledning och lokal samverkan hänger med i utvecklingen blir arbetsmarknadens stora förlorare. Slagordsmässigt brukar utvecklingen sammanfattas så att det för arbe- tarna gäller att get smarter or get poorer.9 I det sammanhanget brukar det lyftas fram att en arbetskraft, brett skolad i ny informations- och kommunikationsteknologi är ett villkor såväl för internationell konkur- renskraft som för en relativt jämn ekonomisk fördelning inom landet. I viss mån är säkert dessa krav reella. Men kan de inte också ingå i en suddig framtidsbeskrivning där en konsekvens av själva retoriken blir att gamla kvalifikationer degraderas? Föreställningen om att vi lever i ett trendbrott där kunskapssamhället ersätter industrisamhället kan diskute- ras. Huruvida kunskapen kommer att hållas högre i det samhället vi går mot kommer att avslöjas först i efterhand. Lika fullt varierar villkoren för att uppnå målen utifrån den givna samhällsutvecklingen mellan olika länder. Det beror bland annat på hur sambandet mellan arbetsmarknadens institutioner och regelsystem ver- kar och hur de utbildningsmöjligheter som finns för arbetskraften ser ut. I en amerikansk studie har det hävdats att den europeiska välfärdsstats- regimen med en korporativ samverkan mellan fack, företag och stat har större förutsättningar att ge industriarbetarna den breda utbildning och kompetensutveckling som den nya tekniken inom verkstadsindustrin kräver. Där rekommenderas, för amerikanskt vidkommande, lagstift- ningsåtgärder för att stärka de arbetandes inflytande över personal- utvecklingsprojekt inom företagen som det föreslås statliga subventioner för företag som investerar i personalutbildning. Det är alltså det triangulära samarbetet mellan statliga myndigheter, fack och företag som anses eftersträvansvärt utifrån detta perspektiv.10 Detta korporativa samarbete präglade också det projektet som vi skulle följa, varför dessa frågor blev viktiga för oss när vi kom i kontakt med de åtgärder som blev aktuella när övertalighet uppstod vid Tors- landaverken i 1993.11 Vi kommer här att beskriva Övervintrings- projektet utifrån de olika intressenternas perspektiv. Alltså , utbildningsförvaltningen, länsarbetsnämnden och, sist men inte minst, de som deltog i utbildningen. lade ner tillverkningen av 240-serien, en modellserie som närmast blivit klassisk. I tiden sammanföll det med stora personal- 256 rekrytering, vägledning och lokal samverkan inskränkningar vid Kalmarverken och nedläggningen av den omdiskuterade . Härigenom ställdes ett stort antal Volvoanställda utan arbetsuppgifter i , och . bestämde företagsledningen att starta tillverk- ning av de nya 900- och 800-serierna vid Torslandaverken i . Åtskilliga av dem som ställdes utan arbete i skulle alltså komma att behövas . Vad skulle då den övertaliga persona- len göra ? Skulle de varslas om uppsägning eller fanns det några andra alternativ? Genom att haft samar- bete med utbildningsförvaltningen i fördes diskussioner om olika utbildningsalternativ för personalen. Diskussionerna ledde fram till ett förslag om en utbildningslösning som innebar att de anställda skulle erbjudas en ettårig utbildning i såväl allmänna kärnämnen som specialkurser inriktade mot deras framtida arbetsuppgifter. Deltagarnas anställning skulle kvarstå med full lön. Utbildningen, som fick namnet , skulle vara individuellt nivåanpassad och leda fram till allmänna skolbetyg. Detta erbjudande riktades till dem som man på bedömde ha behov av i den framtida produktionen. Övriga övertaliga erbjöds andra kortare utbildningsprogram. Oriente- rings- och vägledningskurser (OVL) hade redan tidigare använts för att åtgärda övertalighetsproblem. Syftet var då i första hand att deltagarna skulle omplaceras eller sysselsättas utanför . Volvos intresse bestod i att kunna behålla personalen och utbilda den, framför allt dem som skulle börja jobba i den nya kaross- fabriken.12 De med arbetsplats i monteringsfabriken bedömdes inte ha det behovet av en speciellt inriktad utbildning för arbetet varför de huvudsakligen läste kärnämnen. Projektet var också viktigt för ur PR-synpunkt. Företaget hade varit föremål för «affärer» i massmedia, bland annat Renault-affären och striden om ledarskapsfrågan. Att i det skedet avskeda ett stort antal människor skulle knappast betraktas som god publicitet. Man skall kanske erinra sig tidssammanhanget. Det svenska samhället hade genomlevt en arbetslöshetschock. På mindre än hade utvecklats från ett samhälle med extremt låg arbetslöshet till ett samhälle kännetecknat av massarbetslöshet. Att i späda på den redan rekordhöga arbetslösheten med bortemot 1 000 Volvoarbetare måste ha tett sig som en mardröm för länsarbetsnämnden. Det var alltså huvudsakligen tre starka aktörer som gjorde att gick av stapeln. rekrytering, vägledning och lokal samverkan Därför är det också svårt att karakterisera på det sätt vi vanligen beskriver vuxenutbild- ning. Det är vare sig en renodlad arbetsmarknadsutbildning, vuxenutbildning eller personalutbildning. Däremot har utbildningen inslag av samtliga utbildningsformer. Och på ett sätt skulle projektet kunna beskrivas som en kamp mellan olika aktörer om definitionen av vad utbildningen faktiskt skulle innebära. En skräddarsydd och företags- anpassad utbildning, en arbetsmarknadspolitisk åtgärd, en möjlighet för deltagarna att tillgodoräkna sig betyg från komvux. Eller kanske något helt annat? var ett stort projekt. Dess kostnad uppgick totalt till ca varav stod för hälften och den andra hälften bekostades av länsarbetsnämnden och trygghetsfonden LO-SAF. Projektet omfattade sammanlagt drygt 1 000 Volvoarbetare och det var ursprungligen upplagt för att ta emot en del också från . Det skulle löpa . Emellertid ser de verkliga proportionerna ut på ett något annorlunda sätt. Av de ursprungligt övertaliga 1 050 personerna var 250 långtidsfrånvarande och 130 fick jobb i monteringsfabriken. Ändå var det hela 760 personer som skickades till olika utbildningsprogram som i huvudsak anordnades av utbildningsförvaltningen. Alla ingick inte i övervintringsprojektet, dit kom ca 400 personer. Åtskilliga hamnade på de kortare OVL-kurserna. Under projektets gång tillkom ytterligare ca 200 personer från till OVL-kurser. Hur det gick för alla har vi inte lyckats utröna. Siffrorna ter sig ibland förvillande. Men av de ursprung- liga 760 som skickades till olika kurser har senare enligt de uppgifter vi fått 566 återvänt till olika arbeten på . utbildning bestod dels av kärnämneskurser i ordinarie skolämnen, dels i ett antal baskurser i verkstadsteknik, miljö- kunskap, data, arbete i lag m.m. och slutligen inriktningskurser som syftade till att vara direkt yrkesrelaterade till framtida uppgifter. Inne- håll och inriktning berodde på var på de skulle börja arbeta efter utbildningen. De yrkesrelaterade inriktningskurserna utvecklades i sam- verkan mellan och lärare på utbildningsförvaltningen. Man kan kanske förvånas över att så pass mycket av utbildningen kom att handla om allmänna ämnen. Men det har bestämda förklaringar. Såvitt vi förstått har det knappast rått någon oenighet om detta. Från Volvos sida fanns det ett positivt intresse för att de allmänna skolämnena skulle ges ett ordentligt utrymme även om det nog var utbildningsförvaltningen och länsarbetsnämnden som var pådrivande för en sådan inriktning. 258 rekrytering, vägledning och lokal samverkan Till det yttre ter sig följaktligen bilden av som en ganska lyckad satsning. Den uppfyllde tre till synes angelägna mål. För det första var det en generellt inriktad utbildning i kombination med specialisering. För det andra innebar den ett utvecklingssamarbete mel- lan utbildningsförvaltningen och vilket bidrog till att göra utbild- ningen aktuell. För det tredje måste det anses ligga i linje med de politiska intentioner som betonar vikten av att satsa på allmän kompetens- höjning av relativt lågutbildade. Entusiasmen från de medverkande organisationerna var också påtag- lig. För länsarbetsnämnden var vinsten uppenbar i den meningen att den öppna arbetslösheten hölls nere. För utbildningsförvaltningen var pro- jektet värdefullt av flera skäl. För det första fick de gehör för sina ambitioner till generell kompetensutveckling av de arbetslöshetshotade. För det andra förstärkte de sin egen kompetens på det tekniska utbild- ningsområdet genom den gemensamma kursutvecklingen tillsammans med personal från . Dessutom hade komvux i takt med neddrag- ningar gjort sig allt mer beroende av den delen av verksamheten som säljer utbildningar. blev därmed ett utvecklings- projekt för den egna organisationen för att öka förmågan att tillhanda- hålla skräddarsydd utbildning på en växande utbildningsmarknad. Att var viktigt för de inblandade organisationerna står klart. Frågan är om det kan ses som en otillbörlig subventio- nering av och de uppsägningshotade volvoarbetarna, vilket var en känslig fråga för länsarbetsnämnden. Alltså, hade pengarna kunnat användas annorlunda som skulle stärka näringslivsstruktur och arbets- marknadsläget i regionen på ett bättre sätt? De frågor vi kom att ställa under arbetets gång grundar sig i hög grad på de upprepade intervjuer med de studerande som vi utförde och på en del skeenden som kom under projektets genomförande. När det gäller det senare var det framför allt Volvos agerande i samband med start och avveckling av utbildningsprogrammet som gör att Volvos intentioner med utbildningen inte framstår som helt entydiga. Vid pro- jektets början då utbildningsförvaltningen ville att de studerande skulle genomgå omfattande tester för att nivåplaceras var inte intresse- rade av att låta tiden gå som man sa. Det överordnade intresset var att de studerande skulle gå direkt från bandet till skolbänken. Då gick våra tankar till E. P. 1800-talsstudie och arbetsgivarnas rädsla för disciplinlöshet i händelse av sysslolöshet. projektet pågick ökade orderingången på . kom därmed att behöva de rekrytering, vägledning och lokal samverkan studerande åtskilliga månader tidigare än beräknat. Situationen var naturligtvis inte problemfri för vare sig de studerande eller för . Men genom att mer eller mindre kommenderade tillbaka sina anställda till monteringsfabriken betydde det att helt enkelt fick avbrytas för 250 av de studerande. Intresset för att fullborda studieprogrammen var då inte tillräckligt starkt för att hindra att projektet i realiteten kom att upphöra för i stort sett alla dem som kom att jobba vid monteringsfabriken. Konflikten mellan utbildningens och arbetslivets krav kommer med all sannolikhet att bli aktuell i många av de satsningar som utgör. När intentionerna beskrivs i kommittédirektiven lyfter man fram vikten av att undvika oönskade inlåsningseffekter som innebär att lediga platser står tomma i näringslivet medan de som kan fylla dessa vakanser befinner sig i utbildning. 13 Frågan är bara om den lösning frågan fick på Torslandaverken kan betecknas som särskilt lycklig. Vi intervjuade 75 stycken av deltagarna . När de just börjat utbildningen, de avslutade den och när de var tillbaka på . Vid dessa intervjuer utkristalliserade sig två bilder av projek- tet. Den ena bilden av utbildningen känns igen. Det är den bild som präglar samhällsdebatten och som arbetsmarknadens parter tycks eniga om. Att det är viktigt med kompetensutveckling och ett lärande arbete. Utbildning är gott och lösningen på såväl arbetslöshet som ett utarmande arbetsliv. De som beskriver i de här termerna talar om hur viktigt det var med utbildningen. Den betydde mycket för deras självkänsla, men också för att de fick lära sig en massa som de sedan kunde tillämpa i sina arbeten. Huvuddelen av dem som beskrev i de här termerna skulle efter utbildningen börja arbeta på karossfabriken. Men där fanns också de som beskrev utbildningen på ett annat och mer kritiskt sätt. De jobbade huvudsakligen på monteringsfabriken. Deras arbetsuppgifter hade inte förändrats något nämnvärt när de kom tillbaka. Det var få av dem som uppfattade att de kunde tillämpa något av det de lärt sig. 260 rekrytering, vägledning och lokal samverkan Vi väljer att lyfta fram de mer kritiska bilderna i det här samman- hanget. Det gör vi för att belysa riskerna med den här typen av stora utbildningssatsningar, som med all säkerhet har många beröringspunk- ter med de som kommer att arrangeras inom ramen för . Så i stället för att texten ska uppfattas som en ensidig kritik av , skall den snarare ses som ett försök att stämma i bäcken inför det stora . Givetvis var det många som betonade värdet av genom att lyfta fram allt de lärt sig . Men det var påfallande många som lyfte fram andra funktioner med utbildningen än den som handlar om kunskap och lärande. Vi tar här fasta på dessa, mer kritiska röster, och låter de utbildningsfunktionerna formuleras av deltagarna själva under rubrikerna som följer. Utan koppling till (arbets)livet Det var många som påpekade att de hade svårt att koppla utbildningen till arbetet eller livet i övrigt. En intervjuperson jämför sin utbildning med en kamrat som åkt i väg till som au pair. Både han själv och hon som åkte som au pair flicka hade fått tillfälle att se en annan kultur, få miljöombyte och komma ifrån ett tag och göra något annat. Men när tiden var slut och de kom tillbaka, han från utbildningen och hon från , så var vardagen på samma sätt som när de lämnat den, och det enda som fanns kvar var ett minne som i och för sig varit angenämt. En annan sa: Vi fick väldigt mycket bra kunskap alltså. Mycket som man egentligen skulle kunna använda. Men får man ju inte glömma att vi står alltså vid bandet och jobbar och man får liksom inte användning för allt det vi lärde oss här. Inte när jag jobbar på bandet i alla fall. Skulle jag jobba på kontoret kanske, då skulle jag få användning utav det. När vi vid sista intervjutillfället frågade om vad de haft för nytta av utbildningen, var det många av intervjupersonerna som blev närmast raljerande. En säger t.ex. att den enda nyttan han möjligen haft är att han blivit något bättre på Jeopardy. Flera tyckte att det var svårt att förstå hur den utbildning skulle se ut som skulle vara relaterad till deras arbete: Montera bilar på ett löpande band, det lär man sig inte i nå´n skolbänk. rekrytering, vägledning och lokal samverkan En anledning till att de hade svårt att se att utbildningen skulle ge dem något vad gäller livet utanför var att de blivit lovade att få betyg motsvarande komvux. Men eftersom många tvingades avbryta utbild- ningen för att gå tillbaka till arbetet innebar det dubbla besvikel- ser. De fick inte de betyg som de blivit lovade, och många såg det också som bevis på att egentligen inte brydde sig om vad de lärt sig.14 Jag tror att de skiter i det vi har läst här. Det har varit mycket snack om det här, då att det är jättebra, när ni kommer till så kan ni sköta en massa . De kommer att använda er hur mycket som helst. Det är så mycket skitsnack, så det liknar inte något. Vi är ju bara arbetskraft. Det spelar ingen roll vad vi har läst, om vi gjort någonting. När vi kommer tillbaka; där är de som ska montera höger bakdäck". Det är ju så. Så att det hjälper inte mig någonting tror jag. En del lyfter också fram utbildningens sorteringsfunktion. I samband med skedde en ombyggnad av fabriken. Flera slutade och det blev en turbulens och omflyttning av personal på Tors- landaverken. I och med att det här är en förflyttning av folk så behöver de inte gå efter anställningstid och sådana . Utan det är bara att flytta folk de väljer ut. För att fylla tid/tidsfördriv, förvaring I samband med produktionsomläggningar eller tillfälliga produktions- svackor beskrivs utbildning som något att fylla tiden med. I väntan på att den riktiga verksamheten kommer i gång. Det är klart vi skulle lära oss under den tiden. Det skulle vi. Men jag tror det var ett tidsfördriv. Bara för det att ville ha kvar de gubbarna som gick här. I stället för att bara köra ut dem i samhället va, och säga till dem att: Kom tillbaks ! Då kanske de hade blivit av med en massa bra killar och tjejer som inte hade kommit tillbaka va. Gick man då hemma utan lön, då kanske man sökte sig någon annanstans. Så jag tror det, att det var ett sätt att hålla folk kvar. [Så det var det som projektet betydde för då?] Ja, för det var ingen som sa till oss att du måste kunna det här och det här om du ska ha det här jobbet. Så var det ingen som sa. 262 rekrytering, vägledning och lokal samverkan En intervjuperson berättar om en arbetsledare som han och hans arbetskamrater var missbelåtna med. Efter många om och men så lycka- des de med att bli av med honom, och få en annan. På frågan vad som hände med den gamla arbetsledaren svarade han lite föraktfullt: – Honom satte de väl på en utbildning. Skruva upp förväntningar som inte infrias För vissa bidrog utbildningen till att de började hoppas på att deras arbetssituation skulle förbättras. En del säger att de också kände sig lurade efter utbildningen. Jag vet inte om man kanske hade för stora förväntningar när man kom tillbaka då. Allting var nytt och det var så här... det skulle bli så bra allting. Man trodde ju på det här med utbildningen då. Att man skulle jobba med lite sådana då. Men det har inte skett något. Man gör precis samma arbete. Man säger att det ska komma . Det tar så och det är bara strul och... Jag har tröttnat lite. För många har utbildning blivit något som hör i hop med kris. När det börjar talas om utbildning blir det därför ett tecken på att allt inte är som det ska. Situationen blir osäker för alla när det blir aktuellt med utbild- ning. Och för en del av de som blev uttagna till så ledde det till en oro av att hamna på utsidan, utanför grindarna på . Man kan ju inte vara säker när man hamnat på utsidan. Man kanske inte kommer in igen och det gör mig fruktansvärt besviken. Den här oron påverkade naturligtvis hur många såg på utbildningen de gick. På frågan om vad betytt svarade en inter- vjuperson så här: För man har inte vetat om man får tillbaka sitt jobb. Därför har jag liksom inte kunnat slappna av och vara positiv till den här kursen. Tack vare att man liksom inte har vetat om man får komma tillbaka över huvud taget. Utbildning blir något som kommer att höra samman med kris och hot. Hot om arbetslöshet. Det här kom upp vid olika tillfällen i intervjuerna. rekrytering, vägledning och lokal samverkan På frågan om vilken roll utbildningen haft när det gäller att påverka arbetet svarar en: Vi har väl blivit mer krismedvetna allihopa. Ett svar som närmast kan betraktas som karaktären av goddag yx- skaft, men som ändå speglar den känsla som många hade de gick i utbildningen. Men de kritiska rösterna lyfte inte bara fram andra funktioner med utbildningen, utan de ställde också frågan om vem utbildning är till för. Utbildning för vem? I kommittédirektiven för står: Vuxenutbildningen skall svara mot mycket skilda behov och erbjudas på de studerandes villkor.15 Att en utbildning skall ske på de studerandes villkor torde vara en självklarhet för att en utbildningssatsning ska bli lyckad oavsett vem den riktar sig mot. Kanske är det kravet extra svårt att uppfylla när det gäller utbildning som riktar sig mot den grupp som avser. Det är människor som ofta har en dålig erfarenhet från tidigare skolgång, och kanske ser sin egen utbildningskarriär som ett enda stort misslyck- ande. Att då ordna en utbildning på de studerandes vilkor ställer natur- ligtvis stora krav på utbildningsarrangören.