sou · GLB3161 · 1998-01-01 00:00:00 — Åren 1984–1985 var det av 13–17–åringarna som levde med bägge sina biologiska föräldrar. Andelen har således sjunkit –talet till början av 1990–talet. Det gäller särskilt tonåringarna, men inte i fullt lika stor utsträckning de yngre barnen. Ju äldre barnet blir desto vanligare är det att de ursprungliga föräldrarna inte längre lever samman. hade mer än hälften, , av alla nyfödda barn föräldrar som var gifta och hade föräldrar som var samboende. av de nyfödda barnen hade ensamstående mor. Gifta eller samboende med två barn var den vanligaste familjetypen (av alla familjer) och gifta/samboende med tre eller flera barn utgjorde av alla familjer. De flesta barn ingår i en familj med både mamma och pappa, men till skillnad från tidigare är det vanligare att föräldrarna inte är gifta med varandra. –talet hade av alla nyfödda barn samboende föräldrar. –talet hade denna andel ökat till 40%.7 "ARNAF¶DANDET HAR MINSKAT UNDER SENARE ¥R Antalet barn som föds har –talet varierat mellan som lägst 92 000 födda barn till ca 124 000 barn . –1993 föddes ca 120 000 barn . Fö- delsekullarna har därefter minskat påtagligt . 95 000 barn föddes och 91 000 barn beräknas födas . Frågan är i vilken utsträckning den unga generationen ser det möjligt att förena barnafödande med karriär och andra intressen, och i vilken mån arbetslöshet och dålig inkomst inverkar på benägenheten att skaffa barn. Det finns en stor grupp föräldrar – betydligt fler än i slutet av 1970- talet och början av 1980–talet – som får sitt första barn först omkring trettioårsåldern. De är alltså betydligt äldre och mer mogna när första barnet kommer. De har hunnit skaffa sig utbildning och har ett fäste på arbetsmarknaden. Dessa föräldrar är sannolikt mer medvetna än tidi- gare generationers föräldrar om behovet av att vara informerade och förberedda på att bli föräldrar. De är intresserade av att få kunskap i 5Uppgift från mätning . 6Barn och deras familjer 1992-93. Rapport nr 89 i serien Levnadsförhållanden. 7Barnens familjeförhållanden och Barnens familjeförhållanden . SCB, Be 13 resp. 9401. olika barnfrågor och av kontakt och dialog med andra föräldrar i en liknande situation. Gruppen riktigt unga mödrar som föder barn redan i tonåren är för- hållandevis liten. Barnafödandet har främst minskat bland unga kvin- nor, kvinnor som har låg utbildning eller som saknar arbetsrelaterad inkomst (däri ingår både studerande och arbetslösa). Dessa grupper har ökat . En viktig fråga är i vilken mån kvinnor som sak- nar arbetsrelaterad inkomst även på avstår från att föda barn. Om denna utveckling fortsätter kan den få långtgående samhälleliga konsekvenser. I får högutbildade kvinnor barn i samma utsträckning som . I andra europeiska länder väljer stora grupper karriären fram- för barnafödandet. Frågan är hur barnafödandet kommer att se ut på . Kan ett starkare stöd i föräldraskapet i kombination med en förändrad arbetsmarknadssituation i positiv riktning påverka unga människors benägenhet att bilda familj och få barn? I en ombildad familj har den ensamstående modern eller fadern fått en ny partner och barnen har därvid fått en styvfar eller styvmor. Närmare hälften av de barn som varit med om en separation mellan föräldrarna kommer senare att leva i en ombildad familj. av alla barn föds i en ombildad familj och blir halvsyskon till de barn som föräldrarna har från tidigare familjebildningar. Enligt den s.k. –undersökningen om levnadsförhållanden åren 1992–93 levde av 3–6-åringarna och av 16–17 åringarna i ombildade familjer. Av 17–åringarna har upplevt att deras familjesituation har ändrats minst en gång. Familjestrukturen har förändrats . Allt fler barn får uppleva en separation eller skilsmässa under uppväxten. upplever 40–50 000 barn och ungdomar att deras föräldrar skiljs. Den senaste mätningen avsåg och då gällde det 46 000 barn i åldrarna 0–, vilket är en ökning . 8 Då upplevde 39 000 barn att deras föräldrar separerade. Om separationerna skulle vara av samma omfattning som skulle av alla barn före sin 18–årsdag få uppleva att deras föräldrar flyttar isär. SCB, Be 13 9Se not 8. levde drygt en tredjedel av 17–åringarna skilda från en eller bägge föräldrarna. Av dem har uppskattningsvis förlorat den ena föräldern genom dödsfall. 10 Separationsrisken har visat sig vara mycket högre för föräldrar som sammanbor än för gifta föräldrar. Ris- ken för att barnens föräldrar skall separera är också beroende av om föräldrarna har gemensamma barn eller inte. Risken för separation är också något högre för familjer med småbarn än för familjer med äldre barn. Risken är minst om barnet bor tillsammans med båda sina ur- sprungliga föräldrar och dessa är gifta. Barn som bor med sina biolo- giska samboföräldrar löper så stor risk att deras föräldrar skall separera jämfört med om deras föräldrar hade varit gifta. barn som bor i ombildade familjer, dvs med styvpappa eller styv- mamma, är risken ytterligare högre att den nya familjebildningen skall upplösas. Inom de ombildade familjerna gäller sedan att risken för fa- miljesplittring är större bland familjer där en förälder är sammanboende med en ny partner än när föräldern är gift med sin nya partner. består 200 000 familjer, dvs av alla familjer med barn, av ensamstående förälder och barn. av alla barnfamiljer består av en ensamstående förälder med ett barn. De flesta barn föds dock i fa- miljer med sina båda ursprungliga föräldrar. var andelen ny- födda barn med ensamstående mor 6–. Andelen var – och 1970–talen. Enligt uppgifter från arbetskraftsundersökning- arna har antalet ensamstående föräldrar med barn ökat med ca 21 000 . hade antalet förskolebarn med en ensamstående förälder ökat med drygt 30 000 till 96 000 barn, en ökning . Föräldrar kan ha behov av att träffa andra föräldrar i liknande situa- tion som de själva och få råd och stöd av varandra. För dem kan för- äldragrupper ha betydelse som kontaktpunkt i bostadsområdet. För en- samstående föräldrar som har sitt barn boende hos sig eller som är um- gängesföräldrar, kan behovet av kontakt med andra föräldrar vara ännu större. &¶R¤LDRAR TILL TON¥RINGAR Tonårsbarn med en förälder bor i fyra fall av fem hos sin mamma. Det är vanligare att pojkar bor med sin pappa än att flickor gör det. 10Fakta om den svenska familjen. Demografiska rapporter 1994:2. 11Se not 10. tonåringarna bor med sina ursprungliga föräldrar. Detta kan jäm- föras med de yngsta barnen där bor tillsammans med sina ursprungliga föräldrar. Att vara förälder med ansvar för tonårsbarn ställer specifika krav på föräldrarna och många föräldrar skulle ha behov av att dela sina erfa- renheter med andra föräldrar i liknande situation. Vissa föräldrar kan lösa detta genom att de har egna nätverk där de kan jämföra och disku- tera frågor som rör tonåringars förhållande till vuxenvärlden, vuxnas påverkan och tydlighet i gränssättning. Andra föräldrar kan känna att de egentligen inte har någon att tala med och att de inte heller får stöd från skolan. Pappor som inte bor tillsammans med sina barn löper stor risk att isolera sig, eller bli isolerade, i sitt föräldraskap. Detta ställer särskilda krav på det föräldrastöd som samhället kan erbjuda. Invandringen till har förändrats väsentligt –talets början från arbetskraftsinvandring till invandring av flyktingar och an- höriga till dessa. –talets första hälft dominerade de asylsö- kande och anhöriginvandringen. är det dock betydligt färre perso- ner som söker asyl i än –talet. Drygt vart femte barn i är invandrarbarn i första eller andra generationen, vilket påverkar behovet av och inriktningen på samhällets föräld- rastödjande verksamhet. I vissa invandrargrupper är det något vanligare att man skiljer sig än i helsvenska familjer. Det finns dock vissa etniska grupper där man inte accepterar skilsmässa. Av de 13–åringar som hade utländska föräldrar levde med båda sina föräldrar, medan av 13–åringarna med helsvenska familjer levde med sina ursprungliga föräldrar. Andelen barn som levde tillsammans med båda sina biologiska föräldrar var lägst () bland de 13–åringar som hade en svensk och en utländsk förälder. Arbetslösheten bland unga människor och bland barnfamiljer är betyd- ligt högre . Alltför många ungdomar har svårt att få ett reellt fäste på arbetsmarknaden. Detta påverkar familjens ekonomi, föräld- rarnas och ungdomarnas självkänsla, status och tilltro till framtiden, dvs. faktorer av grundläggande betydelse i föräldraskapet. Rapporten %NSAMF¶R¤LDRARNA EN UTSATT GRUPP 12visar att arbets- lösheten bland kvinnor med förskolebarn 0–har ökat –talet. Arbetslösheten har varit och är fortfarande högre för ensamstående kvinnor med förskolebarn än för sammanboende kvinnor med förskolebarn. Bland kvinnor i åldrarna 20–har arbetslösheten ökat från år . Bland kvinnor i åldrarna 25–har arbetslösheten ökat från till . saknade av samtliga ensamstående kvinnor med barn förvärvsarbete. Detta är nästan en fördubbling jämfört med och innebär en dramatisk försämring i möjlighe- terna till egen försörjning. Även grupper av ensamstående mödrar med äldre barn och ensamstående pappor har fått en avsevärt försämrad för- sörjningssituation till följd av den ekonomiska krisen, men utveck- lingen är här inte fullt lika påfallande. För ensamstående kvinnor med barn i åldrarna 7–har arbets- lösheten ökat likaså. Bland dessa kvinnor i åldrarna 25–från till . Arbetslösheten bland de ensamstående mödrarna är betydligt högre i glesbygdsområden än i övriga landsdelar, speciellt bland möd- rar med förskolebarn, där uppges vara undersysselsatta. Tillfällig sysselsättning är också mera utbredd i de perifera regionerna – speciellt för denna grupp av kvinnor. Hög arbetslöshet rapporteras också för ensamstående mödrar med utländsk bakgrund. Den växande arbetslösheten har fört med sig att antalet barn med arbetslösa föräldrar har ökat kraftigt. 13 levde 18 000 barn i familjer i vilka varken pappan eller mamman hade förvärvsarbete. hade denna grupp barn ökat till nära 100 000 och 230 000 barn hade minst en förälder som var arbetslös, en ökning med 175 000 . Invandrarfamiljer och familjer med ensamstående mamma har drabbats särskilt hårt. 14 Den höga arbetslösheten har i hög grad drabbat småbarnsföräldrar, både män och kvinnor. När det gäller arbetslöshe- tens utveckling visar arbetskraftsundersökningarna att det är de yngre och särskilt de ensamstående mödrarna, som har haft den mest negativa utvecklingen. 12Ensamföräldrarna - en utsatt grupp? Fakta/kunskaper nr 2, 1996. 13Boström, G., , C., ,B., , B., , PG. (red). Arbetslöshet, folkhälsa och välfärd, 1996:86. har det också kommit larmsignaler 15 som tyder på att allt fler barn far illa till följd av den växande arbetslösheten och den ekonomiska ojämlikheten i samhället. Två skolundersökningar bland ungdomar i årskurs 4 och 9 visar att ungdomar i årskurs 9 uppvisar psykosomatiska besvär i högre utsträckning när deras föräldrar är ar- betslösa än när de inte är det. Många barn och ungdomar både i årskurs 4 och 9 är oroliga för att föräldrarna skall bli arbetslösa och mår betyd- ligt sämre än andra barn. Antalet anmälda brott mot barn och unga, misshandel och sexuella övergrepp har ökat . Andelen barn som varit föremål för samhällsvård har varit – talet. Av en årskull barn placerar fortfarande utom hemmet under uppväxten . Det kan gälla allt från en dags omhändertagande till insatser , t.ex. på ungdomshem. Omkring en tredjedel av dessa barn och ungdo- mar omhändertas utan samtycke från vårdnadshavaren. En aktuell SCB–undersökning om "visar att av högstadieeleverna och en något högre andel av de vuxna uppger att de har blivit utsatta för kroppslig bestraffning av någon av sina föräldrar före tonåren. Elever som är födda utomlands uppger i större utsträck- ning, än elever som är födda i , att de har blivit agade. Bland dagens högstadieelever uppger någon procent att de blivit agade regel- bundet av sin mor eller far. Det finns vidare tendenser till ökat drogmissbruk, en grövre brotts- utveckling och ett grövre våld bland unga i samhället. De tidiga insat- serna i förebyggande syfte blir därför a lltmer angelägna. Föräldrar be- höver också mer kontakt med varandra för att diskutera sitt förhåll- ningssätt och höra hur andra föräldrar fungerar tillsammans med sina tonåringar. Förekomst av mobbning i skolorna har också blivit ett mer upp- märksammat problem och mobbningen har fått en oroväckande stor omfattning. När det gäller att motverka mobbning spelar skolpersona- lens och inte minst lärarnas inställning och engagemang en stor roll. 17 Trots att skolorna är skyldiga att ha en handlingsplan mot mobbning 15Boström, G., , C., ,B., , B., , PG. (red). Arbetslöshet, folkhälsa och välfärd, 1996:86. 16Barn och aga. En undersökning om vuxnas och högstadieelevers inställning, erfarenheter och kunskap. Demografi med barn och familj 1996:1. 17Starrin, B., Kapitelutkast om Mobbning i skolan till en bok som kommer att ges ut på . saknas sådan på många skolor. Det är inte ovanligt att lärarna är omed- vetna om att mobbning förekommer. Mobbning kan vara svår att upp- täcka, läraren kan brista i engagemang och förmåga och elever som mobbats berättar inte alltid vad de är utsatta för. Eleverna själva efterlyser, enligt en studie av m.fl., 19 mer engagemang från lärarnas sida, att lärarna måste se mobbningen och våga ingripa. Eleverna anser också att föräldrarna är okunniga om att deras barn är delaktiga i mobbning eller utsatta för mobbning. De ef- terlyser mer engagemang från föräldrarnas sida för sina barn och för skolan som helhet. Även här finns angelägna frågor som behöver upp- märksammas tillsammans med föräldrarna i deras möten med skolan, t.ex. vid föräldraträffar, temadagar och i särskilda grupper. Samhällets vård och service har utsatts för kraf- tiga besparingsåtgärder och prioriteringskrav. Det gäller t.ex. inom barnomsorgen och skolan.20 framhåller i sin års- rapport att nedskärningar inom verksamheter som t.ex. barnom- sorg, skolbarnsomsorg och skola har lett till allt större barngrupper med lägre personaltäthet. När grupperna inom dessa sekto- rer blir större som antalet vuxna blir färre får varje barn mindre tid för vuxenkontakt. Barn och unga måste då i högre grad kon- kurrera om uppmärksamheten från de vuxnas sida. Det kan innebära att känsliga barn drar sig undan, medan andra, mer utagerande, blir stö- rande för att bli sedda. Särskilt allvarligt är det för de minsta barnen, som är mest sårbara. 21 Det finns också stora skillnader mellan kom- munerna vad gäller service och innehåll i verksamheter, liksom skillna- der i avgifter för olika former av service. Vissa kommuner prioriterar viss service, t.ex. till barnfamiljer, och ger en bättre service trots bespa- ringar. Fortsatta besparingar kommer ofrånkomligen att påverka det före- byggande arbetet, möjligheterna till tidiga insatser, det tidsmässiga ut- rymmet för arbete med vård och omsorg, satsningar på utbildning, fort- bildning och andra stödjande insatser. kan krav på bespa- ringar och prioriteringar leda till organisatoriska förbättringar, ökad samverkan, liksom satsningar på anställda med högre kompetens. 18Blunda inte för mobbningen. BO:s rapport och förslag mot mobbning. 19Hagquist, C., , B., Sundh. M., Ung i , . 20Social service, vård och omsorg i . 21Barndom sätter spår, BO:s årsrapport . Det finns en risk att strukturella förändringar och besparingar inne- bär att personalen inom mödra- och barnhälsovården får mindre tid för att leda det föräldrastödjande arbetet. har antalet nyfödda barn minskat , vilket borde kunna ge mer utrymme för kontakter med föräldrarna. Barnomsorgen har byggts ut och blivit en rä ttighet för alla barn. Ef- terfrågan på barnomsorg har också ökat. Inom barnomsorgen har mins- kade resurser, parallellt med en kraftig utbyggnad, inneburit att perso- nalen inte alltid kan avsätta lika mycket tid som tidigare för den dagliga kontakten eller för kvällsträffar med föräldrarna. Andra effekter av be- sparingar har varit att antalet öppna förskolor minskat och att öppet- hållandet vid dessa har begränsats. En del av den föräldrastödjande verksamheten till hemmaföräldrar och deras barn har därigenom för- svunnit. Inom skolans område har minskade resurser inneburit större klasser, minskade insatser för barn med behov av särskilt stöd, minskade elev- vårdsresurser osv. Det finns många oroväckande tecken på att belast- ningen hos den psykiatriska barn- och ungdomsvården har ökat i takt med att elevvården reducerats. utsätts barnpsykiatrin för be- sparingar. För lärarna ställs ökade krav på tid för samtal med föräld- rarna, tid för föräldraträffar och utvecklingssamtal. Tiden för detta måste delas med undervisning, förberedelse för lektioner och andra uppgifter. Samhället präglas också av en allt snabbare teknisk utveckling med bl.a. ett medieutbud som är helt annorlunda än för femton–se- dan och som påverkar informationsspridning och levnadsvanor. Det finns TV och video i de flesta hushåll. TV–utbudet har vuxit och genom tillgång till paraboler och kabel kan hushållen ta del av ett betydligt större programutbud och fler TV–kanaler . Det blir också vanligare att videogram, datorer och CD–rom finns att tillgå via bibliotek, skolor, kommunala och statliga förvaltningar, i hemmen, m.m. Många har hemdatorer och det blir allt vanligare att hushållen kopplar in sina datorer på datanätet för att kunna kommunicera med andra i och världen. Den nya datatekniken kan t.ex. användas för att utarbeta instruktiva och informerande program med föräldrastödjande inriktning. Detta ger nya möjligheter att nå större grupper av föräldrar med kunskap och in- formation i olika barn- och föräldrafrågor. Detta ger också föräldrar möjlighet att få kontakt med andra föräldrar och intressegrupper för att utväxla information och få stöd och hjälp av varandra. möjligheter för föräldrarna att få aktuell information och vägledning, vilket är positivt. Det kan dock bidra till att klyftorna ökar mellan olika grupper i samhället, i det här fallet mellan dem som kan ta del av in- formationen och dem som inte kan. 3.3Föräldraskap i dagens samhälle Vilka krafter i samhället stöder och vilka undergräver föräldraauktoritet och föräldraansvar? Vad får föräldrar för signaler från näringsliv och offentliga arbetsgivare? Är det t.ex. positivt att ta ut sin föräldraledighet eller vara hemma med sjuka barn? Vilka förutsättningar har barn och föräldraskap i dagens samhälle? Detta är några värdeladdade frågor som speglar en splittring i sam- hällets förhållningssätt till föräldraskapet och som föräldrar ställs inför när de funderar på att bilda familj och under barnens uppväxttid. För- äldrar förväntas klara av både föräldraskap och förvärvsarbete, samti- digt som tempot i samhället ökar. Till krafter som stödjer föräldraskapet i dagens samhälle hör de nät- verk och sammanhang som de flesta föräldrar och barn ingår i, famil- jens möjlighet och förmåga till egen försörjning, förekomsten av goda miljömässiga och andra förhållanden i bostadsområdet, samhällets ser- vice och ekonomiska stöd till barnfamiljerna. Till sådana positiva "krafter" hör också tillgången till mödra– och barnhälsovård, barnom- sorg, skola, föreningsliv, utbud av fritidsveksamheter och kulturella verksamheter och familjens möjligheter att ta del av detta utbud. Till krafter som undergräver föräldraskapet hör bl.a. arbetslöshet och dålig ekonomi. Barn utsättes dessutom för ett kommersiellt tryck genom reklam i olika medier, utbud av varor i butiker, påverkan från kamrater, m.m. Utbudet av våld i media, de förråande action- och våldsfilmerna, underhållningsvåldet i TV och TV–serier av olika slag hör också till de krafter som tränger in i familjens liv och som påverkar familjens och barnens syn på sin tillvaro, och som kan skapa en känsla av otillräcklighet och otr ygghet i den dagliga tillvaron och inför framti- den. Familjen kan ha svårt att mobilisera egen motkraft mot de kommersiella krafter och spekulativa intressen som barn och familj utsätts för. Trots detta finns allmänt sett en stark medvetenhet och vilja hos dagens barnfamiljer att påverka sin egen situation. I krissituationer sätts människors självförtroende och värdighet på stora prov. Många människor känner ett socialt tryck över hur man "lyckas" förverkliga sina ideal eller hur man uppfyller mål som omgiv- ningen förväntar sig att man skall nå. Självrespekten och självförtroen- det kan bli hotat om man inte, åtminstone till en viss nivå, kan leva upp till sina eller andras ideal. Föräldrar kan uppleva stress på grund av att de ensamma har ansvar för barn, ekonomi, boende, m.m. Vetenskapliga studier har visat att människor som söker hjälp när de hamnar i utsatta situationer upplever att de har blivit kränkta av den som ger hjälpen. Självrespekt, självförtroende, heder och värdighet sätts ofta på prov i sådana situationer. kan "hjälparen" tro att mottagaren upplevt kontakten som positiv. Många som skulle behöva hjälp eller stöd avstår eller vågar inte söka hjälp på grund av att de har fördomar om "myndigheten". Denna grundsyn kanske också påverkar vissa föräld- rars benägenhet att söka sig till föräldraträffar i barnomsorgen eller skolan, möjligen också föräldrautbildningen inom mödra- och barnhäl- sovården. En viktig motkraft till detta är föräldrars ökade medvetenhet om sina barns behov av stimulans och stöd i sin utveckling, om att barn har behov av att bli sedda och bekräftade som personer i sig. Medvetenheten om föräldraskapets betydelse har ökat. Många föräldrar arbetar aktivt med sitt föräldraskap, söker kunskap, information och kontakt med andra föräldrar. En positiv förändring är också att jämställdheten mellan män och kvinnor har ökat och att detta har bidragit till att förändra papparollen. De flesta män anser det självklart att de skall ta lika stor del i och lika stort ansvar för sina barns uppfostran och utveckling som barnets mor. Något fler män än tidigare tar också ut sin föräldraledighet i samband med barnets födelse och under barnets första levnadsår och fler män är hemma i samband med sina barns sjukdom. kan konstateras att männen skulle kunna höja sitt uttag ur föräldraförsäkringen betydligt mer än vad som sker . Familjens och individens upplevelse av trygghet och harmoni på- verkas bl.a. av att ha en ordnad försörjning, av upplevelsen av en me- ningsfull tillvaro, av känslan av att ingå i ett socialt sammanhang och ha ett stödjande nätverk, upplevelsen av respekt från omgivningen, att kunna påverka sina egna villkor och vara en del av samhällsgemenska- pen. Detta påverkar självuppfattning, självförtroende och självtillit. Be- hoven av stöd kan dock se olika ut för olika familjer. Behoven växlar alltefter barnets ålder och utveckling, efter den sociala och ekonomiska situation familjen lever i. Insatserna för familjerna måste därför vara flexibla och anpassas till familjernas behov. Andra positiva och viktiga förändringar för barnfamiljerna är att i de flesta familjer är båda föräldrarna förvärvsarbetande, vilket har förbättrat tryggheten för familjen i ek onomiskt avseende och minskat sårbarheten t.ex. i de fall den ena föräldern skulle bli arbetslös eller hamna i andra pressade lägen. Barnomsorgen har b yggts ut till en bättre behovstäckning. Samhället har också nått långt vad gäller medicinskt kunnande och hälsoprevention. Det finns en ökad medvetenhet om barns uppväxtvillkor, barns hälsa och utveckling och i planeringen av boendemiljön med hänsyn till barns behov. Det finns också en ökad medvetenhet om risker i barns miljö och behovet av åtgärder för att förebygga barnolycksfall. FN:s konvention om barnets rättigheter har blivit alltmer känd och medverkat till åtgärder för att förbättra barns villkor. 6AD ¤R EN RIKTIGT BRA F¶R¤LDER En som inte tjatar, som vissa föräldrar.. När mina föräldrar säger till något, så fortsätter dom att tjata fast jag är på väg att göra det de vill. De ska bry sig om en helt enkelt!