sou · GLB392 · 1998-01-01 00:00:00 — Ytterligare exempel utöver de i tabell 7.2 är den tyska Kirchgruppen som har förvärvat för fotboll och ishockey på den svenska marknaden samt det australienska TV-produktionsbolagetGrundy. För de nordiska , och utgör en viktig och växande marknad. Det är inte osannolikt att andra större nor-diska medieföretag som norska A-Pressen samt finska Erkkogr uppen med Sanoma och Media kommer att göra större satsningar i . Av de svenska medieföretagen är det endast Bonniersfären och Stenbecksfären som lyckats etablera sig i större skala utomlands, men för båda utgör den svenska marknaden fortfarande den viktigaste. I ett internationellt perspektiv är de nordiska medieföretagen små. Bland de europeiska företagen ligger Bonniersfären på cirka femtonde plats. Tabell 7.2 Mediegrupper verksamma både i och utlandet. Anm: 1Bertelsmann planerar att starta ett TV-magasin . 2Till omsättning 1995 har lagts hälften av omsättning . 3Inkl hälften av omsättning. 4Verksamheten i startade . Av flermedieägarna kan ingen mäta sig med i fråga om bredd (se tabell 7.3). Tyngdpunkten ligger på tryckta medier med en relativt jämn fördelning mellan dagspress, böcker och tidskrifter (diagram 7.1). På den svenska marknaden väger dagspress tyngre med ungefär hälften av omsättningen. Den snabbaste expansionen har skett på affärsinformationsområdet. görs omfattande satsningar på olika former av multimedia, Internet etc. både inom Bonnier- företagen och . Tabell 7.3 Flermedieägare i TV4 (17) (75) med TV(91) (50), Pressens ningen (50) (56), Nio TV3, TV6, Tider, Top 40 (22), TVG, (46), Airtime (55), Svensk Shop, ViaSat, TV4 (21) (50), Stampen (78) SRU (36) Förlag, C E (50), (33), Metro- (DK)4 City Radio (3 Anm: *= Internet- och multimediaverksamhet bedrivs i koncernens företag. Diagram 7.1 Bonniersfärens omsättning i olika mediebranscher 1996. Diagram 7.1finnes endast i den tryckta versionen Källa: Bearbetning av årsredovisningarna för och AB Bonnierföretagen 1996. Bonniersfären är största aktören på en rad delmarknader (diagram 7.2). I några fall, bokkl ubbar, allmänlitteratur, biografbesök är sfären dominerande, medan den på andra fält möter hård konkurrens. På några områden som specialtidningar, serietidningar, hyrvideo, köpvideo och multimedia är underlaget för marknadsbedömningar ofullständigt men hör på alla dessa fält till de ledande aktörerna. Inom populärpress har sfären förlorat sin tidigare dominerande position till . Diagram 7.2 Marknadsandelar för Bonniersfären 1995/96. Diagram 7.2 innes endast i den tryckta versionen Källa: Årsredovisning för AB Bonnierföretagen 1995. 5/1997. Anm: * Beräknad andel. ** Arbetarrörelsens press ägs av ett femtontal själv- ständiga bolag. *** Inkl. GT:s upplaga 1996. Den andre aktören med ambitioner att täcka hela mediefältet är Stenbecksfären med . Även om försök gjorts att komma in på tryckta medier och radio är den TV-relaterade verksamheten helt dominerande (diagram 7.3). Koncernens bokutgivning genom Brom- bergs Förlag svarar exempelvis för inte av omsättningen. Diagram 7.3 Stenbecksfärens omsättning i olika mediebranscher 1996. Diagram 7.3 finnes endast i den tryckta versionen Källa: Bearbetning av årsredovisning för 1996. Anm: Uppgifter om saknas. Av de övriga flermedieägarna förefaller ha ambitioner att täcka många fält, även om koncernen än så länge endast är starka på kvällspress och TV-produktion. De flesta av ägargrupperna har en tydlig tyngdpunkt i en delbransch, som kompletterats med mindre engagemang på andra fält. Tillkomsten av kommersiell radio och television har skapat möjligheter för en horisontell integration på de lokala medie- marknaderna. En rad tidningsföretag har engagerat sig i de nya lokala radio- och TV-kanalerna (tabell 7.4). I de flesta län har numera den dominerande tidningen i den största staden även intressen i de lokala etermedierna. Speciellt stark ställning har , som i dels äger samtliga flerdagarstidningar, dels är störste delägare i både en radiokanal och en TV-kanal. Några av de mest lönsamma tidningskoncernerna, , Herenco och , har dock valt att inte investera i de nya medierna. På grund av lagstiftningen är tidningsföretagen formellt inte majoritetsägare i radiokanalerna, men i regel är de den störste ägaren och i flera fall den drivande parten. I de lokala produktionsbolag som driver TV-fönstren intar i egenskap av delägare och upp- dragsgivare en central ställning och tidningarna förefaller vara relativt passiva ägare. Flera motiv kan ligga bakom tidningsföretagens inträde på eter- mediemarknaden. Många tidningar såg inledningsvis den privata lokalradion som en möjlighet att utnyttja sitt journalistiska kunnande i en ny form. Utvecklingen mot renodlade musikkanaler har dock i regel inskränkt de lokala tidningarnas medverkan till leverans av lokala nyheter. Tidningsföretagen har också haft intresse att få del av och kontroll över två nya kanaler för reklam. I många fall har tidningarna utnyttjat sitt ägarintresse till att bygga upp nya samannonseringspaket för den lokala marknaden i press, radio och TV. Kontrollen över medierna används även till ömsesidig marknadsföring. Inflytande på reklammarknaden förefaller vara viktigare för tidningsföretagen än möjligheten att påverka det redaktionella innehållet. Tab 7.4 Horisontell integration på lokal nivå. Källa : Bearbetning av företagens årsredovisningar . Anm: Kursiv stil = ägarandel 10 -. 1Östgöta Correspondenten är delägare i , som producerar programmen i de två kana- lerna. 3Även delägare i i och Var- berg. Förutsättningarna för de rikstäckande mediernas bevakning av andra delar än huvudstaden har genomgått stora förändringar. Kvällspressen som b yggde upp ett finmaskigt nät av riksredaktioner över hela landet har endast kvar kraftigt reducerade redaktioner i storstäderna. Även de stora morgontidningarna har dragit in sin kontinuerliga bevakning utanför utgivningsorten. Av och personal är respektive verksamma utanför . Även om många av dem arbetar med de lokala programmen svarar de för en inte obetydlig del av den nationella produktionen. distrikt har dock inte som tidigare ansvar för en hel kanal utan deras verksamhet planeras av företagsledningen. TV4 har sin rikstäckande produktion koncentrerad till medan kanalens lokala partners nästan enbart producerar lokala program. Även den privata lokalradions produktion är i hög utsträckning baserad i . Något automatiskt samband mellan ägarkoncentration och en minskad mångfald i mediernas innehåll finns inte. En koncentration på ägarsidan kan visserligen leda till att det redaktionella materialet samordnas, något som dock även kan ske utan ägarsamband. Å andra sidan kan en ägare låta sina tidningar, förlag och kanaler verka helt självständigt. Den redaktionella samordningen inom vissa tidningskedjor kan tas som ett exempel på hur ett koncentrerat ägande påverkar innehållet. I regel berörs dock inte det lokala materialet och eftersom dubbelläsningen är ringa påverkas inte mångfalden för de enskilda läsarna. Redaktioner kan samverka utan ägarsamband. Exempel på detta är Avisa Centralredaktions och FLT:s levereranser av färdig-redigerade sidor. Programnätverken inom den kommersiella lokal-radion är andra exempel på syndikering, ofta men inte alltid med ägarsamband har haft som policy att driva sina dagstidningar oberoende av varandra. De av ägarna utsedda redaktionsledningarna har haft till uppgift att leda sina respektive tidningar utan samordning med eller hänsyn till övriga tidningar i gr uppen. På liknande sätt konkurrerar sfärens affärstidningar, specialtidningar, bokförlag och bokkl ubbar med varandra på det redaktionella planet. På andra områden som admi- nistration, marknadsföring och distribution kan företagen samarbeta med varandra och därigenom uppnå stordriftsfördelar med bibehållen redaktionell integritet. Även i Stenbecksfären förekommer konkurrens mellan koncernens TV- och produktionsbolag. I dessa fall påverkar ägarna mångfalden indirekt genom sin rätt att utse den exekutiva ledningen och fördela koncernens resurser. Utvecklingen mot fler och starkare flermedieägare kommer sannolikt att fortsätta. På det nationella planet kan det ligga nära till hands för utländska medieföretag att vidga sin verksamhet i till ytterligare något fält där man har en bred erfarenhet. CLT skulle kunna gå in på den digitala TV-marknaden, Bertelsmann och på bokmarknaden, på TV-produktionsområdet etc. På det lokala planet har redan att par tidningsföretag dragit sig ur etermedieprojekt, medan andra minskat sina andelar. Om inte de lokala radio- och TV-bolagen kan visa positiva resultat kommer troligen fler tidningsföretag att lämna branschen. De kvarvarande, TV4 på TV-sidan, , och på radiosidan kommer i så fall att ytterligare förstärka sina positioner. Som nämnts har det ökade flermedieägandet i många fall ökat konkurrensen på de enskilda delmarknaderna. har fått motstånd av på marknaderna för allmänlitteratur och affärspress, som man själva utmanat det holländska bolaget på läromedelsmarknaden. har genom offensiva förvärv skärpt konkurrensen på flera områden. Det finns dock även en risk för att starka mediekoncerners inträde på nya marknader kan leda till att etablerade men ekonomiskt svaga företag slås ut. Sådana farhågor har väckts efter insteg på den syd-västskånska morgon- idningsarknaden. En omfattande debatt har förts om, och i så fall hur, förändringar i ägarstrukturen påverkat mediernas innehåll. Rådet kommer i annat sammanhang diskutera dessa frågor. Den snabba utvecklingen inom IT-området ställer medieföretagen inför stora utmaningar. Så gott som alla medieföretag försöker anpassa sin verksamhet till de nya teknikformerna. De största har startat ut- vecklingsbolag och i några fall även börjat exploatera tekniken kom- mersiellt. De flesta av dagstidningarna har hemsidor med skiftande ambitionsnivåer på Internet. De etablerade medieföretagen möter alltmer konkurrens från andra typer av företag. Entreprenörer startar i snabb takt mjukvaruföretag, som är rika på kunskaper och idéer men fattiga på kapital. Dessa företag kommer troligen att följa utvecklingsmönstret för nya mark-nader, som till exempel fristående TV-produktion. kommer att växa och bli betydande aktörer, andra kommer inrikta sig på vissa nischer, medan åter andra kommer att köpas upp av storföretag. De traditionella medieföretagen kan troligen möta denna konkurrens genom att bilda allianser med eller köpa upp de farligaste uppstickarna. Ett större hot mot medieföretagen än entreprenörerna kommer sannolikt storföretag från andra marknader att bli. I första hand har företag från närliggande branscher som kommunikation, datorer, under- hållning etc. markerat sitt intresse att på allvar gå in på medieföretagens traditionella områden. I utgör och Posten exempel på denna nya typ av medieaktörer, på internationell nivå har Microsoft mycket omfattande planer på att vidga sina verksamhetsfält. Frågan har väckts om det kan vara riktigt att staten via två distributionsföretag blir en aktiv aktör/medieproducent utan någon särskild public service- reglering. En annan ny grupp av medieintressenter utgörs av kapitalstarka företag som söker investeringsobjekt i framtidsbranscher. Investor har exempelvis deklarerat att bolaget kommer att koncentrera sina investeringar till ett par branscher, däribland kommunikationer och medier. Medieföretagen sitter med ett par trumfkort i den nya kon- kurrenssituationen, dels sina kunskaper att presentera information och underhållning, dels sin tillgång till arkiv och rättigheter. Ett fler- medieföretag som kan exempelvis producera multimedie- produkter för barn med hjälp av sina filmbolag, barnboksförlag och serietidningar och marknadsföra dem genom en rad olika kanaler, både sina egna bok- film- och skivklubbar och genom bokhandel, kiosker, leksakshandel etc. På motsvarande sätt kan informationsföretag som Liber och Affärsinformation använda sina resurser till att skapa attraktiva produkter på de nya marknaderna. Ett möjligt scenario är att de icke-medieanknutna aktörerna bildar allianser med medieföretag, där de förra bidrar med kapital och hårdvaror och de senare med kunskaper om den centrala mjukvaran. I debatten framförs ibland farhågor för att de traditionella medierna kommer att nästan helt konkurreras ut av de nya medieformerna. Dagens snabba omvandlingsprocess är dock inte på något sätt unik i mediehistorien. Den kan jämföras med situationen då det svenska medielandskapet genomgick en omfattande förvandling med tillkomsten av radion och ljudfilmen, den snabba tillväxten av veckopressen, de första tabloidliknande tidningarna etc. Även då målades det upp hotbilder om hur boken och dagstidningen skulle dö ut, framtiden tillhörde de nya medierna. Både de traditionella medierna och de etablerade medieföretagen överlevde dock. Dagspressen och bokutgivningen klarade sig genom att framhäva sina speciella kvaliteter, de större medieföretagen genom att engagera sig i nya medier och utveckla sina gamla verksamheter. Medieägarstrukturen i har genomgått stora förändringar. Både på den nationella och lokala nivån har antalet flermedieägare ökat. Ett antal stora icke-nordiska bolag har successivt etablerat sig på några delmarknader. De stora nordiska medieföretagen har deklarerat att de ser som sin hemmamarknad och börjat expandera i grannländerna. Det finns tecken på att företag från andra branscher försöker slå sig in på framför allt de nya typerna av medie- marknader. Sammanfattningsvis har antalet medieaktörer på den natio- nella nivån inte förändrats markant, men däremot har de stora företagen ökat i antal. På de lokala mediemarknaderna dominerar ett antal ofta regionalt förankrade tidningsägare, numera med intressen även i kommersiella lokalradiostationer och i några fall även i lokala TV-bolag. Det totala antalet ägare på de lokala marknaderna har dock ökat. Arbetarrörelsens press har övertagits av lokalt förankrade ägare. TV4 är aktiv ägare i de lokala produktionsbolagen. NRJ, , och Fria Media är huvudägare i ett stort antal radiostationer. De lokala morgontidningsföretagen har genomgående behållit sina ledande positioner, däremot har det skett vissa förskjutningar inom kvällspressen. Public serviceföretagen inom radio och TV har fått vidkännas en allt intensivare konkurrens men behåller sin dominans på marknaden. På flera andra delmarknader har konkurrensen skärpts genom att nya starka aktörer kommit in. De största svenska medieägarna, och , har utsatts för en allt hårdare konkurrens på sina respektive huvudmarknader. möter och på kvälls- press- respektive den lokala morgontidningsmarknaden, på bok- och tidskriftsmarknaderna, och på populär- ressfältet, även på TV-produktions- och biograf-marknaden etc. På TV-området utmanas av en rad starka aktörer som , , , , , Endemol etc. Några utvecklingstendenser kan sammanfattningsvis skönjas. De enskilda aktörerna kommer troligen att bli större. I första hand kommer de nordiska flermedieägarna att fortsätta sin expansion. De icke-nordiska medieföretagen har en stor potential att snabbt bli ledande aktörer på flera svenska delmarknader. Antalet aktörer kan komma att minska genom fusioner. Å andra sidan kan nya aktörer etablera sig främst på IT-området. De svenska medieägarna brukar framhålla att deras styrka är att de känner till marknaden och publikens intressen. På flera medieområden finns det dock en strävan att avskaffa de nationella särdragen, vilket skulle gynna de stora utländska bolagen. Många av svenskspråkiga underhållningsprogrammen formateras helt i utlandet. Radio Energy skall låta på samma sätt i som i . Delårsrapport för Marie- berg . 5Årsredovisning förBohusläningens 1992 -1995. 7Dagens Nyheter och . 12/1995. 8Mediatrender 3/1997. 17/1996. Media- trender 20/1996. 10Deni AB ägs av det av familjen ägda (av rösterna, av aktiekapitalet) och familjen privat (27 resp. 77). 11Senare har HB aktier i övertagits av . Årsredovisning för AB 1994 s 6. Mediatrender 20/1994 och 6/1995. Mediatrender 13/1994. Årsredovisning för 1995 s 41. 18Mediatrender 5/1997. Mediatrender 10/1996. 20Dagens Nyheter och . 23Annons i 1996-10. 28Pressens Tidning 1/1997. 29Pressens Tidning 7/1995. Journalisten 19/1995. 5/1997. 32Andersson, I, Svenska Dagbladets historia del I, s 385 ff. 33Mediatrender 1/1995. Rapporten - verksamhets- berättelse 1994. Årsre dovisning för AB 1994. 34Folkrörelsernas Medieforum Informationsbrev 4/1995. 39Resumé 50-52/1995. 40Resumé 45/1995. 41Resumé 45/1995. Mangfold i media. Media- trender 20/1996. Resumé 15/1996. i Dagens Politik . 65Mediatrender 13/1996. 13/1996. 66Mediatrender 15/1996. 67Mediatrender 12/1996 och 17/1996. 69Dagens Nyheter och . Mediatrender 9/1995. Dagens Ny- heter . 13/1996. 2/1997. Mediatrender 2/1997. 73Mediatrender 4/1995. 74Mediatrender 1/1997. 75Mediatrender 17/1995 och 8/1996. 76Mediatrender 3/1996. 15/1996. 79Pressens Tidning 15/1994. 80Mediatrender 18/1995. 81Pressens Tidning 1/1996. 18/1996. Citat i från AndersFerms artikel i . 84Pressens Tidning 4/1995. 85Sundin, i dagspress, privat lokalradio samt icke- licensfinansierad TV i SOU 1994:145 Ägarkoncentration i dags- press och radio/TV. 1994 s. 11-20. 86TS upplageuppgifter har använts som underlag för att studera ut- vecklingen. har TS ändrat sina rutiner för att fastställa upplagorna. Fram t ill 1994 mättes upp- lagorna , därefter snittet . Reglerna för fri- exemplar har ändrats. En viss reservation måste därför göras för jäm- förelser mellan olika år. Förändringarna bör mer ses som trender än som exakta tal. 87Luleå, , , , , , Karls- hamn, och . I /, /och /är konkurrensen jämn på A-regionnivå, men områdena består av två marknader med var sin dominerade tidning. 88Årsredovisning för ÖstgötaCorrespondenten och 1995. 89Mediatrender 20/1994. 91Pressens Tidning 16/1995. 93Pressens Tidning 16/1994. Mediatrender 9/1995. 9/1995. Resumé 19/1995. 95Resumé 4 1996. 96Pressens Tidning 1/1995. Resumé 7/1995 och 4 1996. 17/1996. Media- trender 16/1996. 98Mediatrender 13/1995. 13/1995. 99Resumé 38/ 1995. 15/1995. 101Pressens Tidning 19/1996. 102Stig och , Vem äger vad i svenska mass- medier? 103Pressens Tidning 1/1994. 104Pressens Tidning 10/1994 och 16/1994. Mediatrender 20/1996. 105Mediatrender 3/1993. 1/1995. 106Mediatrender 1/1997. 107Mediatrender 2/1997. 108Pressens Tidning 1/1997. 109Pressens Tidning 7/1994. 110Pressens Tidning 14/1995. 20/1995. 111Det framgårinte om det enbart rör sig om artiklar från koncernens tidningar eller om även externt material är inräknat. 112Årsredovisning för NyaWermlands-Tidningen 1994. 113Pressens Tidning 13/1995. 114Mediatrender 3/1996. 1/1996. Årsre dovisning för 1996. 115Pressens Tidning 20/1996. 118Journalisten 11/1995. 119Mediatrender 12/1995. 120Pressens Tidning 2/1997. 121Årsredovisning förSydostpress i 1994 s. 18. 13/1996 och 3/1997. 123Mediatrender 2/1997. 124Jonsson, S, Pressen, reklamen och konkurrensen 1935-1978, s. 227 not 5. 16/1993. 1992/93:70, s. 7. 1992/93:70, s. 5, 8, 15 och 26. 128 För en utförligare beskrivnng av ägande på den privata lokal- radiomarknaden se , S Ägande i dagspress, privat lokalradio samt icke-licensfinansierad TV i SOU 1994:145 Ägar- koncentration i dagspress och radio/TV. 1994 s. 40-53. 129 17/1994. Journalisten 6/1995. Mediatrender 2/1995 och 5/1995. Resumé 6/1995. 130EterMedia 17/1995. 131Annons i Resumé 37/1995. 132Resumé 46/1995. Mediatrender 18/1995. EterMedia 37/1995. 133Resumé 48 (tisdag)/1995. 134EterMedia 40/1994. Mediatrender 20/1994. 135EterMedia 41/1994, 2/1995, 3/1995. Mediatrender 1/1995 och 2/1996. Resumé 4/1995. 136Resumé 46/1995. Journalisten 34/1995. 138Resumé 19/1995 och 10/1996. Annonser i och . 139Resumé 36/1996. Mediatrender 12/1996. EterMedia 27/1996. 140Mediatrender 4/1997. 141Mediatrender 5/1996 och 8/1996. 143Pressens Tidning 10/1993. Journalisten 27/1995. 144Mediatrender 6/1996. EterMedia 2/1997. 145Mediatrender 11/1996. 146Årsredovisning förSydostpress i s. 12 f och 20. 147Mediatrender 6/1996. 148EterMedia 20/1995. Mediatrender 11/1995 och 18/1995. 149Klassiska Hits´ hemsida på Internet []. EterMedia 21/1996. 151CLT:s televisionsverksamhet harfusionerats med Bertelsmanns. 152EterMedia 23/1995. EterMedia 23/1995. 154Dagens Nyheter och . Resumé 16/1996. 155Resumé 49/1995. 7/1996, 14/1996 och 16/1996. EterMedia 36/1996. En fullständig redovisning för varje radiobolags omsättning och re- sultat är mycket svår att göra på grund av att bolagen i stor ut- sträckning mottagit eller gett aktieägartillskott eller koncernbidrag. 159Årsredovisning för Stampen 1995 s.4 och 20. 160Vision 2/1996. 161För en översikt över stationernas format se , : Musik, Massmedier och Mångfald. Arbetsdokument från Rådet för mångfald inom massmedierna 1997:1 s. 186-197. För en utförligare genomgång av TV-marknaden hänvisas till Tele- ägande och struktur. Arbetsdokument från Rådet för mångfald inom massmedierna 1996:5. Inbjudan till teckning av aktier i publ)( Inbjudan till teckning av aktier i publ)( 166Årsredovisning för ABBonnierföretagen 1996 s. 25. 167Bonnier Information 1/1995 och 1/1996. EterMedia 1/1995. Resumé 7/1995. 168EterMedia 22/94 och 7/1995. Mediatrender 8/1995. 169Vision 2/1996. 170Vision 2/1996. Resumé 7 II/1996. 173EterMedia 15/1996. 174Inbjudan till teckning av aktier i publ)( . 176Inbjudan till förvärv av aktier i . 179Mediatrender 2/93, 16/93, 4/94, 5/94 och 9/94. 15/93. 182Mediatrender 20/1995. 183För uppgifter om organisation och ägarstruktur se 6.5.1. 184TV6 och ZTV ingår i betal-TV-paketet ViaSat+. 185 Årsredovisning för 1996. 186EterMedia 26/1995. 187EterMedia 21/1996. I och Resumé 35/1995 uppges Capital Cities ägarandel till . 189EterMedia 11/1995. Mediatrender 5/1995. 190Mediatrender 3/1996. 194Mediatrender 13/1996 och 2/1997. 195Mediatrender 2/1997. 196EterMedia 21/1996. Annons för i . 198Delårsrapport - för . Årsredovisning för 1996. Månadens Affärer 4/1995. Affärer 13/1995. 202 Årsredovisning för 1995. Luxemburgoise deTélédiffusion S.A. Råd för mångfald inom massmedierna För att skydda yttrandefriheten tillkallas ett råd med uppgift att överväga och föreslå åtgärder för att stärka mångfalden och motverka skadlig ägar- och maktkoncentration inom massmedierna. Rådet skall följa utvecklingen av förhållanden som har betydelse för mångfalden och utreda behovet av lagstiftning och/eller andra åtgärder som kan begränsa skadlig koncentration av ägandet av massmedierna. Demokrati, marknad och mångfald Demokratin bygger på mångfald i nyhetsförmedling och opinionsbild- ning. Massmedierna är i den nutida demokratin avgörande för att denna mångfald skall bli verklighet. Om massmediernas mångfald hotas eller tillintetgörs förlamas också demokratin, vilket den europeiska historien gett åtskilliga exempel på under vårt sekel. Mångfald i massmedier i modern mening uppstod i och . Inskrä nkningarna i rätten att starta enskilda medieföretag, t.ex. förlag, tryckerier och tidningsföretag, togs bort och därigenom skapades på producentsidan förutsättningen för mångfald. Individer, intressegrupper och organisationer fick därmed också frihet att yttra sig i medierna och driva medieverksamhet som en del av det ideella eller politiska arbetet – även om man inte hade vinstintresset som främsta drivkraft. Radion och senare televisionen, kom att betraktas på ett annorlunda sätt än pressen i flertalet stater som etablerat demokratiska styrelseskick. I tillämpades i allmänhet strikt etableringskontroll, oftast i form av monopol under offentligt överinseende, för de nya massmedierna. Radiofrekvenserna sågs som en gemensam samhällstillgång och knappheten på frekvenser gjorde det naturligt att fördela dessa i det allmännas – oftast statens – regi. Till detta anfördes också motiv förknippade med de nya mediernas genomslagskraft. Den tekniska utvecklingen framstår som den viktigaste enskilda faktorn bakom de senaste årtiondenas förändringar inom mass- medieområdet.