sou · GLB3192d3 · 1998-01-01 00:00:00 — Katlev har den förmodligen kontroversiell a åsikten att skillnaden mellan jiddisch och tyska inte skall överdrivas utan menar att det faktum att judarna varit isolerade från tysk kultur (dock ej i ) lett till att man även uppfattat de två språken so m åtskilda. En bidragande orsak är säkert dessutom det faktum att jiddisch av tradition skrivits med hebreiskt alfabet. Jämför fallet serbiska vs . kroatiska, där användandet av två separata alfabet framhäver olikheterna mellan språken. Dessutom menar (1986:95) att de medvetna kampanjer högtyska påverkan som bedrivits a v jiddischska språkvurmare också bidragit till att fjärma jiddisch från tys ka. Det tyska inflytandet var mycket märkbart och yttrade sig bland annat i att de typiskt jiddischska prefixen ba, far- och der- hotades av de tyska varianterna be-, ver- och -er i ord som batsoln betala, farshtejn förstå och dertsejln berätta (Katlev 1986:100). Denna tyskimitation kallades dajtshmerish och bekämpades som sagt av jiddisch-traditionalister, vars ideal gick under namnet jidishlekh. Det påpekades i avsnitt 2 att det kan förefalla underligt att jiddischtalare inte slagit om till slaviska språk trots att jiddisch-centrum befunnit sig i slavisk-talande områden. Katlev (1986) förklara r detta med att de östeuropeiska judarna alltid behållit kontakten med den tyska kultursfären (jfr dock resonemanget i avsnitt 2). Naturligtvis förekom mer det slaviska inslag i jiddisch, men dessa är alltså av senar e datum än hebreisk/arameiska, romanska och germanska. Exempelvis innehåller jiddisch många slaviska vardagsord som betecknar husgerå d och redskap. Den berömda ändelsen -nik som i kibbutznik 'person från kibbutz' är av slaviskt ursprung. Dessutom pekar Katlev (1986:98) på det faktum att slaviska avledningsändelser med diverse emotiva nyanser ä r vanliga i jiddisch. ~ Sor-ke lilla Sara10 mame mor ~ mame-shi lilla mamma11 ~ Got-enju vår käre Herre frum from ~ frum-ak skenhelig, hycklare shnajder skräddare ~ shnajder-uk skräddarstackare (1991:98) menar att förutom de ovannämnda ingrediensern a i jiddisch så förekommer även rumänska, moldaviska och grekisk a element. Dessutom är det tvivelsutan så att den jiddisch som talas i innehåller mängder med engelska element, den i spanska, den i svenska, etc. Dessa företeelser är dock av mycket senar e datum än de ovan beskrivna. Vad beträffar svenska ord använda i jiddisch 10Enligt är Sore-le vanligare. (1991:99) räknar upp en lång lista på diminutivformer av med varierande betydelsenyanser: Joschke, Jozifl, Josel, Josche, Josele, Josenyu, Josinke, Josinkele, Joschkele, Joschenyu, Joschkenyu. Intressant nog påpekar att även verb kan böjas i diminutiv, såsom schlofenyu sova lite. 11 Även mame-li min lilla mamma. ger i följande exempel: bjuden, fest, skatt , fylla år, bil, tomater, potatis, hej, vi ses etc. Observera att dessa ord är tämlige n centrala i de flesta språk och knappas kan saknas på jiddisch. Det är dock ytterst vanligt att talare av ett mottagarspråk mer eller mindre permanent lånar in ord från majoritetsspråket, trots att mottagarspråket självt redan har ord för begreppen i fråga. Detta är särskilt tydligt när mottagarspråket s talare är så höggradigt två- eller flerspråkiga som fallet är här. Vi tillhör de forskare som inte tror att det går att förklara kodväxling och lån i samtal mellan flerspråkiga individer i funktionalistiska termer. Enligt flertalet språkkontaktsforskare behöver inte heller flitig användning a v inlånade inslag tyda på pågående språkbyte. I det följande avsnittet tas diverse fonologiska och grammatisk a egenskaper hos jiddisch upp utan att genomgående kopplas till ett visst givarspråk. I den mån jämförelser görs är det med tyska, som är det språk som påverkat jiddisch mest. Detta innebär naturligtvis inte att jiddisch skall ses som en underavdelning av tyska. Den följande framställningen anger egenskaper i standardjiddisch, och avsevärda dialektala skillnader kan förekomma. Jiddisch inkluderar 35 fonem varav nio vokaler (1979:220- 223). Tyska språket har ungefär samma antal fonem, men fler vokaler . Jiddisch har följaktligen fler konsonanter, bland annat palato-alveolar a frikativor, affrikator och nasaler, i (1979:222) återgivna som /s´/, /z´/, /c´/, /dz´/, /ni/ och /li/. Jiddisch saknar främre rundade vokaler, vilket kan ses som en förenklingseffekt, eftersom dessa språkljud ä r markerade bland världens språk. T.ex. motsvaras tyskans Glück av glik och Löffel av lefl. (Katlev 1986:95). Långt /a/, /o/ och /e/ i tyska motsvaras av /o/, /oi/, /ei/: Tag ~ tog, gross ~ grojs, geh! Den tyska diftongen /ai/ är /a:/ i västjiddisch: Bein ~ baan, i östjiddisch dock bajn /bain/. Tyskans /au/ motsvaras av /a:/ respektive /oi/: kaufen ~ kaafen, kojfen. Bland skillnader i konsonanternas fonotax kan nämnas det faktum att jiddisch har f eller p när tyska har pf: Pferd ~ ferd, Kopf ~ kop (Katlev 1986:95). Dessutom finns en stark tendens att liksom i t.ex. engelska reducera alla obetonade vokaler till schwa. Av tradition skrivs jiddisch med hebreiska tecken. Det hebreiska alfabetet är konsonantiskt, men vissa konsonanttecken används för att återg e vokalljud i jiddisch. Det finns även omfattande konventioner för att skriv a jiddisch med romanskt alfabet. Betydande språkvårdsarbete me d inriktning på jiddisch bedrivs av JIVO/YIVO () i , en organisation som grundades i nuvarande under namnet (). King (1987) diskuterar morfologi i jiddisch och menar att denna ger de bästa ledtrådarna till jiddischs historia eftersom morfologin är de n komponent i språket som bäst motstår språkförändringar. Hans åsik t motsäges dock av den typiskt slaviska diminutiven på -nik i jiddisch, som bör tillhöra språkets nyare egenskaper. Jiddisch skiljer inte på star k respektive svag adjektivböjning, som förekommer i tyska, oc h genusreduktioner är också utbredda. Som generaliserad reflexiv kan zikh fö rekomma. Perfekt ersätter preteritum, sålunda heter gick iz gegangn (jfr tyska ging (Katlev 1986:95). Många generativa studier har gjorts av jiddisch. Eventuellt beror detta på att , den störste av lingvister, själv är jude (och fö r öv rigt skrev sin mastersavhandling om hebreiska). Väldigt många a v efterföljare är också judar. Bland fenomen ma n har intresserat sig för är följande. Jiddisch tillåter dubbel eller till och med trippel negation, som ett av de inledande ordspråken visade: far a geshlogenenem hunt tor men kein shtekn nit vaizn man får inte visa käppen för slagen hund. Denn a egenskap saknas i tyska men är mycket vanlig i t.ex. olika kreolsprå k världen över. Jiddisch har ordföljden subjekt + verb + objekt i både huvudsatser och bisatser, i motsats till t.ex. tyska och nederländska som har verbet sist i bisatser. Även detta återfanns i ett av de tidigare ordspråken, nämligen oib tsedoke hot gekost kein gelt,... om välgörenhet inte hade kostat pengar, ... Se vidare Diesing (1990), (1995), (1981). Ja/nej-frågor åstadkoms mycket ofta genom att påståendesatser uttalas Jiddisch är ett utpräglat så kallat V2-språk, vilket innebär att det finita verbet alltid kommer på andra plats i huvudsatser. Jfr dos bukh hot geleyent ordagrant den bok har läst (=boken läste , Diesing Jiddisch är dock mer utpräglat på denn a punkt än vad de flesta andra germanska språk är eftersom språket har V2-fenomenet även i bisat - ser. Jfr: es iz a shod vos hayntike tsaytn kenen azoy fil mentshn afile nit leyenen ordagrant det är synd att kan så många människo r inte ens läsa (=det är synd att så många människor inte ens kan läs a nufö rtiden, Diesing 1990:44). Samma fenomen finns för övrigt i isländskan (Platzack 1986). Dessutom företer jiddisch en sats typ kopplad till V2-fenomenet som i den generativa litteraturen kallas stylistic fron- ting, vilket innebär att subjekt och verb byter plats. I jiddisch är denna transformation obligatorisk i bisatser när dessa saknar underordnande konjunktion (Diesing 1990:73): ven hostu gezogt hot geleyent dos bukh ordagrant när har du sagt har läst boken (=När sa du att Ma x läste boken? I jiddisch återfinner vi också en unik topikalisering (spetsställning) av en infinitivliknande verbform. På svenska kan vi topikalisera en hel verbfras (predikatsdel) och få satser som läser boken gör han , medan motsvarande mening på jiddisch heter leyenen leyent er dos bukh yetst ordagrant läsa läser han boken . Konstruktionstypen beskrivs vidare i (1989). I jiddischinspirerad engelska förekommer något som kallas Yiddis h movement, exemplifierat av fallet me she wants to help. Bannies (1994) diskuterar skillnader mellan vänsterpetning, topikalisering, fokalisering och denna jiddisch-flytt. Se även (1981).12 De morfosyntaktiska egenskaper som jiddisch uppvisar är intressanta eftersom de är så motsägande. Å ena sidan förekommer ett anta l regulariseringsfenomen som är typiska för kontaktspråk (se Weinreic h 1968). Å andra sidan innefattar jiddisch som vi såg ovan ett anta l komplexa satstyper, vilka är mycket ovanliga i blandspråk. Dett a förhålland e stärker intrycket av att jiddisch inte går att placera i någo t bestämt fack, utan man tvingas konstatera att språket har en mäng d idiosynkratiska egenskaper. Jiddisch har en rik litteratur och har förekommit so m skriftspråk i olika sammanhang. nämner att 52 olika 12Susanne Sznajderman-Rytz gör mig uppmärksam på att Yiddish movement mycket ofta fö rekommer med frågeintonation i responser av den typ som exemplifieras i följand e minidialog: A:Can I help you? B:Me you want to help? dagstidningar på jiddisch utkom i mellankrigstidens , till vilka bör läggas ett stort antal övriga periodica publicerade på jiddisch i n . Dessutom förknippas jiddisch med en levand e berättartradition och det finns många sagor, sägner och skrönor som ä r intimt sammanbundna med det jiddischska idiomet (se 1988, 1996, Silverman 1988). Jiddisch förfogar över en rik flora av ordsprå k och talesätt, som samlats i en jiddisch-svensk utgåva av Kerbel (1995), ur vilken det citerades ovan. Det bör också noteras att jiddisch är det givna språket i den berömda judiska film-, sång- och teatervärlden. Den förste ståupp-artisten, , förvaltade ett judiskt arv och kryddade sin engelska med jiddischismer. Slutligen kan nämnas att jiddisch är mycket synligt på Internet med ett antal hemsidor och länkar. I detta avsnitt försöker vi ge en bild av i vilka sammanhang jiddisc h används som tal- och skriftspråk i . Liksom för de flest a mindre språk i är utbredningen och aktiviteterna ganska okända för majoriteten, men de kan utgöra ett mycket viktigt och levande inslag i livet för språkets utövare. Enligt , pensionerad redaktör för tidskrifte n Invandrare och Minoriteter, och själv en överlevande som evakuerades till 1950, har judarna en egen modell för integration i värdlandet som gäller alltså även . Detta gäller inte bara de som kom efte r kriget, utan gruppen som helhet, varhelst den slår sig ner. Man kan i denna modell se drag som går igen i judarnas historia även på annat håll i världen. beskriver judarnas integrationsstrategi som en gör det själv-modell. Vis av generationers negativa erfarenheter litar man inte på att statsmakterna skall skydda gruppen, utan man skapar ett eget skyddsnät. Man vet aldrig när man behöver fly igen, och man förvänta r sig inte att vara välkommen någonstans, enligt . ha r haft en mycket negativ inställning till detta beteende, t.ex. vad beträffar , en judisk heldagsskola i (se 1971:36-37). Enligt överlevde denna skola under den först a tiden tack vare gruppens egen finansiering och genom en självständi g hållning gentemot statsmakten. På samma sätt har Sällskapet för jiddisch och jiddischkultur i m.fl andra föreningar fungera t utan bidrag från stat eller kommun, enligt och . Judarna har inte heller sökt hemspråksundervisning i jiddisch för sin a barn. De som har begärt hemspråksundervisning har velat ha dylik i hebreiska i stället. I har man däremot enligt ajderman- Rytz gått ifrån den här strategin något. Där har judarna sökt och fåt t bidrag från kommunen till den judiska föreningen just so m invandrarförening, p.g.a. att en hög andel av föreningens medlemmar är flyktingar (nämligen överlevande). De föreningar i som organiserar aktiviteter kring jiddisch oc h jiddischkultur är åtminstone löst anknutna till de judiska församlingarna, på så sätt att de (enligt (1996:290 -92), för del i varje fall) erhåller indirekt stöd genom att de får låna lokaler av församlingen för sina möten och evenemang. Men detta betyder enligt flera källor inte att medlemmarna i de olika föreningarna är religiösa eller aktiv a församlingsmedlemmar. Jiddisch har även en viss roll som lingua i församlingslivet ; särskilt rapporteras detta för . Nya rabbiner som kommer frå n utlandet och därmed inte kan svenska, använder ofta jiddisch i sina tidiga kontakter med församlingsmedlemmar; de predikar delvis på jiddisch, och förk larar t.ex. på engelska, enligt . Hälsningsfraser oc h enstaka ord på jiddisch används även i i samband me d gudstjänstbesök , enligt . Jiddisch fungerar vidare som allmänt umgängesspråk bland 45:orna i informella samtal. 4.1.1Sällskapet för jiddisch och jiddischkultur i Den här föreningen , som firade 50-årsjubileum , finns i alla de tre församlingarna i och utger en gemensam tidskrift : Jiddisch-kultur i . Föreningarna har likartade aktiviteter på alla tre orterna. Medlemmarna träffas regelbundet för social och kulturell samvaro, där jiddisch spelar en helt central roll. Aktiviteterna kan t.ex. bestå av filmaftnar, vitsaftnar, teaterföreställnin gar eller musikaftnar. För en del av dessa evenemang inbjuds artister från eller att uppträda för publiken. Föreningarna i de tre städerna samordnar dess a evenemang, så att den utländska gruppen gör en turné med uppträdanden på alla tre orterna. Dessa besök kan ske i samband med en högtid, t.ex . minnesdagen av förintelsen. I alla fall i övers ätts mycket av det jiddischska innehållet till svenska "för att nå alla", enligt Izydo r Sznajdman. I däremot talar man enligt för de t mesta ("") jiddisch i samband med sammankomsterna. Bara i är 280 hushåll medlemmar i föreningen. Tidskriften i kommer ut med två nummer . Hälften av tidningen är på svenska och hälften på jiddisch . Halvorna är dock inte översättningar av varandra, utan innehållet skiljer sig åt. Den jiddischska halvan skrivs på vanligt sätt med hebreisk skrift. Innehållet omfattar bl.a. debatt, nyskrivna artiklar, omtryck och över - sättningar av tidningsartiklar, politiska karikatyrer, vitsar, poesi och annonser. Den trycks numera med laserskrift i A4-format i enfärg men med färgat omslag. 4.1.2 Andra föreningar och aktiviteter Jiddisch spelar en viktig roll även inom andra föreningar som är mer e ller mindre anknutna till församlingarna. Framförallt gäller detta de olik a "överlevande"-föreningar som finn s. Inom dessa sammanslutningar talas nästan enbart jiddisch, eftersom i stort sett alla som tillhör gruppe n överlevande är jiddischtalare. När de träffas talar de naturligtvis dett a språk, särskilt som anledningen till sammankomsten är deras ge - mensamma upplevelser. Föreläsningar av utländska personer, om de i första hand är riktade till äldre personer, hålls på jiddisc h i , enligt . Även många andra akti viteter som svenska judar deltar i kan innehålla jiddischska inslag. berättar t.ex. att högtidstal i samban d med bröllop, bar eller bat mitzvah eller t.o.m föreningars årsmöten ofta innehåller vitsar på jiddisch. Jiddischmusik är ett återkommande insla g i många aktiviteter. I leder en liten grup p som sjunger på jiddisch, och som ibland uppträder i olika judisk a sammanhang. Enligt Sznajdman går det inte att ha utan att sjunga på jiddisch. Man sjunger kanske på hebreiska och resten på jiddisch. I har enligt Aktuellt (feb. 1997) en fast judisk teaterscen invigts på . I nämnda Aktuellt kunde man se och höra ett utdrag ur Natten läser stjärnor (1991) p å jiddisch och svenska. Uppläsningen av dikterna, både på jiddisch och på svenska varvades med jiddischska texter tonsatt till punkmusik, framförda av unga musiker. Det judiska bandet Glickers som sjunger moderniserade gamla judiska sånger från öst på jiddisch är mycket populärt i , enligt . Kurser i jiddisch finns i studiecirkelform i och i . Dessa leds av resp . Dessutom fungerar som jiddischlärare i . Kursdeltagarna i de fö rstnämnda studiecirklarna är både unga och gamla, dock inte barn , enligt lärarnas uppgifter. I ges en nybörjarkurs och en kurs för mer avancerade, där man läser jiddischlitteratur. Uppläsning av litteratur på jiddisch har förekommit på judisk a närradion både i och i . I i varje fall bruk ar uppläsningarna översättas till svenska. I ger man en bibelkurs där man använde r jiddisch som umgänges- och förklaringsspråk i förhållande till texterna. Ingen bokutgivning i förekommer för tillfället, men det ä r ganska lätt att få tag i böcker på jiddisch från t.ex. . Äv en om ovannämnda föreningsaktiviteter i första hand organiseras a v människor i "överlevandegenerationen", besöks de inte enbart av dessa. Yngre personer kommer ofta på filmaftnarna och teater- och musikföreställningarna. Enligt flera av våra informanter förstår många i födda judar (framförallt inom babyboom-generationen) jiddisch utan större problem, även om många sällan talar språket. Det är ocks å ojämnt med läs- och skrivkunskaper inom den här generationen. Det finns enligt (samtal 970317) särskilt bland de mer ortodoxa ättlingarna till sekelskiftesflyktingarna användare av jiddisch inom andra, tredje och även i viss mån fjärde generationen, om man definiera r "användare av jiddisch" ganska brett (se nedan). Som antyds ovan är dock "överlevandegenerationen" den grupp som mest aktivt använder j iddisch, både när det gäller talspråket och skriftspråke t. Till de aktiva användarna bör också räknas vissa judar som kom till und er . De överlevande är samtliga i pensionsåldern. För denna grupp ha r jiddisch i många fall en mycket stor betydelse som länk till den värld so m existerade före . Även om den världen omfa ttar oerhört smärtsamma minnen, verkar de flesta vi talat med enbart ha positiva associationer till jiddisch. "Babyboom"-generationen har i många fall vuxit upp i hem där jiddisch talades, ofta parallellt med svenska. Detta gäller och barn samt och hennes man. De överlevande lärde sig i många fall svenska oerhört fort, oc h börja de även använda det hemma, men detta verkar inte ha inneburit att jiddisch försvann från hemdomänen, utan språket hade sin givna roll. I vissa hem talade föräldrarna jiddisch och barnen svarade på svenska. I andra använde man jiddisch i samband med de ofta förekommand e besök en av släkt och vänner från andra delar av världen. I alla sådan a sammanhang talades det jiddisch. fanns det fortfarande judiska kvarter i svenska städer där man kunde handla på jiddisch. Detta va r enligt t.ex. fallet på i , men äv en i mindre städer som , enligt . Generationsfaktorn spelar klart en viktig roll i språkbevarandet. Nä r man generationsvis jämför "sekelskiftesflyktingarna" och "andr a världskrigetflyktingarna" och deras ättlingar finns det intressanta likheter i språkanvändningsmönstret. I båda grupperna har första generatione n jiddisch som huvudspråk, men lär sig svenska. I båda grupperna lär si g andragenerationen jiddisch hemma av sina föräldrar, men tenderar at t tilltala dem på svenska. I tredje generationen finner man personer med varierande receptiva kunskaper, vad vi har kallat för "talarpotentialen". Men detta är inte hela historien. Det finns även likheter inom en oc h samma åldersgrupp, t ex bland de som föddes efter , vare sig de är ättlingar (i tredje generation) til l "sekelskiftesgruppen" eller (i andrageneration) till "överlevandegruppen" . De har vuxit upp då staten bildades, och dä r hebreiskan har spelat en delvis ny och viktigare roll för den judiska grup- pen. De har upplevt den etniska väckelsen som började i slutet av 60-tale t och som fortfarande pågår, vilken innebär att man intresserar sig för sitt etniska ursprung och kultur, även sitt språk. Huruvida man vill betrakta en del av den här generationen som "talare av jiddisch" eller inte beror på hur man definierar begreppet "talare av språk X". I andra sammanhang har (1985) kallat liknande talare för "receptivt tvåspråkiga" eller "marginellt tvåspråkiga". (1982 ) kallar en liknande grupp av talare av skotsk gaeliska för "semi-speakers". Dessa talare är framförallt personer som förstår språket ganska väl, oc h som kan uppskatta musik, teater, film eller vitsar på språket. E n (antagligen mindre) del kan läsa språket och få kan förmodligen skriv a jiddisch. Dessa personer utgör trots allt vad man skulle kunna kalla för e n "talarpotential". Om de kände ett större behov av att utv eckla sina färdig- heter i jiddisch, skulle de förmodligen kunna göra detta ganska fort . beskriver exempelvis hur hans dotter efter att ha utvandrat till och börjat arbeta som sjukgymnast där fick anledning at t utveckla sina färdigheter i jiddisch, eftersom många äldre patiente r uppskattade att de kunde få behandling hos sjukgymnasten på jiddisch . Enligt samstämmiga uppgifter skiljer sig de olika judiska försam - lingarna/föreningarna i ganska markant åt vad gäller andele n jiddischtalare. Detta beror i första hand på vilka grupper som dominerar de olika församlingarna/föreningarna i antal. I enkät bland medlemmar i judiska församling uppgav a v respondenterna att de hade "mycket bra" kunskaper i jiddisch; uppskattade sina kunskaper till "ganska bra". I en intervju anger att han tror siffrorna kan vara något i överkant. Han uppskattar at t kanske totalt har "ganska bra" eller "mycket bra" kunskaper i jiddisch bland församlingsmedlemmarna. I är enligt uppgif t bilden ungefär densamma som i . I och de "mindre" judiska föreningarn a spelar enligt flera källor däremot jiddisch en betydligt större roll än i de två störst a för samlingarna. Detta beror på att dessa församlingar och föreningar i större utsträckning domineras av senare anlända flyktingar, vilka i sto r utsträckning har jiddisch som modersmål. Här finns också en större and el ortodoxa judar, vilkas språkanvändning sammanfaller med de förra s (i intervju). Som nämndes ovan har jiddisch alltid spelat en större roll bland de mer ortodoxa judarna än bland de mer "liberala" eller reformerta. och församlingar har e n reformerad gudstjänstordning medan församlingen i och de p å många mindre orter som t.ex. är mer ortodoxa 13. Det finns små ortodoxa synagogor i både och , men dera s medlemmar tillhör samma församling som de som besöker den stor a synagogan i respektive stad. Detta innebär att andelen jiddischtalare -- aktiva eller "potentiella"-- säkert är högre i och på de mindr e orterna än i och . Vilka de exakta andelarna är vore mycket svårt att ange. Det finns även en stor grupp judar, förmodligen en majoritet, som inte alls är med i församlingarna eller föreningarn a. 1995 anger antalet betjänade medlemmar i de judiska församlingarna i som något över 10 300. Denna nettosiffra omfattar båd e församlingsmedlemmar och medlemmar i föreningar anknutna til l församlingarna. (1996:61) anger totalantalet judar till 20 000 och antalet församlingsmedlemmar till 7 000. Hon beräknade antalet sekulariserade judar till över 10 000. 13 Församlingarna är egentligen mycket "eklektiska". Medlemmarna kan ha ganska olik a preferenser vad gäller gudstjänstordning och t.ex. koscherhållning, men alla tillhö r samma församling, och de olika grupperna respekterar varandras sätt att leva. I enkät i anger t.ex. att de har strikt koscher själva, medan ansåg det viktigt att Församlingen har strikt koscher i gästköket i sessionssalen. Detta av hänsyn till ortodoxa församlingsmedlemmar såväl som gäster. Ä ven föreningar som t.ex. Sällskapet för jiddisch och jiddischkultur i är eklektiska vad gälle r politiska upp- fattningar, sionism o.s.v. på grund av att underlaget på varje ort inte räcker till mer än en förening.