sou · GLB340 · 1998-01-01 00:00:00 — Fatalismen i marknadstänkandet står i direkt motsättning till vår vilja att skapa en bättre framtid för människor där vi, både unga och gamla, har makten över våra arbeten och våra liv. 10.4 Ledamöterna (), (), () och ():1. Inledning Vi beklagar att det föreliggande delbetänkandet om ungdomar och arbete mest innehåller förslag till marginella justeringar och inga förslag till strukturella förändringar av arbetsmarknaden, dvs som rör de grundläggande villkoren för hur den svenska arbetsmarknaden fungerar. Därmed har majoriteten i kommittén aktivt avvisat möjlig- heten att presentera förslag som kan lägga grunden för minskad arbetslöshet. Dagens gammalmodiga struktur på arbetsmarknaden är nämligen, enligt vår uppfattning, den viktigaste orsaken till den höga arbetslösheten. Vi som står bakom detta yttrande har i vissa fall kommit till olika ståndpunkter vad gäller förslagen i delbetänkandet, vilket 174 Unga och arbete framgår av betänkandet i övrigt. Men vi förenas av uppfattningen att en politik som vill förbättra villkoren för unga människor att försörja sig själva genom eget arbete, måste inriktas på generella åtgärder som underlättar tillkomsten av nya jobb och inträdet på arbetsmark- naden rent allmänt. Och vi förenas av de principer som måste vara vägledande för sådana förändringar. De i betänkandet föreslagna åtgärderna handlar till största del om nya sätt att bygga upp och administrera en politik för att mildra effekterna av arbetslöshet bland unga människor . Självfallet måste sådana åtgärder diskuteras och utvecklas. Men politikens fokus - oavsett om det är ur ett ungdoms- eller medelåldersperspektiv - måste vara inställt på att bekämpa orsakerna till, inte symptomen på, arbetslösheten. Här nedan redogör vi för de slutsatser vi anser att kommittén som helhet borde ha ställt sig bakom för att på rätt sätt fullgöra sitt utredningsuppdrag inom området ungdomar och arbete. Arbetsliv i stark förändring Delbetänkandet inleds med en analys av de starka förändringar som sker i grundvillkoren för arbetsliv och arbetsmarknad, i vårt land och i hela den industrialiserade världen. Vi håller på att lämnani- dustrisamhället bakom oss, sett till det sätt på vilket arbete kan utföras och organiseras. Produktionens villkor är inte längre enhetliga, eftersom pro- duktionen i sig själv inte är enhetlig. Människor är inte längre utby- bara vid löpande band. Också i den traditionella tillverkningsindustrin blir medarbetarens individuella kompetens alltmer viktig. Nya bran- scher och företag växer fram där normalarbetstid inte betyder att allt arbete förläggs mellan samma klockslag för alla . Där indelningen mellan arbetare och tjänstemän liksom industrisam- hällets sociala motsättning mellan kapital och lönearbete känns otidsenlig och irrelevant. Man jobbar när så behövs för att lösa en uppgift. Den egna arbetsplatsens och det egna företagets bästa - inte konstlad samhörighet med motsvarigheterna i konkurrentföretag - står i fokus för både ledning och medarbetare vid många av de nya Unga och arbete 175 tjänste- och kunskapsföretagen. Informationstekniken skapar helt nya möjligheter för distansarbete. Förmodligen kommer det att dram- tiskt förändra innebörden av begrepp som att vara på jobbet. Människors värderingar tycks också förändras. Vi underteck- nade känner i våra kontakter med andra unga människor att bilden av vad som är ett arbete alltmer varierar med person och situation. Fasta livstidsanställningar är långt ifrån en lockande vision för alla. Att många unga kan tänka sig att starta eget företag brukar förklaras med egenföretagandets möjlighet till inflytande över den egna arbetstiden. Hur mycket och när man vill jobba beror ju på den egna livssituatio- nen. Och den förändras ju, som bekant. En enhetlig standard passar därför allt färre. Detta framhålls som sagt i delbetänkandets inledande analyser. Men tyvärr dras inga slutsatser. Kommittémajoriteten går istället direkt in i diskussionen om hur detaljer inom dagens system på arbetsmarkn- den kan justeras. Trots att det i stor utsträckning är det gamla syste- met som försvårar och omöjliggör tillkomsten av arbetstillfällen på den nya tidens, det nya näringslivets och de nya värderingarnas villkor. Det nya möter det gamla systemet Både i och övriga är det system - summan av skatter, lagar, regler och avtal - som styr arbetslivets och arbets- marknadens villkor inte anpassade till dessa förändringar produk- tionsvillkor och värderingar. Systemets rötter finns i en svunnen tid. Där kapital och lönearbete företräddes av intress- organisationer vars ledare tillsammans med politikerna gjorde upp om villkor som kunde gälla lika för alla. Samma anställningsvillkor, arbetstider, övertidsregler osv dikterades i kollektivavtal och lagstif- ning. Enhetligt, enkelt och överblickbart. På denna syn är såväl arbetsrätten som sättet att förhandla löner och andra anställningsvil- kor baserade. 176 Unga och arbete Men frågorna hopar sig: Måste övertid innebära samma sak för alla? Ska alla jobba ungefär lika långa dagar och ha lika lång ledighet, oavsett vad man gör och hur? Ä r en fast anställning åt alla ett angeläget samhälleligt mål? Kan verkligen lagarna utgå från att den enskildes intressen alltid bäst tillvaratas av någon annan, dvs facket? Ska ingångsvillkoren i arbetslivet vara exakt eller nästan likadana som villkoren efter en lång arbetslivserfarenhet? Vi tror inte att man entydigt kan - eller på politisk väg ska - svara ja på dessa frågor. Därför att då skapas inte nya jobb i den utsträckning som behövs - och som är möjlig. Ett litet men illustrativt exempel på hur det gamla systemets möte med en ny tid innebär svårigheter för företag med nya affärsidé- er och därmed färre jobb, utgörs av den i skrivande stund aktuella konflikten mellan fackförbundet och butikskedjan 7- Eleven (företrädesvis etablerad i ). Med stöd i gällande lagstiftning gör sig ett fackförbund till företrädare för människor - nattanställda ungdomar - som aldrig har bett om att bli företrädda. Facket försöker sedan tvinga butikerna att antingen teckna ekon- miskt orimliga löneavtal eller inskränka på sin service vid vissa tider av dygnet. Trots att den affärsidé på vilken kundernas tillströmning och medarbetarnas anställning helt baserar sig, säger att samma service ska ges dygnet runt. En seger för facket ligger helt i linje med det gamla systemets regler. Och leder således till arbetslöshet för ett antal unga människor. har hamnat i konflikt med lokala fackklubbar i synen på s k konjunkturanpassad arbetstid. Dvs att antalet medarbetare förblir oförändrat över kon- junkturcykeln men anpassar sin arbetstid till orderingången i företa- get. Kortare arbetsdag när efterfrågan är låg. Längre arbetsdag när efterfrågan är hög. Det lokala facket på ett antal industriarbetsplatser har tecknat avtal med företagsledningen om en sådan ordning. LO centralt har stretat emot och protesterat. Trots att alternativet till en mer varierad arbetstid betyder att fler LO-medlemmar skulle bli arbetslösa. Arbetslöshet skapas alltså när det gamla systemet lägger sig som en stor propp för det nya. Eller uttryckligen får effekten att försök att omsätta idéer och behov direkt straffas. De s k skattekilar- na - dvs skillnaden mellan behållningen av en arbetsinsats efter skatt och vad som krävs i form av arbetsinkomster före skatt för att betala Unga och arbete 177 detta - har förödande effekt på tillkomsten av nya arbeten i alla sektorer och branscher. Den sammanlagda effekten av inkomstska- ter, sociala avgifter och moms gör det inte lönsamt att skapa vita jobb av nya behov. Skattekilen vid t ex anlitande av en hantverkare kan i normala sammanhang uppgå till flera ! Antingen blir jobben inte gjorda alls. Eller så blir de gjorda svart. Med stora välfärdsförluster för både enskilda och samhället i båda fallen. Ekonomisk forskning har också visat hur de höga skatterna i bidragit till att effektivt slå ut s k lågproduktiva jobb i servi- cesektorn. Jobb som för många kan vara ett sätt att börja etablera sig på arbetsmarknaden. (Därav den nyvaknade diskussionen om särskil- da stimulanser för t ex reparationer av hus och hemhjälp av olika slag.) Men som många företrädare för det gamla systemet rutinmäs- sigt och dogmatiskt avfärdar som inte tilräckligt fina jobb. Marginalskatterna - som stiger igen, trots ambitionen i skatter- formen - bidrar till att försämra den s k utbildningspremien, dvs den enskildes ekonomiska vinst av att utbilda sig och förstärka sin kom- petens. Listan kan göras lång med exempel på hur skatter med dagens nivå och utformning försämrar villkoren för arbete och före- tagande. Och därmed för nya jobb. Kommitténs ovilja att ta ställning till förändringar i arbetsrätten förvånar särskilt ur ett ungdomsperspektiv. Det är uppenbart hur främst de stelbenta turordningsreglerna i Lagen om anställningsskydd (LAS) just slår mot unga människor. Principen sist in - först ut vid uppsägningar leder till att det oftast blir ungdomar som sägs upp först vid personalminskningar. Med konsekvensen att genomsnittsål- dern bland anställda på arbetsplatserna har stigit drastiskt bara . Statistik från SAF visar att länge var den största inom industrin men att uppsägningarna i samband med 1990-talets industrikris - helt enligt turordningsreglerna i LAS - lett till att antalet 20-24-åringar nästan halverats . Gruppen är lång ifrån den största . Företag och arbetspla- ser riskerar en minskad vitalitet när det är ålder och inte funktion i företaget som styr vem som ska sägas upp. Turordningsreglernas ungdomsfientliga karaktär blir ännu tyd- ligare vid konstaterandet att anställningstiden för personer enligt dagens regler ska räknas dubbelt. Detta innebär alltså att en en 50-åring som ha arbetat på ett företag går före en 30-åring 178 Unga och arbete som har arbetat . Vad är det annat än en ren diskriminering av yngre? Vi undertecknade delar inte tolkningen att dessa avgörande problem inte skulle ligga inom kommitténs uppdrag att föreslå prak- tiska lösningar på. Vi är realister - och därmed optimister. Vi tror att tillgången på arbete är obegränsat. Eftersom människors behov, önskemål och idéer är obegränsade. Politiken varken kan eller ska förutsäga vilka jobb som kan och bör skapas. Såväl teori som erfarenhet - i vårt eget land men framförallt i vår omvärld - säger oss att politikens roll ska vara stödjande men inte styrande. En formulering av politikens uppgift - givet den analys vi ovan har redogjort för - blir därför att den ska ·riva de hinder som finns för behov, idéer och önskemål att omsättas i företagande och arbetstillfällen av olika slag; och ·bidra till att underlätta mötet mellan människor som vill ha arbetsuppgifter utförda och människor som vill utföra arbets- uppgifter. I det första avseendet handlar det framförallt om avregleringar och sänkta skatter på arbete och företagande i syfte att skapa ett bättre klimat för företagsamheten. Och för att göra det billigare att anställa och skapa arbetstillfällen. Både befintliga företag - stora som små - och alla de företag som ännu inte har startats kommer att vinna på en sådan politik. Deras vinst blir samhällets vinst när jobben blir flera. I det andra avseendet handlar det om förändringar i arbetsrätt och lönebildning som tydliggör att arbetsmarknaden ska vara en mötesplats mellan många människor, idéer och behov. Inte, som i det gamla industrisamhället, en mötesplats mellan ett fåtal politiker och organisationsföreträdare. Beslutsfattandet kring avgörande frågor om Unga och arbete 179 arbetslivets utformning måste därför så långt det är möjligt - utöver vissa grundläggande minimiregler för skydd av hälsa och miljö - decentraliseras till arbetsmarknadens alla enskilda möten. Detta leder till att arbetslivets villkor kommer att variera i långt större utsträck- ning , vilket vi tror är bra. Inte minst för dem som just ska ta steget in i arbetslivet - främst ungdomar. Visst kommer detta att leda till en ökad lönespridning och en större skillnad på områden som t ex arbetstider och andra anstäl- ningsförhållanden. Men vi ser detta som något önskvärt eftersom det leder till fler jobb när ribban in i arbetslivet kan anpassas till den enskilde och till den specifika uppgiftens karaktär. Och inte till en enhetlig, centralt producerad standardmall. Det väsentliga kan inte vara de relativa skillnaderna mellan exempelvis människors löner. Det väsentliga är istället att man kan leva på sin lön och att alla är garan- terade ett juridiskt skydd mot övergrepp och utnyttjande. Det är ingen politisk uppgift att begränsa antalet låglönejobb. Tvärtom är, som vi också framhållit, sådana jobb för många - särskilt unga och invandrare - viktiga förutsättningar för etablerandet på arbetsmarknaden. Den politiska ambitionen - utöver att garantera en grundläg- gande trygghet - måste istället vara att via beskattningen göra det möjligt att leva på också lägre löner. Och att förhindra att människor mot sin vilja fastnar i sådana jobb. Det handlar om att främja en dynamik, en rörelse framåt. Erfarenheter från - där arbetslös- heten stadigt sjunker, till skillnad från och - visar att en stor majoritet av de personer som kommit in i arbetslivet via låglönejobb har avancerat till arbeten där betalningen ligger på eller över medianinkomsten. Politikens uppgift är att hjälpa människor att utveckla de ni- strument som krävs för att kunna avancera. Genom att våga språnget in i en ny uppgift, in i utbildning och kompetensutveckling eller in i det egna företagandet. Här spelar kvaliteten och flexibiliteten i skolan en helt avgörande roll. Villkoren för personligt ansvar genom sparan- de i särskilda kompetensförsäkringar eller utbildningskonton måste förbättras i syfte att främja ett varierat och livslångt lärande. På människors egna villkor. Men här inverkar givetvis också skatte- trycket och det allmänna klimatet för företagande. Med en decentrali- serad och rörlig arbetsmarknad - baserad på de rättsliga grunder vi ovan har skisserat - kommer alternativet till att säga farväl till ett jobb 180 Unga och arbete inte vara oviss arbetslöshet utan möjlighet att ta, eller skapa sig, ett annat jobb. Bara med grund i en politik som uppmuntrar och bejakar förnyelsen och som medvetet vågar bryta med och helt förändra det gamla systemet, kan vi göra det lättare för unga människor att med egna insatser etablera sig och utvecklas i arbetslivet. Genom att kommittémajoritetens förslag förutsätter att gamla spel- regler på arbetsmarknaden - som t ex arbetsrätten och förutsättning- arna för lönebildningen - ska förbli oförändrade, kommer förslagen i delbetänkandet inte heller att innebära de långsiktigt avgörande förbättringar i unga människors möjlighet att skaffa ett jobb, vilka vi ser som absolut nödvändiga. föreslår att en enklare form av företa- gande ska införas för ungdomar. Vidare föreslår kommittén att ett system med förtida pensionering av äldre i kombination med nya- ställning av unga inom offentlig sektor ska prövas. Dessutom föreslår ungdomskommittén att ett system med generationsutbyte på arbets- platser, ett s.k. generationskontrakt ska prövas. Kommittén föreslår också att en treårig försöksverksamhet för decentralisering av ar- betsmarknadspolitiska medel ska införas i några kommuner. Unga och arbete 181 dessa förslag har vällovliga syften, men innebär inga strukturella förändringar på arbetsmarknaden. Därmed riskerar åtgärderna att endast bli ytterst marginella insatser som bara tillfälligt underlättar för de, relativt få ungdomar som kan komma att ingå i de olika försöken. En kommitté som ska lägga fram ett delbetänkande som ska handla om ungdomar och arbete har, enligt min uppfattning inte fullgjort sitt arbete när förslagen stannar vid dessa marginella förslag. borde istället ha tagit möjligheten att föreslå mer långt- gående åtgärder av typen generellt sänka arbetsgivaravgift samt generellt minskad byråkrati och förenklade skatteregler för företag- re. Vidare borde kommittén ha föreslagit förändrad arbetsrätt för att bl.a. minska den diskriminering som unga utsätts för på arbetsmark- naden. pekar på behovet av en ed- centraliserad och mer individuellt anpassad arbetsmarknadspolitik, vilket är bra. Men kommittén vågar inte följa upp dessa åsikter med krav på strukturella förändringar. Ett förslag som kommittén, enligt min uppfattning borde ha lagt fram är att AMS, läggs ner. har också pekat på det utan- förskap som många ungdomar hamnar i vid tider av arbetslöshet, eftersom de ofta saknar både a-kassa och KAS. Men inte heller här har kommittén mod att föreslå generella förändringar som minskar ungdomars utanförskap och ökar deras grundtrygghet vid arbetslös- het. En ökad samordning av KAS och a-kassan är redan aviserad av regeringen. En naturlig följd av detta beslut borde vara att införa en allmän arbetslöshetsförsäkring som omfattar alla arbetslösa. Därmed skulle grundtryggheten öka för många ungdomar och dessutom skulle vi minska det utanförskap som dagens socialbidragsberoende bland unga innebär. Sammantaget är det tråkigt att behöva konstatera att kom- mittén tagit så få steg mot de strukturella åtgärder som krävs för att långsiktigt minska arbetslösheten bland ungdomar. 182 Unga och arbete Arbetslöshetsproblemen bör lösas genom en långsiktig närings- och ekonomisk politik och inte genom generationsväxlingsprogram som ger kortsiktiga effekter. Dessutom kommer det endast att ge ytterligt marginell effekt för arbetslösa ungdomar. kan ingen utan speciell kompetens gå in och ta ett ra- bete vare sig i offentlig eller enskild sektor. Arbetsgivare väljer att anställa på individuell basis och inte efter ålder. Det finns uppen- bara risker att åtgärder genererar fler låglönejobb och dessa behövs inte för vår tillväxt på lång sikt. Jag instämmer i ströms och särskilda yttrande vad gäller studiemedelsfrågan Statliga insatser till unga arbetslösa De förslag som kommittén kommer fram till i kapitlet är visserligen mycket lovvärda och har mitt fulla stöd. Inriktningen att pröva nya vägar för de arbetsmarknadspolitska åtgärderna, genom att på försök föra ut, både beslutanderätten för de arbetsmarknadspolitska medlen och medlen för otraditionella insatser, till kommunerna är rätt. Inrikt- ningen är rätt därför att kommunerna får stå för alterna- tivkostnaden för de unga som inte får arbete genom utbetalning av socialbidrag. Dessutom så kan man förutsätta att kommunerna bättre Unga och arbete 183 kan se vilka lösningar som bäst passar i just deras kommuner, efter- som lokalkännedomen gör att man dels känner de enskilda individer- na bättre, och dels har en bättre överblick över t ex det lokala nä- ringslivet. Inriktningen mot mer nerifrån initierade lösningar, inom ramen för de otraditonella verksamheterna, är även den lovvärd eftersom en sådan inriktning bättre tillgodoser de individuella fakto- rer som spelar en mycket viktig roll för om en arbetsmarknadspolitisk åtgärd skall bli lyckosam. En sådan individuell faktor kan förutom den enskildes levnadssituation i allmänhet även vara upplevelsen av att åtgärden är relevant och meningsfull. Det som fattas i kapitlet är således inte smarta enskilda åt- gärder utan de viktigare stora övergripande åtgärderna såsom t ex en konsekvent genomförd skatteväxling, där höjda energiskatter kvittas mot sänkta arbetsgivaravgifter, och någon form av sänkning av normalarbetstiden. Dessa åtgärder är visserligen inte åtgärder som enbart riktar sig till ungdomar men icke desto mindre, är de av största vikt även för en lägre ungdomsarbetslöshet. har under sitt arbete bland andra frågor diskuterat förkortad arbetstid. Mot bakgrund av bland annat sin politiska sammansättning så har kommittén, inte oväntat, kommit fram till att inte förespråka en förkortad arbetstid. Detta högst be- klagliga beslut baserar sig i huvudsak på arbetstidskommitténs slut- betänkande(SOU 1996:145). Den pressade tidsramen för Ungdom- spolitiska kommittén i allmänhet, och för betänkandet Unga och arbete i synnerhet, har gjort att kommittén inte har kunnat utreda frågan utifrån en bredare ansats, varför man varit tvungen att i hög grad förlita sig på arbetstidskommitténs slutbetänkande. Att ha detta betänkande som enda källa kan dock ifrågasättas eftersom arbetstid- kommitténs direktiv inte i första hand riktade in sig på att undersöka en arbetstidsförkortnings effekter på sysselsättningen. I sina försök att ändå sprida ljus över frågan undersöker ändå frågan men kommer inte fram till något entydigt resultat, något som man ej heller kan kräva av de teoretiska samhällsvetenskapliga metoder som främst används i dess betänkande, för att utreda frågan 184 Unga och arbete om en arbetstidsförkortnings sysselsättningseffekter. Ett ställningsta- gande bör alltså i första hand baseras på empiriska iakttagelser av genomförda arbetstidsförkortningar. Dessa visar enligt ungdomspoli- tiska kommitténs betänkande, i många länder i , på positiva resultat vad gäller minskad arbetslöshet. Till grund för de grönas ställningstagande för en sänkt normalarbetstid, ligger det faktum att mycket tyder på att den arbetslöshet vi står inför snarare är en produkt av det allt mer automatiserade samhället. Arbetslösheten beror alltså inte i första hand på konjunkturerna utan på att ökad tillväxt inte längre kräver en ökad efterfrågan på mänsklig arbetskraft. Ett argument som framförts, i kommittén, mot en förkort- ning av ordinarie arbetstiden är att problematiken med flaskhalse- fekter skulle bli för stor i ett samhälle där utbildningarna blir alltmer snäva till sin inriktning. Detta bör dock inte var ett avgörande pro- blem om den lagstiftade förkortningen av ordinarie arbetstiden är dispositiv till sin karaktär och genomförs, genom en ömsesidig överenskommelse mellan staten, arbetsgivare och löntagare, på det sätt beskrivs i de grönas partimotion Arbetstidsförkortning (1996/97:A203). Om arbetstidsförkortningen genomförs på detta sätt kan problematiken med flaskhalseffekter lösas lokalt i förhandlingar mellan arbetsgivare och löntagare. mycket riktigt betonar så har en arbetstidsförkortning även andra aspekter av mer social karaktär, såsom t ex bättre förutsättningar för jämställdhet i hemmet, och förbättrat familjeliv, varför frågan borde ha behandlats i ett vidare sammanhang, än det strikt arbetsmarknadsmässiga, då även dessa faktorer i högsta grad har relevans för ungdomars situation. Mot bakgrund av ovan anförda skäl finns det fog för att på- peka att de resultat som kommittén kommer fram till, inte tillnärmel- sevis är självklara, utan ideologiskt präglade. Det innebär att utred- ningen, med en annan sammansättning och andra förutsättningar, också hade kunnat komma fram till en annan, och kanske mer kon- struktiv, slutsats i frågan om arbetstidsförkortning. Unga och arbete 185 En utrednings existensberättigande ligger i att den förmår analysera och värdera olika utsagor om verkligheten på ett genomtänkt, välun- derbyggt och reflekterat sätt. För att det skall vara möjligt måste det dock finnas resurser. Dessa kan vara av olika slag, men en av de viktigaste resurserna utgörs av tiden. Det tar tid att inhämta fakta, att lära sig och analysera dem, att ställa dem i relation till andra delar av verkligheten, att pröva dem. Det gäller inte minst om det område som skall hanteras är en del av de offentliga bidrags- och regelsystemen. De är inte bara snåriga och komplexa: beröringspunkterna dem emellan är också många och inte alltid uppenbara. Det gäller bland annat bostadsbidragssystemet, vilket Ung- domspolitiska kommittén har haft i uppdrag att utreda i de delar som berör unga. Uppdraget gavs i de tilläggsdirektiv (Dir 1996:124) som utfärdades av regeringen , och som kom till Ungdomspolitiska kommitténs kännedom vid sammanträden .