sou · GLB3183 · 1998-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att bemyndiga chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppgift att kartlägga hur de nuvarande aktiva arbetsmarknadspolitiska insatserna för yrkesverksamma konstnärer fungerar samt, om så erfordras, lämna förslag till hur de medel som används kan användas mer effektivt (Kommittédirektiv 1997:58, Översyn av arbetsmarknadspolitiken i för- hållande till konstnärsyrket). Utredningen har antagit namnet Konstnärliga arbetsmarknadsutred- ningen. En kortare redogörelse för utredningsuppdraget och direktiven ges i kapitel 1. Med stöd av bemyndigandet förordnade statsrådet filosofie doktor som särskild utredare fr.o.m. . Som experter förordnades , utreda- re, , , förbundsordförande, , , förbundsordförande, och , , departe- mentssekreterare, , , kanslichef, , , enhetschef, och , departementssekreterare, Arbetsmarknadsdeparte- mentet. Vidare förordnades fr.o.m. , arbetsförmedlingschef, , , , avdelningsdirektör, , , verkstäl- lande direktör, , , av- delningsdirektör, samt , sek- tionschef, . Till huvudsekreterare förordnades fr.o.m. . Till biträdande sekreterare förordnades fr.o.m. Ro- bert Sennerdal och fr.o.m. . Fr.o.m. entledigades från uppdraget. har varit utredningens assistent. Konstnärliga arbetsmarknadsutredningen överlämnar härmed sitt slutbetänkande Arbete åt konstnärer. Vårt uppdrag är härmed avslutat. De kulturpolitiska målen....................................................... De arbetsmarknadspolitiska målen ....................................... kulturutredningar om arbetsmarknaden ................. Konstnärerna i samhället ......................................... utredning om AMS och kulturarbetarna ................ 2.2.1 Arbetsförmedling inom vissa yrkesgrupper............. 2.2.2PM beträffande arbetsförmedling på kulturområdet 32 2.2.4 Teatrarna och svenska folket ................................... Ersättning vid arbetslöshet och omställning ............ 2.3.1Generellt stöd till konstnärliga och litterära egen- 2.3.2 Översyn av vissa offentligrättsliga ersättningar....... AMS och kulturarbetarna ..................................................... Kulturarbetsförmedlingarna växer fram .................. Utvecklingen i siffror ............................................... Kulturarbetsförmedlingen och kunderna ................. Vilka är konstnärer?.............................................................. Hur många är konstnärerna? Arbetslösa eller inkomstlösa ................................................. Bild- och formområdet............................................. Konstnärer om arbetslöshet .................................................. Teatern och arbetsmarknadspolitiken ................................... En ny arbetsgivare.................................................... 4.4.2 Stöd till dansares omstälning ................................... Konstnären och trygghetssystemen ...................................... Hinder i arbetslöshetsförsäkringen .......................... Det nya pensionssystemet ........................................ Socialbidrag och bostadsbidrag ............................... Konstnärerna och skatterna...................................... #ENTRUMBILDNINGARNAS ARBETSF¶RMEDLANDE VERKSAMHET Sammanfattning och förslag ............................................... Arbetslöshetens kostnader - passivt stöd ........................... TG¤RDERNA - GR¤NSSNITTET MELLAN ARBETSMARKNADS OCH KULTURPOLITIKEN arbetsmarknadspolitik - kulturpolitik ............ Åtgärder som konkurrenter ................................................. Många går runt i systemen.................................................. Rundgång i åtgärder ............................................... Hinder för framgångsrika åtgärder ..................................... Framgångsrika åtgärder - några exempel........................... 7.6.1 Nya marknader för konstnärer ............................... 7.6.2 Skapa kontakter med nya grupper.......................... Konstnären som subjekt ......................................... Hjälp till självhjälp ................................................ Mot nya marknader ................................................ –VERUTBUD OCH MINSKANDE EFTERFR¥GAN Efterfrågan på kultur ........................................................... Produktivitetsfällan slår igen ................................. En kulturpolitisk begränsning av målgrupp...... 8.2.1 Obalansen förstärks från flera håll ......................... –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG Arbete åt konstnärer............................................................ 9.2.1 En särställning för ................................. Inför inomkonstnärlig bedömning.......................... 9.2.4 Skärpta regler för andra arbetsförmedlingar .......... 9.2.5 Satsning på utbildning och vägledning .................. av konstnärernas arbete.................. 9.3.1 Förmedling genom ................................ Medel till kulturpolitiken ....................................... En tredje anställningsform inom teatern ............................. Nordisk yrkesklassificering (NYK) - Svensk grundstan- dard, 1983 .................................. AMS´ statistik över arbetslösheten m.m. bland konstnärer 199 Arbetslösheten bland etablerade konstnärer ....................... Förteckning över organisationer och personer utredningen Mitt uppdrag har varit att göra en översyn av arbetsmarknadspolitiken i förhållande till konstnärsyrket och att analysera den obalans som råder på den konstnärliga arbetsmarknaden. Min utgångspunkt har varit att föreslå åtgärder för att lösa det strukturella problem som en överetable- ring på konstnärernas arbetsmarknad utgör. Min översyn visar entydigt att detta strukturproblem är omfattande och att arbetsmarknadspolitiken bidrar till att förvärra den. En begränsning av målgruppen för arbets- marknadspolitiken inom konstnärsområdet är därför nödvändig. Arbetsmarknadspolitiska mål och kulturpolitiska mål måste bägge få genomslag i arbetsmarknadsåtgärderna för att strukturproblemet skall kunna lösas. Det finns en motsättning mellan arbetsmarknadspolitikens mål och kulturpolitikens mål, men den går att överbr ygga. En förutsättning är att bägge politikområdena definierar konstnärsyrket och konstnärernas arbetsmarknad lika. Då blir båda rollerna tydliga och förstärker varandra. Så sker inte . Problemen har tvärtom till stor del sin grund i att de två politikområdena definierat konstnärernas arbetsmark- nad på olika sätt. Detta är också huvudkritiken från konstnärernas organisationer. Att främja arbetskraftens anpassning till den reguljära arbetsmark- nadens behov på konst och konstnärer, som är arbetsmarknadspoliti- kens uppgift kommer lätt i konflikt med kulturpolitikens krav på mång- fald, konstnärlig förnyelse och kvalitet. Kulturpolitiken skall korrigera marknaden för konst, medan arbetsmarknadspolitiken skall bidra till en anpassning till denna marknad. Kulturpolitikens kärna är konstens kva- litet medan arbetsmarknadspolitiken förhåller sig neutral till konstens kvalitet. Här handlar det om att hitta jobb. Men framför allt att mot- verka långtidsarbetslöshet. När det gäller arbetsmarknadspolitiken med avseende på konst- närsyrket, som den ser ut , dominerar enligt min uppfattning de arbetsmarknadspolitiska målen över de kulturpolitiska. 3K¤RP !F +ULTURS ROLL -Ge en särställning inom . -Begränsa mottagargruppen för arbetsmarknadspolitiska åtgärder på kulturområdet. -Ge exklusiv rätt att besluta om åtgärder inom kulturom- rådet. -Inför en inomkonstnärlig bedömning av målgrupp och för åtgärder inom kulturområdet. -Återge AMS kulturarbetsdelegation en starkare roll. -Fri medelsanvändning och inga volymkrav vid . -Satsning på vägledning och utbildning . måste finnas kvar som en del av om det skall vara möjligt att komma tillrätta med strukturproblemen på den kulturella arbetsmarknaden. Den samverkan mellan arbetsmark- nadspolitik och kulturpolitik som krävs är bara möjlig att genomföra med som en aktiv part. har byggt upp en stor kompetens inom kulturområdet och arbetar med den flexibilitet som behövs inom denna sektor. Men deras roll behöver för- stärkas och deras mandat att handha kulturfrågorna måste tydliggöras inom verket. En särskilt anpassad organisation inom verket med starka är en nödvändig förutsättning och en garant för att arbetsmarknadsmedel på detta område strikt begränsas till etablerade konstnärer. Mitt första förslag är därför att bibehålla en organisation som byg- ger på den särprägel som gäller för denna del av arbetsmarknaden. Den skall vara rikstäckande med ett regionalt ansvar fördelat på de olika kontoren. För att roll skall bli den sammanhållande kraften inom arbetsmarknadspolitiken måste organisationen på fältet följas upp inom hela organisationen. Jag anser därför att AMS bör återinrätta tjänsten som kulturdirektör med ansvar för innehållet i verksamhet och med befogenheter att följa upp övriga kontors verk- samhet inom kulturområdet. Det kräver en tjänst med direktkontakt till verksledningen och ett uttalat mandat att företräda en strikt tillämpning av konstnärsbegreppet och användningen av åtgärdsmedel. uppgift är att motverka en strukturell obalans på arbets- marknaden. De medel och volymkrav som gäller i övrigt för AMS är avsedda för konjunkturberoende åtgärder och passar dåligt för kultur- sektorn. bör därför lösgöras från volymkrav. Samtliga för- medlares erfarenhet visar att det är med stöd av otraditionella medel man kan planera åtgärder som passar för kulturarbetsmarknaden. mottagargrupp är ungefär en tredjedel för stor. En konst- närlig utbildning eller erfarenhet i yrket är inte tillräckligt för att räknas som etablerad på arbetsmarknaden. Det krävs också en kontinuerlig verksamhet som konstnär utan stöd av arbetsmarknadspolitiska medel. Jag avstår från att föreslå fasta kriterier för vilka som skall anses etab- lerade inom olika konstnärsyrken. Definitionerna måste skilja sig mel- lan de olika konstnärsyrkena men de bör utgå från utbildning och/eller påvisad aktiv yrkesverksamhet. Det är däremot angeläget att AMS ges befogenheter att ha kriterier av det slaget för denna del av sin verksam- het. Mottagningen av konstnärer hos bör ske i två etapper: en gränsdragning vid första ingången och en ny prövning . Har inte personen haft ett vanligt arbete/verksamhet i sitt yrke under den tiden överförs han eller hon till hemförmedlingen. Bestämningen av målgruppen och hur den skall definieras liksom användningen av åtgärdsmedlen skall ske i samråd med särskilda inomkonstnärliga nämnder knutna till de fem . Dessa nämnder bör ges betydande inflytande, utan att de därför tar över något myndighetsansvar. Dessa nämnder kan bidra till att skapa konti- nuitet i åtgärderna och öka arbetsförmedlingens legitimitet bland konstnärerna och deras organisationer. Nämndernas sammansättning bör vara blandad: konstnärsorganisationer, enskilda konstnärer med förtroende bland kolleger och med integritet, liksom recensen- ter/kritiker. Också centrumbildningarna bör ges representation. Kulturarbetsdelegationen måste återges den betydelsefulla roll den avsågs ha när den skapades och som den tidigare haft. Kulturarbets- delegationens uppgift är att fastställa policy för kriterierna för inskriv- ning vid och ge ramar för hur åtgärderna skall användas. Det är också delegationens uppgift att följa upp rollfördelningen mellan arbetsmarknads- och kulturpolitiken. %N V¤XANDE STRUKTURELL OBALANS Jag har inlett beskrivningen av mina krav med förslaget att stärka . Det beror till en del på att det är en förutsättning att målgrup- pen och åtgärderna begränsas för att återge kulturarbetsförmedlingen dess legitimitet bland konstnärerna. Men framför allt för att det är nödvändigt om man skall lyckas lösa det främsta problemet - övereta- bleringen av konstnärer och de samhälleliga kostnader som följer av den. fanns 19 000 konstnärssökande inskrivna vid arbetsför- medlingar. Av dessa var knappt hälften inskrivna vid . hälften fanns vid andra arbetsförmedlingar men fick i stor utsträckning åtgärder riktade mot kulturarbetsmarknaden. Sett ur ett kulturpolitiskt perspektiv använder arbetsmarknadspoliti- ken mycket stora belopp. Den bidrar därmed till överetablering av konstnärer och den förstör marknaden för de etablerade konstnärerna. Och i det långa loppet kostar detta samhället mycket stora resurser som de problem som finns på marknaden för konstnärer per- manentas. Detta förhållande är ohållbart. Självfallet måste arbetsmarknadspolitiken lägga resurser på denna växande grupp arbetssökande. Men blir det själva kärnpunk- ten i det problem som orsakat mitt uppdrag - att kultursektorn blivit allt mer beroende av arbetsmarknadspolitiken. Arbetsmarknadspoliti- ken och arbetsmarknadspolitiska medel upprätthåller ett kulturutbud som annars inte skulle finnas. De arbetslösa får åtgärder inom kultursektorn där deras kompetens tas tillvara. Dessvärre kan dessa åtgärder tränga ut arbetstillfällen för den etablerade kärnan av konstnärer. De fungerar också som en att stanna i yrket trots att den sökande aldrig får några uppdrag inom konsten mellan åtgärderna. I stället hamnar man i en rundgång av åt- gärder och arbetslöshet. Detta visas också av en undersökning som AMS gjort för utred- ningen. Omkring 5 000 arbetslösa konstnärer trädde in i åtgärder åren 1992-93. Av dessa som lämnade arbetslöshet i samband med åtgärden var tillbaka i arbetslöshet , ; och . Min slutsats blir att många av dessa konstnärer finns utanför kretsen av de etablerade konstnärerna trots att de är inskrivna vid . En överetablering av konstnärligt verksamma genom aktiva arbets- marknadsåtgärder drar i hög grad med sig stigande kostnader för pas- siva bidrag. Arbetsmarknadsåtgärder räcker inte som kvalificering för a-kassa, men de räcker för återinträde i kassan. Eftersom kulturarbets- marknaden inte räcker till för alla som vill verka på den kommer dessa åtgärder snarare att befästa långtidsarbetslösheten än motverka den. Arbetslöshetsförsäkringen blir en yrkesförsäkring och inte en omställ- ningsförsäkring. Och mängden åtgärder förstärker dessutom den struk- turella obalansen på kulturarbetsmarknaden i stället för att motverka den. Arbetsmarknadsmedlen svarar för en växande andel av statens totala resurser till konst och konstnärer. är proportionerna enligt min mening inte längre rimliga. Mot till kultur svarar med 1,3 miljar- der kronor - i passivt stöd och i aktiva åtgärder. Det innebär att av statens totala satsningar på konst sker via arbetsmarknadspolitiken. I ingen annan sektor av ar- betsmarknaden är arbetsmarknadspolitiken så dominant. Slår styr- ningen av dessa medel fel motverkar den hela den statliga kulturpoliti- ken. Det är mot den bakgrunden jag lägger mina övriga förslag. Med en gemensam syn på vilka som är konstnärer och vilken deras arbets- marknad är kan arbetsmarknads- och kulturpolitiken samverka för att stoppa en okontrollerbar kostnadsutveckling. Det krävs insatser från bägge politikområdena för att bryta obalansen. Det ena området kan inte lyckas utan det andra. Därför ligger mina förslag också inom båda dessa områden. Med mina förslag skulle arbetsmarknadspolitikens totala kostnader inom kultursektorn reduceras med i aktiva åtgärder och med ytterligare i passivt stöd i takt med att den övriga arbetsmarknaden stärks. Av de som går till inomkonstnärliga åtgärder bör merparten, , kortsiktigt inriktas på stöd för kulturintresserade att söka sig nya yrkesidentiteter. Avstår man från de begränsningar jag föreslår kommer kostnaden i arbetsmarknadspolitiken, dvs. såväl aktiva som passiva åtgärder, att fortsätta att öka från nuvarande höga nivå oavsett konjunkturerna på arbetsmarknaden i övrigt. Den strukturella obalans som arbetsmark- nadspolitiken bidragit till påverkas obetydligt av dessa konjunktur- svängningar. Det är mot den bakgrunden jag anser det fullt möjligt och ekono- miskt försvarbart att redan nu överföra till ett antal nya åtgärder i samverkan mellan arbetsmarknadspolitiken och kultur- politiken för att förstärka förmedlingen av konstnärernas arbete. Åtgär- derna ger, om de genomförs fullt ut, en nettobesparing för staten. -får ett direktanslag från AMS om för åtgärder anpassade till konstnärerna. -får ytterligare för riktad verksamhet. -Producentstöd till Dans-Produktion-Service, DPS, om . -Ett Rådgivningscenter för dansare inrättas vid i och får i årligt anslag. -Centrumbildningarnas förmedlande verksamhet får . Vid fördelningen av stödet skall behovet att återskapa cent- rumbildningarnas regionala organisation beaktas. -En tredje anställningsform inom teatern stöds med . -För förstärkning av förmedling av konstnärers arbete och inkomster överförs från till . Pengarna förstärker de åtgärder som föreslås i betänkandet Generella konstnärsstöd. DPS har varit framgångsrikt i att skapa sys- selsättning och publik till professionella koreografer och dansare. Min bedömning är att DPS är en intressant ny form av samverkan och marknadsföring av dans som aktivt medverkar till att bredda markna- den för den nutida dansen. får att användas för årligt stöd till DPS Dansares yrkeskarriär slutar . Det är inte ovanligt att de tvingas avbryta sin yrkeskarriär ännu tidigare på grund av skador. Dansarna har många värdefulla erfarenheter och en kompetens som kan vara till stor nytta på andra arbetsområden. Med en aktiv hjälp att finna nya yrkes- vägar minskar omställningstiden med stora kostnader för sjukskrivning och arbetslöshetsersättning. Jag föreslår därför att anslås för att upprätta ett rådgivningscenter för dansare vid i . Centrumbildningarna bedriver en kvalificerad, inomkonstnärligt ge- nererad förmedling av konstnärligt arbete. Jag föreslår att AMS avsät- ter maximalt för att fördela på Centrumbild- ningarna. En förutsättning för ett centrum skall få anslag är att det också har anslag från . AMS kulturarbetsdelegation skall yttra sig över fördelningen av medlen före beslut. Jag föreslår att överförs från Arbetsmarknads- departementet till för att finansiera åtgärder för förmedling av konstnärernas arbete och för att förstärka deras inkoms- ter. har utrett frågan om ett generellt stöd till konstnärer. Utredningens arbete har tydligt visar att konstnärerna före- drar stöd som ökar deras möjligheter att leva av sitt arbete framför generella bidrag. Därmed sammanfaller många av förslagen i den ut- redningen med min strävan att lösa strukturproblemen på den konst- Om kulturpolitiken förbättrar förmedlingen av konstnärers arbete och ökar deras möjligheter till försörjning mins- kar trycket på arbetslöshetsförsäkringen och på åtgärdsmedlen inom arbetsmarknadsverket. Jag vill peka på några områden som är särskilt viktiga för att minska trycket på arbetsmarknadspolitiken. Genom ökade arrangörs- och turnéstöd till musiker, skådespelare och dansare kan dessa utövande konstnärer återfå en del av den ar- betsmarknad som gått förlorad . Allt för ofta har dessa turnéer ersatts av eller framträdande av andra mindre etablerade konstnärer. En hårdare styrning från AMS av sådana åtgär- der i kombination med turnéstöd motverkar amatöriseringen av kultur- livet. Bildkonstnärens problem är ett försörjningsproblem som i hög grad arbetsmarknadspolitiken tvingas lösa. De utgör också den största grup- pen av konstnärer inskrivna vid arbetsförmedlingen, drygt 10 1996. En utställningsersättning som också omfattar grafisk konst, foto- grafier, installationer, konsthantverk, formgivning och experimentell konst, bidrar till att fler bildkonstnärer kan få försörjning av sitt yrke. Det är från arbetsmarknadens utgångspunkter den främsta åtgärden för att förbättra konstnärernas försörjningsmöjligheter. Ett nytt statligt verksamhetsbidrag till organisationer med utställningsverksamhet och ett statligt stöd till förhyrning av utställningslokaler skulle ytterligare bidra till att förmedla resultatet av konstnärens arbete. Svensk teater är allt för beroende av arbetsmarknadspolitiken. En vikande ekonomi har gjort att teatrarna valt att använda medarbetare som kan få arbetsmarknadspolitiskt stöd. Strukturgrepp som kan åter- skapa en balans inom teatern där konstnärer återigen kan finna sin för- sörjning genom ersättning för arbete är angelägna. Ett turnéstöd enligt ovan bidrar till att förbättra möjligheterna till uppdrag för de turneran- de fria grupperna. Dessutom stöder jag förslaget om ett särskilt verk- samhetsstöd till de fria teatrarna och stöden för ny svensk dramatik. Parterna inom teatern har lagt fram ett förslag om en tredje anställ- ningsform vars syfte är att avlasta a-kassan och öka de frilansande skådespelarnas trygghet. Men förslaget har också ett kulturpo litiskt mål – att öka den konstnärliga friheten på teatern genom att underlätta att ta in frilansare på olika former av kontrakt.. De 200 frilansande skådespelare som skall erbjudas tjänstgöring hos de statligt stödda institutionsteatrarna har återkom- mande perioder av arbetslöshet med ersättning från kassan. Genom att de anställs i den föreslagna nya organisationer sker en besparing i a-kassan. Jag föreslår att maximalt överförs som finansiering av förslaget. Med dessa samlade åtgärder finns förutsättningar att bryta den onda cirkeln i konstnärernas arbetsmarknad som innebär att ju mer pengar som satsas på att bereda konstnärer försörjning i sitt yrke desto fler kommer till för att slåss om pengarna så att konstnärernas situation för- värras i stället för att förbättras. Också flödet av ständigt ökade arbets- marknadsmedel till kultursektorn bryts genom förslagen. Utredningen skall göra en översyn av arbetsmarknadspolitiken i för- hållande till konstnärsyrket. Uppdraget är till stora delar ett kartlägg- ningsuppdrag. Utredningen skall kartlägga omfattningen av konstnä- rernas arbetslöshet, omfattningen av det ekonomiska stödet till konstnä- rerna vid arbetslöshet - fördelat på passivt stöd och aktiva åtgärder. Dessutom skall utredningen redovisa i vilken utsträckning konstnärer får arbete efter att ha deltagit i arbetsmarknadspolitiska åtgärder och eventuell s.k. rundgång mellan arbete och åtgärder. Utredningen skall dels visa på framgångsrika arbetsmarknadspolitiska åtgärder som lett till att konstnärer stärkt sin ställning på den ordinarie arbetsmarknaden, dels redovisa eventuella hinder i de arbetsmarknadspolitiska åtgärds- systemet för konstnärerna. Det ingår i utredningens uppdrag att föreslå ändringar som minskar sådana hinder och ger en mer effektiv använd- ning av de medel som utgår till konstnärsgruppen. Utred- ningen skall också föreslå hur den mottagargrupp som insatserna riktas till tydligare kan avgränsas. Utredningen skall också analysera den långsiktiga obalansen mellan utbud och efterfrågan på arbetskraft och orsakerna till den relativt sett höga arbetslösheten på kulturområdet. I ett särskilt uppdrag ingår att granska centrumbildningarnas arbetsförmedlande roll. I samtliga kart- läggningar och analyser skall jämställdhetsaspekten beaktas särskilt. Som generellt direktiv för denna utredning liksom för övriga utred- ningar gäller bl.a. att pröva offentliga åtaganden och regionalpolitiska konsekvenser. Utredningens förslag skall ta sin utgångspunkt i de övergripande nationella målen för såväl arbetsmarknadspolitiken som kulturpoliti- ken. Utredningen har att samråda med arbetsmarknadens parter, , och . Konstnär- liga och (), och andra berörda inom konstnärernas arbetsmarknad skall beredas möjlighet att följa utredningen och lämna synpunkter. Utredningen bör också sam- råda med (dir. 1996:80). antog (prot. 1996/97:49) nya riktlin- jer för kulturpolitiken. De b yggde på regeringens förslag till en fortsatt långsiktig kulturpolitik (prop. 1996/97:3) och (SOU 1995:84). beslut innefattade sju mål för den nationella kulturpoli- tiken. -värna yttrandefriheten och skapa reella förutsättningar för alla att använda den,