sou · GLB3157d1 · 1998-01-01 00:00:00 — 208Lindensjö, B. & , U.P. (1986): 0OLITISK STYRNING OCH UTBILD NINGSREFORMER , Liber. 209Brunsson, N. (1990): 2EFORMER SOM RUTIN I Brunsson, N. & , J.P. (red): Makten att reformera , . (1992) %DUCATIONAL REFORM BY EXPERIMENT 4HE .ORWEGIAN EXPERIMENTAL EDUCATIONAL PROGRAM FOR YEAR OLDS AND THE SUBSEQUENT REFORM , HLS Förlag. 210 Jämför: , B: (1990): &¶RSKOLL¤RARE I TANKE OCH HANDLING I ett omfattande försök med 6-årsverksamhet i gjordes ett försök att ta tillvara det bästa från förskolan och skolans praktik enligt ett fastställt program. Försöket medförde emellertid knappast något pedagogiskt nytänkande i praktiken – det blev antingen tradi- tionell skola eller traditionell förskola. I en utvärdering och sam- manfattning av projektet drog slutsatsen att: förändringar kräver att de som arbetar inom ramarna för verksamheten har förändrat grunden för sin förståelse eller grunden för sina föreställ- ningar om vad arbetet egentligen handlar om/.../De måste göra sig andra föreställningar om vad som är viktigt och hur utbildning kan genomfö- ras.211 Detta hade inte hänt i experimentet med 6-åringarna och detta är förmodligen något av det svåraste i allt förändringsarbete. Inom förskola och skola finns det en tradition där barnen fortfarande i praktiken blir behandlade som objekt, trots att läroplaner och lärares föreställningar om verksamheten speglar ett annat pedagogiskt synsätt. Hur kan man då förändra grunden för sin förståelse av vad arbetet egentligen handlar om? Hur kan man som lärare förstå sina egna handlingar och handlingsmönster? För detta räcker det knap- past ett ökat ansvar eller en vilja att förändra. Det krävs också redskap för att genomföra de förändringar och den utveckling som man vill åstadkomma. 212 Pedagogisk dokumentation kan vara ETT redskap för att synliggöra och öppna för granskning av den egna praktiken. Pedagogisk dokumentation är ett kollektivt arbetsverktyg som bygger på ett gemensamt reflektionsarbete, där såväl lärare som elever/barn, föräldrar och andra kan delta. För att synliggöra prakti- ken krävs det dock att dokumentationen blir en naturlig och integre- rad del av det dagliga pedagogiska arbetet och inte något som ligger vid sidan av. Detta förutsätter att man i arbetet kan skapa en kultur av samarbete, reflektion och kommunikation. Att bygga en sådan kultur, där pedagogiskt arbete och teoretisk förståelse integreras och berikar varann och där man kan skapa teori ur den egna praktiken, är ett omfattande arbete som kräver , en professionell in- ställning samt en vilja att granska sina egna handlingar och ställa sig i dialog med andra. 211Haug, P (1992) %DUCATIONAL REFORM BY EXPERIMENT 4HE .ORWEGIAN EXPERIMENTAL EDUCATIONAL PROGRAM FOR YEAR OLDS AND THE SUBSEQUENT REFORM , HLS Förlag. 212Lenz-Taguchi, H. (1997): 6ARF¶R PEDAGOGISK DOKUMENTATION : HLS Förlag. (1992): 2EFLEKTERANDE UTV¤RDE RING KUNSKAPSS¶KANDE P¥ L¤RARNAS VILLKOR. Forskning om utbildning. Ett intressant exempel på en reflekterande pedagogisk kultur är den kommunala förskoleverksamheten i den norditalienska staden . Den pedagogiska filosofi som ligger till grund för verksamheten omfattar hela kommunen, alltifrån föräldrar och pedagoger till kommunpolitiker och stadens invånare och har till- skapats av öppen och reflexiv dialog på olika arenor. Filosofin bygger på en djup respekt för barns rä ttigheter och potentialer och är starkt kopplad till ett vetenskapligt förhållnings- sätt och idén om barnet och pedagogerna som medkonstruktörer av kultur och kunskap det medforskande barnet och den medfors- kande . En reflekterande pedagogisk kultur förutsätter att det finns ett konkret material i form av t ex händelser, läro- processer eller andra pedagogiska processer att reflektera över och som kan synliggöras för alla berörda. Det krävs således någon form av PEDAGOGISK DOKUMENTATION som kan bilda utgångspunkt för I Reggio har man utvecklat ett sätt att tänka kring doku- mentationen som en central och självklar del av det dagliga arbetet. Med hjälp av kamera och videokamera, bandupptagningar, skisser och anteckningar följer man barns och pedagogers arbete och läroprocesser. Dokumentationen synliggör arbetet och lärandet för pedagogerna, barnen, föräldrarna och allmänheten. Genom att på detta sätt göra arbetet synligt och offentligt, skapar man också förutsättningar för en dialog kring verksamheten, där många olika röster kan komma till tals och där nya tankar kan tänkas. Doku- mentationen blir således ett viktigt redskap för att KONTINUERLIGT UTVECKLA OCH UTV¤RDERA VERKSAMHETEN på varje förskola. vänds också i intern och extern fortbildning samt för mer övergri- pande diskussioner kring arbetet på daghemmen i kommunen. En av dokumentationens viktigaste funktioner är att bilda utgångspunkt för en gemensam reflektion bland pedagogerna. Dokumentationen och den gemensamma reflektionen öppnar för multipla perspektiv, där egna och andras tankar kommer till uttryck och blir synliga. Doku- mentationen kan på så sätt leda fram till att man konstruerar en gemensam förståelse av barnens liv och läroprocesser. Genom att ständigt gå tillbaka och studera, analysera och diskutera det som dokumenterats får man möjlighet att ompröva sina egna tolkningar tillsammans med andra, som det kan födas nya tankar och idéer kring hur man kan gå vidare i arbetet. Detta sätt att tänka kan sammanfattas i uttrycket man måste gå tillbaka för att kunna gå vidare, ett uttryck som ofta används i Reggio . Dokumentation i form av texter, video, foton, diabilder och bar- nens egna alster har också betydelse för barnen genom att de får möjligheter att minnas, återbesöka, känna igen och reflektera kring sina egna läroprocesser. De blir på så sätt också synliga och sedda som subjekt. Föräldrarna får genom dokumentationen möjligheter att ta del av inte bara VAD barnen gör, utan också HUR barnen gör och VILKEN INNEB¶RD barnen ger till det som görs. På så sätt kan även föräldrarna bli delaktiga i en dialog och erfarenhetsutbyte kring barnens liv och lärande. Genom att dokumentera barnens tankar och handlingar blir det möjligt att få upp ögonen för barns utforskande arbete, att synliggöra deras förmågor och låta deras röster komma till uttryck. De dokument som skapas kan synliggöra sådant som annars skulle ha förblivit osynligt: kunskaper, läroprocesser, idéer, relationer och uttryck. Dokumentationen kan således också bidra till att ge barnen, pedagogerna och daghemmen en synlig identitet och historia.213 Inom svensk förskola, liksom i övriga nordiska länder, har det vuxit fram ett stort intresse för pedagogisk dokumentation som arbetsredskap i det pedagogiska arbetet. I detta sammanhang har verksamheten i Reggio varit en viktig förebild och inspi- rationskälla. Erfarenheterna från projektet i en för- änderlig omvärld, där ett stort antal förskolor i en stadsdel i medverkat i ett kombinerat forsknings- och utvecklingsarbete, har bl.a. visat på dokumentationens centrala betydelse för att ut- veckla och förnya förskolans pedagogik och synliggöra verksamhe- ten och barns lärande för pedagoger, föräldrar, ledning och politi- ker.214 Genom att bygga nätverk där pedagoger från olika förskolor träffas och genom kollegial pedagogisk handledning där dokumen- tationen bildar utgångspunkt för gemensam reflektion, kan ett bredare erfarenhetsutbyte etablerats och bli en kraft i förnyelsen av förskolans pedagogik. En annan central funktion som dokumenta- tionen kan fylla är att den möjliggör en kvalitetsbedöming av för- skolans verksamhet, där såväl pedagoger som andra grupper kan involveras. 213 Se vidare t ex: , C., Gandini, L. & Forman, G. (eds) (1993): 4HE (UNDRED ,ANGUAGES OF #HILDREN 4HE 2EGGIO %MILIA !PPROACH TO %ARLY #HILDHOOD %DUCATION Norwood, : . Barsotti, A. (1997): $ SOM 2OBIN (OODS PILB¥GE , HLS Förlag. & Åsén, G. (1997): ,ORIS -ALAGUZZI OCH DEN PEDAGOGISKA FILOSOFIN I 2EGGIO %MILIA. I , L. & Zaar, M. (red) Boken om pedagogerna. 214 Se t ex: Att skärpa ögat – om pedagogisk dokumentation. (1995): Lenz-Taguchi, H. (1997): 6ARF¶R PEDAGOGISK DOKUMENTATION , HLS Förlag. 3AMMANFATTNINGSVIS menar kommittén attutvärdering oftast har en styrande effekt. Det finns därför en risk att de utvärderingsinstru- ment som används, i realiteten kommer att ersätta de mål som satts upp för verksamheten. Det är därför viktigt ATT UTVECKLA FORMER F¶R UTV¤RDERING SOM BIDRAR TILL EN UTVECKLING AV ARBETET I F¶RSKOLAN I DEN RIKTNING SOM L¤ROPLANEN ANGER. Utvärdering kan äga rum utifrån olika motiv och syften. För att kunna bidra till den enskilda förskolans utveckling är det angeläget att utveckla perspektiv och metoder för utvärdering och kvalitetsbe- dömning, där utvecklingsmotivet, snarare än kontrollmotivet är överordnat Det handlar med andra ord om ATT UTVECKLA ETT UTV¤RDE RINGST¤NKANDE D¤R UTV¤RDERING KVALITETSBED¶MNING OCH UTVECKLING AV PEDAGOGISK VERKSAMHET KAN G¥ HAND I HAND Utvärdering bör vara en del av förskolans offentlighet. möjliggöra insyn i, diskussion kring och bedömingar av verksam- hetens kvalitet är det angeläget ATT UTVECKLA FORMER F¶R UTV¤RDERING D¤R DET PEDAGOGISKA ARBETET OCH BARNS L¤RANDE DOKUMENTERAS OCH SYNLIGG¶RS OCH D¤R DOKUMENTATIONEN OCKS¥ KAN ¶PPNA F¶R EN DIALOG MED F¶R¤LDRAR LEDNINGSANSVARIGA POLITIKER OCH ANDRA "EST¤MMELSER OM F¶RSKOLEVERKSAMHETEN SKOLBARNSOMSORGEN OCH SKOLAN Bestämmelserna om förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen finns i socialtjänstlagen och bestämmelserna om skolan I propositionen &¶RSKOLEKLASS OCH ANDRA SKOLLAGSFR¥GOR215 har rege- ringen föreslagit att reglerna om förskoleverksamhet och skolbarnsom- sorg förs över så gott som oförändrade till skollagen. Den verksamhet som för sexåringar bedrivs enligt 15 § socialtjänstlagen föreslås bilda en egen skolform inom det offentliga skolväsendet. Denna skolform skall benämnas förskoleklass och är obligatorisk för kommunen att erbjuda men frivillig för barnen att delta i. Förskollärare och fritidspe- dagoger ges rätt att undervisa i det offentliga skolväsendet inom ramen för respektive kompetens. Det är den samlade kompetensen i ett arbetslag med förskollärare, grundskollärare och fritidspedagoger som skall bidra till en varierad dynamisk skola med den enskilda eleven i centrum för den pedagogiska verksamheten. Socialtjänstlagen är en målinriktad ramlag. Lagens syfte är att ange intentionerna och målen för kommunernas verksamhet. Förutom de mål för verksamheten som anges i socialtjänstlagen har utarbetat allmänna råd 216 för barnomsorgens olika verksamheter. Kommunerna har att i lokala mål utforma barnomsorgen efter de behov som finns. Central tillsynsmyndighet för barnomsorgen är . Dess roll har i takt med förändringen av statsbidragen förändrats från normering till uppföljning och utvärdering av verksamheten. Skollagens bestämmelser gäller såväl obligatorisk som frivillig skolverksamhet. Även om styrningen av skolan har ändrats från detalj- styrning till en målinriktad styrning är den mer detaljreglerad än barn- omsorgen. Förutom bestämmelserna i skollagen finns bestämmelser om skolan i skolformsförordningar samt i läroplaner och kursplaner. Läro- planerna anger de nationella målen för utbildningen. Kursplanerna anger dels vilka mål som undervisningen i respektive ämne skall sträva 1997/98:6: &¶RSKOLEKLASS OCH ANDRA SKOLLAGSFR¥GOR 216Socialstyrelsen (1987:3): 0EDAGOGISKT PROGRAM F¶R F¶RSKOLAN !LLM¤NNA R¥D (1988:4): +OMMUNALA FAMILJEDAGHEM !LLM¤NNA 2¥D (1988:7): 0EDAGOGISKT PROGRAM F¶R FRITIDSHEM !LLM¤NNA R¥D mot och dels vilka mål eleven skall ha uppnått efter det femte respek- tive nionde skolåret. Central tillsynsmyndighet för skolan är . har en central och en regional organisation för att fullfölja sitt uppdrag. Av socialtjänstlagens 13 a § framgår i vilka former förskoleverksam- heten och skolbarnsomsorgen skall bedrivas: Förskoleverksamheten bedrivs i form av förskola, som organiseras som daghem eller deltidsgrupp, i form av familjedaghem och i form av komp- letterande förskoleverksamhet (öppen förskola). Skolbarnsomsorgen bedrivs i form av fritidshem, integrerad skolbarns- omsorg eller familjedaghem. För barn mellan tio och kan skol- barnsomsorgen även bedrivas i form av öppen fritidsverksamhet. Skol- barnsomsorgen skall ta emot barn för vistelse den del av dagen då barnet inte vistas i skolan och under lov. I allmänna råd 217 redovisas de olika formerna enligt följande: $AGHEM är en pedagogisk gruppverksamhet för inskrivna barn i åld- rarna . Daghemmen har öppet större . Barngrup- perna kan organiseras i småbarnsgrupper för barn och i syskongrupper för barn mellan . grupper förekommer och omfattar såväl förskolebarn som skolbarn. $ELTIDSGRUPP är också en pedagogisk gruppverksamhet för inskrivna barn i åldrarna . I allmänhet omfattar verksamheten Alla sexåringar har en lagstadgad rätt i den ALLM¤NNA F¶RSKOLAN. Sexåringarna i familjedaghem har rätt till plats i deltidsgrupp. I FAMILJEDAGHEM tar en dagbarnvårdare emot inskrivna barn i åldrar- na . Verksamheten är i allmänhet förlagd till dagbarnvårdarens hem. Barn i familjedaghem bör ha tillgång till öppen förskola och Den ¶PPNA F¶RSKOLAN är en pedagogisk gruppverksamhet som riktar sig till barn och hemmavarande föräldrar och till dagbarnvårdare. Det finns inget inskrivningsförfarande i den öppna förskolan. 217 (1995:2): "ARNOMSORGEN I SOCIALTJ¤NSTEN !LLM¤NNA R¥D &RITIDSHEM är en pedagogisk gruppverksamhet för inskrivna skol- barn till och med under den skolfria . )NTEGRERAD SKOLBARNSOMSORG är fritidshem som ryms inom samma lokaler som skolan. &AMILJEDAGHEM fungerar som en form av skolbarnsomsorg (se I den ¶PPNA FRITIDSVERKSAMHETEN erbjuds barn att delta i aktiviteter tillsammans med andra barn och vuxna under den skolfria . Barnen är inte inskrivna i verksamheten. Övergripande mål och principer Av socialtjänstlagens 1 § framgår att: Samhällets socialtjänst skall på demokratins och solidaritetens grund främja människornas ekonomiska och sociala trygghet, jämlikhet i levnadsvillkor och aktiva deltagande i samhällslivet. skall under hänsynstagande till människans ansvar för sin och andras sociala situation inriktas på att frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser. Verksamheten skall bygga på respekt för människornas självbestämman- derätt och integritet. Paragrafen anger de övergripande målen för . Målen bör i första hand ses som politiska riktmärken och bör vara vägledande för all verksamhet inom 218. Dessa mål utgör grunden för konkonretiseringen för de delmål som riktar sig till olika målgrupper och verksamheter i socialtjänstlagen. I 12 § socialtjänstlagen anges de delmål som skall ligga till grund för omsorger om barn och ungdom: verka för att barn och ungdom växer upp under trygga och goda förhållan- den, i nära samarbete med hemmen främja en allsidig personlighetsutveckling och en gynnsam fysisk och social utveckling hos barn och ungdom, med särskild uppmärksamhet följa utvecklingen hos barn och ungdom som har visat tecken till en ogynnsam utveckling, 1979/80:1 del A: OM SOCIALTJ¤NSTEN. i nära samarbete med hemmen sörja för att barn och ungdom som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som de behöver och, om hänsynen till den unges bästa motiverar det, vård och fostran utanför det egna hemmet, samt i sin omsorg om barn och ungdom tillgodose det särskilda behov av stöd och hjälp som kan föreligga sedan en tvist om vårdnad eller umgänge har avgjorts av en domstol. Av specialmotiveringen till 12 § socialtjänstlagen 219 framgår att syftet med bestämmelsen är att i vid mening ange vilken inriktning kommu- nernas omsorger om barn och ungdomar skall ha. Förutom de i 12 § angivna målen skall förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen genomsyras av de ideologiska och demokratiska mål som finns angivna i 1 § socialtjänstlagen. Tanken med de i lagen angivna målformulering- arna är att kommunen i lokala mål skall precisera dessa. Kommunens ansvar och förskoleverksamhetens och skolbarnsomsorgens uppgift Av socialtjänstlagens 13 b § första stycket framgår vilka uppgifter förskoleverksamheten respektive skolbarnsomsorgen har. Förskoleverksamheten skall genom pedagogisk verksamhet erbjuda barn fostran och omvårdnad. Skolbarnsomsorgens uppgift är att komp- lettera skolan samt erbjuda barn en meningsfull fritid och stöd i ut- vecklingen. I andra stycket samma paragraf anges verksamheternas allmänna kvalitetskrav nämligen, personalens kompetens, att barngrupperna skall ha en lämplig sammansättning och storlek samt att lokalerna skall vara ändamålsenliga. I tredje stycket anges att verksamheten skall utgå från varje barns behov och att de barn som behöver särskilt stöd i sin utveckling av fysiska, psykiska eller andra skäl skall ges den omsorg som deras speciella behov kräver. I olika förarbeten och allmänna råd 220 gällande för- skoleverksamhetens uppgift framgår att det är förskolan, daghem och deltidsgrupp, samt fritidshemmen och den integrerade skolbarnsom- sorgen som har att svara för målen med den pedagogiska verksamheten. 1979/80 :1 del A: OM SOCIALTJ¤NSTEN. 1973:136: OM F¶RSKOLEVERKSAMHETENS UTBYGGNAD OCH ORGANISATION Sid 73 f. Prop. 1975/76:92: O M UTBYGGNAD AV BARNOMSORGEN Sid 16. Social- styrelsen (1995:2): "ARNOMSORGEN I SOCIALTJ¤NSTLAGEN. Familjedaghemmen har till uppgift att tillgodose barnens behov av fysisk omvårdnad och dagliga omsorger. Enligt socialtjänstlagens 14 § är det kommunen som är huvudman för förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen. Kommunen svarar för att barnomsorg erbjuds till de barn som behöver det. Verksamheten kan också anordnas av enskilda. Kommunerna är skyldiga att tillhandahålla plats i förskoleverk- samheten för barn som inte har uppnått skolpliktig ålder. Skolbarnsom- sorg skall tillhandahållas för barn till och med som är inskrivna i eller någon motsvarande skolform (13 §). Förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg skall tillhandahållas i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller barnets eget behov. För barn som inte har fyllt skall plats i förskola tillhandahållas om barnet behöver särskilt stöd i sin utveckling. Föräldrar som har anmält behov av plats skall erbjudas en sådan utan oskäligt dröjsmål (14 a och 14 b §§). Plats inom förskole- verksamheten och skolbarnsomsorgen skall erbjudas så nära barnets eget hem eller skola som möjligt med beaktande av vad som krävs för att effektivt uttnyttja lokaler och andra resurser. Skälig hänsyn skall tas till föräldrarnas önkemål (14 c §). Kommunen kan fullgöra sin skyldighet också genom att utan oskä- ligt dröjsmål hänvisa barnet till en motsvarande plats i enskild förskola eller enskilt fritidshem eller enskild integrerad skolbarnsomsorg. Skälig hänsyn skall tas till vårdnadshavarens önskemål om omsorgsform (14 § b). Kommunen kan lämna bidrag till enskild verksamhet om den upp- fyller kvalitetskraven, (se 13 b §), och avgifterna inte är oskäligt höga. Sådana bidrag bör lämnas med ett belopp per barn som inte oskäligt avviker från kommunens kostnad per barn i motsvarande verksamhet (18 §). Det är endast plats i allmän förskola (15 §) som är garanterad alla sexåringar. I propositionen &¶RSKOLEKLASS OCH ANDRA SKOLLAGSFR¥GOR221 föreslås denna sexårsverksamhet bilda en egen skolform inom det offentliga skolväsendet. Kommunen har ett särskilt ansvar för barn som behöver särskilt stöd. Oavsett föräldrarnas situation har dessa barn alltid rätt till för- skola, fritidshem eller integrerad skolbarnsomsorg utifrån sitt eget behov. Rätten gäller såväl plats som rätt till en verksamhet av sådan kvalitet att barnet får sina särskilda behov tillgodosedda. Socialnämn- den har enligt lagen ett ansvar för att bedriva uppsökande verksamhet 1997/98:6: &¶RSKOLEKLASS OCH ANDRA SKOLLAGSFR¥GOR för att ta reda på vilka barn med behov av särskilt stöd som behöver anvisas plats i barnomsorgen (16 §). Den ansvariga nämnden har också att verka för att barnen höstter- minen det år då de fyller och att barn med behov av särskilt stöd utnyttjar sina platser (17 §). Kommunen har också enligt denna para- graf att informera föräldrarna om verksamhetens organisation och innehåll samt syftet med denna. Kommunen ansvarar för att förskoleverksamheten och skolbarnsom- sorgen har möjlighet att bedriva en målinriktad verksamhet i överens- stämmelse med de övergripande målen. Kommunen skall besluta om konkreta mål och riktlinjer som är anpassade efter lokala behov och förutsättningar. De mål som kommunen utformar skall utgå från socialtjänstlagens målsättningsstadganden. Målen skall sedan preciseras av personalen i det praktiska arbetet.223 För att uppnå en viss kvalitet i verksamheten har kommunen att svara för att det inom förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen finns fungerande ledningspersonal samt utbildad och yrkeskunnig personal. Kommunen har även att svara för att perso- nalen får fortbildning. Av 13 b § andra stycket socialtjänstlagen framgår följande: För bedrivande av förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg skall det finnas personal med sådan utbildning eller erfarenhet att barnens behov av omsorg och en god pedagogisk verksamhet kan tillgodoses. Bestämmmelsen är allmänt formulerad och överlämnar åt kommunen att bestämma vilken kompetens personalen skall ha för att barnens behov av omsorg och god pedagogisk verksamhet skall kunna tillgodo- ses. Inom förskolan och den öppna förskolan arbetar förskollärare och barnskötare. Inom fritidshemmen och den integrerade skolbarnsomsorgen arbetar både fritidspedagoger och barnskötare. 222 (1995:2): "ARNOMSORGEN I SOCIALTJ¤NSTLAGEN !LLM¤NT R¥D 223 , G. & , I-B. (1996): &¶RSKOLANS UTVECKLING FAKTA OCH FUNDERINGAR , HSL Förlag. konstaterade i sin utvecklingsplan224 för barnom- sorgen att den uppdelningen i två yrkesgrupper som finns är en följd av att det inte funnits tillräckligt med personal med förskollärar- och fritidspedagogutbildning. ansåg det önskvärt med en enhetlig yrkeskår. Härav följer att alla anställda bör ha en likvärdig grundutbildning vilket innebär att barnskötarna bör få vidareutbildning. Av lagmotiv225 framgår också att personalen är den viktigaste kvali- tetsfaktorn i förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen. Det inne- bär en kompetenshöjning av barnomsorgens personal att barnskötare vidareutbildar sig till förskollärare och fritidspedagoger. Att succesivt öka andelen högskoleutbildad personal och att ha en mer enhet- lig personalstyrka bör vara en strävan. I förskolans och fritidshemmens pedagogiska program 226 framhålls att förskolans och fritidshemmens verksamhet bör ledas av pedagogiskt utbildad personal. Det är personalens kunskaper och erfarenheter som är verksamhetens viktigaste tillgång. För att barnen skall utvecklas och lära sig måste personalen vara medveten om vilket innehåll de skall arbeta med och vilket arbetssätt som skall tillämpas. Barns lärande sker i alla sammanhang och personalen måste därför i planering och daglig verksamhet vara medveten om att det är den totala situationen och inte enbart arrangerade aktiviteter i ett bestämt inlärningssyfte som har betydelse för barns inlärning. För att medvetet kunna tillvarata de resurser som finns i personalgruppen skall personalen samarbeta i arbetslag.227 I familjedaghemmen arbetar dagbarnvårdare. Dagbarnvårdarna skall ha adekvat erfarenhet eller utbildning. Personalen i den öppna fritids- verksamheten bör också ha adekvat utbildning eller erfarenhet. Det finns inte i socialtjänstlagen reglerat hur ledningsansvaret, under den politiska ledningen för barnomsorgen skall organiseras. Ledningsansvaret för förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen varierar beroende på hur den faktiska verkligheten ser ut. Förskollärare eller fritidspedagoger kan ha ledningsansvaret för ett varierande antal förskolor, fritidshem, familjedaghem och öppen fritidsverksamhet. 224Socialstyrelsens rapport till regeringen : 5TVECKLINGSPLAN F¶R BARNOMSORGEN. 1993/94:11: 5TVIDGAD LAGREGLERING P¥ BARNOMSORGSOMR¥DET Sid 39 f. 226Socialstyrelsen (1987:3): 0EDAGOGISKT PROGRAM F¶R F¶RSKOLAN !LLM¤NNA R¥D Sid 72.