sou · GLB384d2 · 1998-01-01 00:00:00 — Vi ser därför en fördel i att kommunerna kan biträda med att utöva tillsyn över den omfattan- de mängden konsumentprodukter. Vi föreslår att bestämmelse införs i förordningen om kosme- tiska och hygieniska produkter att länsstyrelserna utövar den närmare tillsynen inom länet och den kommunala nämnd som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskydd- sområdet utövar tillsyn inom varje kommun. Detta innebär att måste tillgodose behov av information, vägledning och utbildning i frågor om bestämmelser för kosmetiska produkter riktat till lokala och regionala tillsynsmyndigheter. Vi föreslår i avsnitt 5.12 att systemtillsyn tillämpas på kosmetiska och hygieniska produkter. 5.15Läkemedlens miljöeffekter ska kartläggas får i uppdrag att i samråd med Kemikalieinspektionen och föreslå lämpliga åtgärder för att minska läkemed- lens påverkan på miljön efter användning. 214 Åtgärder på nationell nivå är den myndighet som ansvarar för godkännande och kontroll av läkemedels kvalitet, effekt och säkerhet inom ramen för läkemedelslagstiftningen. har det inte regelmässigt förekommit att läkemedel kontrollerats med avseende på effekter på miljön. På läkemedelsområdet har emellertid införts krav på miljöeffektundersökning för nya läkemedelsprodukter vid ansökningar om godkännande, Environmental Risk Assess- ment, (ERA). Sedan inträde i EU ingår det att vid en bedömning av ansökningar om godkännande av nya läkemedel att även väger in eventuella bestående skad- liga effekter på miljön i den risk/nyttabedömning som ligger till grund för ett eventuellt marknadsföringsgod- kännande. kan även anmoda sökanden att införa hanteringsrutiner för att minimera risker av olika slag i den Produktresumé som beskriver produkten och dess användning. Nyttan med läkemedel ur hälsoperspektiv och företagens rätt att marknadsföra likvärdiga produkter måste vägas in i ett beslut om godkännande. Dokumentation som ligger till grund för godkännande lämnas till i samband med ansökan och utgör därmed allmän handling. Denna omfattas dock ofta av sekretess enligt 8 kap. 6 § sekretesslagen (1980:100). bedömningar utgör också allmän handling. kommer ett program att startas av för att en miljöriskvärdering i relation till nytta även ska inbegripa redan godkända produkter. kommer krav på miljöeffektundersök- ning Environmental Risk Assessment, (ERA) att även inbe- gripa redan godkända produkter. kommer företag med godkännande i att anmodas Åtgärd er på nationell nivå 215 lämna in en särskild dokumentation som innebär att kan avgöra vilka läkemedel som direkt kan anses utgöra en minimal risk för miljön och vilka som kan behöva dokumenteras ytterligare för att en korrekt risk/nyttabedömning ska kunna göras. Åtgärder för att minska läkemedlens påverkan på miljön efter användning måste bedömas från fall till fall och sättas i relation till läkemedlens nytta i ett folkhälsoperspektiv. Läkemedel som bedöms kunna ackumuleras i miljön kan enligt ovan nämnda riktlinjer bli föremål för särskilda inskränkningar i användningen. Ett exempel på problem som uppmärksammats är den diffusa spridningen av antimikrobiella ämnen till miljön. De kan bl.a. ge upphov till resistenta bakterier. I har det har konstaterats förändringar hos fisk nedströms avloppsreningsverk. Orsaken anses vara bl.a. läkemedelsrester i avloppsvattnet från hushållen. Det behövs motsvarande studier i av t.ex. hormonstör- ande effekter relaterade till läkemedelsanvändning. Vi föreslår att ges i uppdrag att i samråd med Kemikalieinspektionen, och ev. andra berörda myndigheter föreslå lämpliga åtgärder för att minska läkemedlens påverkan på miljön efter användning varvid särskilt ska beaktas effekter av långlivade och bioackumulerbara ämnen. 216 Åtgärder på nationell nivå 5.16Kartläggning av farliga ämnen i samhället En kartläggning av inlagringen av farliga ämnen i samhället genomförs för att bedöma problemets storlek och art Berörda myndigheter får i uppdrag att genomföra en kartläggning av farliga ämnen i samhället Ansvarig myndighet inom försvarsmakten får i uppdrag att genomföra motsvarande kartläggning. Vi har i vårt arbete avgränsat bort varor och material som redan finns i samhället (se avsnitt 1.8). Det betyder att vi inte föreslår mål eller åtgärder för farliga ämnen som redan är inlagrade i samhället eller som finns på deponier. Dessa ämnen innebär emellertid att utsläpp till eller annan påverkan på miljön sker under varornas användning eller i avfallsledet. Detta kan utgöra ett stort miljöproblem med betydelse för möjligheterna att uppnå Esbjergdeklarationens mål. Det finns endast ett fåtal uppgifter om de totala mängderna långlivade organiska miljögifter och metaller inlagrade i samhället. Sannolikt är den kända upplagringen av sådana ämnen bara en liten del av den totala mängden. Natur- vårdsverket redovisar i bl.a. rapporten ka Miljögifter (Rapport 4563) samt i rapporten i stad och land (Rapport 4677) bl.a. uppskattningar av mäng- den inlagrade farliga ämnen i samhället. På grund av den långa livslängden hos många ämnen är det inte möjligt att förutsäga när halterna av farliga ämnen och naturliga ämnen är nära noll respektive nära de naturliga halterna. Åtgärd er på nationell nivå 217 Våra mål är inriktade på ämnen som företag och konsumen- ter medvetet ska styra bort från. Våra mål tar inte fasta på utsläpp av ämnen från varor som redan förts in i samhället. Målen är deletapper för att uppnå Esbjergdeklarationens mål om att halterna av farliga ämnen ska vara nära nollnivå och att halterna av naturliga ämnen ska vara nära de natur- ligt förekommande (se avsnitt 1.4 och 2.2). Därför behövs en kartläggning för att utröna vidden av pro- blemet med upplagrade ämnen i samhället. Först därefter är det möjligt att ta ställning till eventuella åtgärder. Vi föreslår att en kartläggning av farliga ämnen i samhället görs för att bedöma problemets storlek och art. I kartläggningen bör ingå att ta fram följande uppgifter om hälso- och miljöstörande ämnen, bl.a. metaller och lång- livade organiska ämnen, -hur mycket som tillförs samhället , t.ex. via import och inhemsk produktion, -hur mycket som redan finns inlagrat i samhället och i vilken form, -hur mycket som släpps ut via kontrollerade utsläpp, -hur stor den diffusa spridningen kan tänkas vara, -hur stor är emissionen av kemikalier från olika typer av produkter. Vi föreslår att berörda myndigheter får i uppdrag att genomföra sådan kartläggning i samhället. Vi föreslår vidare att ansvarig myndighet inom försvarsmakten får i uppdrag att genomföra motsvarande kartläggning vad avser försvarsmaktens användning av ifrågavarande ämnen. Vi anser att det är en fördel om myndigheterna samordnar sitt kartläggningsarbete. Vi föreslår att kartläggningen bör ske med sikte på att att utgöra bedömningsunderlag för rege- rings översyn och utvärdering av de kemikaliepolitiska målen (se avsnitt 5.19). 218 Åtgärder på nationell nivå Företagen innehållsdeklarerar sina varor med avseende på kemikalieinnehåll Mynd igheterna, industrin och handeln inleder ett samarbete med målet att alla varor som säljs i ska vara innehållsdeklarerade. Med varor avses en mycket bred definition av produkter och material som marknadsföres. Som en liten del i det stora begreppet varor finns kemiska produkter bestående av kemiska ämnen eller beredningar av ämnen. Definitionen kan exemplifieras med en TV-apparat som är en vara men inte en kemisk produkt även om den innehåller kemiska ämnen. Som vi konstaterat i kapitel 3 har mängden kemikalier i varor ökat bl.a. till följd av utvecklingen för att ge varorna olika egenskaper exempelvis hållbarhet, mjukhet, flamskydd. Detta innebär att det i många varor finns minst lika många kemiska ämnen som i kemiska pro- dukter. Kravet på information om kemikalieinnehåll är dock inte alls lika omfattande för varor som för kemiska pro- dukter. För att fullt ut kunna utnyttja den viktiga drivkraft i miljö- och kemikaliearbetet som konsumenternas krav utgör, är det viktigt att informationen om kemikalieinnehåll utvecklas även för varor. En förutsättning för att en mark- nad ska fungera effektivt är att aktörerna på marknaden har tillgång till information så att de kan fatta rationella beslut. För att konsumenter själva ska kunna jämföra varor och tillämpa utbytesprincipen är det viktigt att det går att ta reda på vad varorna innehåller. En utveckling av innehålls- deklarationer av material och tillsatser i varor är därför ett Åtgärd er på nationell nivå 219 viktigt komplement till miljömärkningen och en förut- sättning för ett effektivt marknadsdrivet miljöarbete. Sannolikt är det framför allt de yrkesmässiga konsumenter- nas val som kommer att ge effekt. Privata konsumenter kan fortfarande vara betjänta av miljömärkning t.ex. Svanen och Bra Miljöval. Information om varors kemikalieinnehåll är också mycket viktigt vid omhändertagandet av avfallet. För att kunna dela upp avfallet i lämpliga fraktioner måste man lätt kunna ta ställning till vad varan innehåller. Vi föreslår att alla varor på något sätt ska vara försedda med en innehållsdeklaration som beskriver vilka material och tillsatser som ingår (se avsnitt 2.3). Sådan deklaration bör införas senast . Deklaration om innehåll ska finnas för både varor som tillverkas i och för varor som importeras. Särskilda tillsatser bör anges exempelvis stabilisator, flamskydd, mjukgörare, härdare. För att inte avslöja affärshemligheter, som exempelvis recept, bör inte den exakta mängden av varje del anges utan bara räknas upp. Vi bedömer att innehållsdeklarationer är förtroendeskapan- de och kommer att underlätta för upphandlare inom företag, men också för hushållen, att få information om varans innehåll. Många företag har insett detta och an- vänder sig av innehållsdeklarationer. Ett exempel är som för sina med- lemmmar har tagit fram modeller för miljödeklarationer där produktsammansättningen redovisas. Kretsloppsdelega- tionen behandlade frågan om innehållsdeklarationer för varor i sin "Strategi för kretsloppsanpassade material och varor", rapport 1997:14. Delegationen har för avsikt att utveckla innehållsdeklarationer som en del av producentan- svaret . 220 Åtgärder på nationell nivå Innehållsdeklarationer utvecklas nationellt - för att bli harmoniserade krav på EU-nivå För att utveckla förslag till innehållsdeklarationer på konsumentvaror kan en väg vara att myndigheterna, industrin och handeln inleder ett samarbete om system för innehållsdeklarationer med målet att alla varor som säljs i ska vara innehållsdeklarerade. ska också arbeta för att kommissionen utarbetar ett lagförslag om innehållsdeklarationer på konsumentvaror som säljs på EU:s inre marknad. bör även driva krav på globala regler om innehållsdeklaration. Se avsnitt 6.6. 5.18 Företagen redovisar hur de når de kemikaliepolitiska målen Företag som tillverkar, importerar, använder eller omhändertar kemikalier ska planlägga och regel- bundet redovisa hur långt de nått i arbetet för att nå de kemikaliepolitiska målen upprättas en plan för hur de kemikaliepoli- tiska målen ska nås. därefter gör företaget en avstämning mot planen och anger hur långt det kommit i arbetet med att nå målen Kemikalieinspektionen får i uppdrag att i samarbete med andra berörda myndigheter och med industrin ta fram riktlinjer för industrins redovisning av de kemikaliepolitiska målen och branschföreningarna ut- vecklar rekommendationer till företagen om miljö - ledningssystem som baserar sig på de svenska målen. Företagen ska redovisa hur de arbetar för att uppnå målen. Åtgärd er på nationell nivå 221 De mål som redovisas i kapitel 2 riktar sig i första hand till företag som arbetar på den svenska marknaden. Målen ska vara styrande och marknadsdrivande. Målen ska också vara styrande för myndigheternas verksamhet. Konsumenterna ska använda målen som riktlinjer i produktvalet. Vi föreslår att företag som tillverkar, importerar, använder eller omhändertar farliga kemikalier ska upprätta en plan för hur de kemikaliepolitiska målen ska nås samt regel- bundet kunna redovisa hur långt de nått i arbetet med att nå målen. Vi föreslår att arbetet sker enligt följande. upprättas en plan för hur målen ska nås. därefter bör företagen göra en avstämning mot planen och ange hur långt man kommit i arbetet på att nå målen. Vidare redovisas vilka åtgärder företagen tänker vidta för att närma sig målet. Tillverkare ska även redovisa vilka och hur stora utsläpp (inklusive diffusa utsläpp som t.ex. slitage och korrosion) av metaller som varorna orsakar under användning samt i återvinnings- och avfallsledet. Skälet till att vi lägger stor vikt vid redovisningen av metallutsläpp är att kunskapen om denna spridning behöver öka, och för att det generella metallmålet sannolikt är svårast av målen att uppnå (se avsnitt 2.7). Företagen ska kunna redovisa såväl planen som den årliga avstämningen för tillsynsmyndighet. Företagen ska dess- utom på lämpligt sätt offentliggöra arbetet med målupp- fyllelsen. Ett annat sätt att offentliggöra arbetet med måluppfyllelsen är att det beskrivs i företagets årsredovisning. Vi föreslår att Kemikalieinspektionen ges i uppdrag att i samarbete med andra berörda myndigheter ta fram riktlinjer för industrins redovisning av de kemikaliepolitiska målen. 222 Åtgärder på nationell nivå I den enkät vi gjort till näringslivet med frågan om vilka åtgärder som kan vidtas för att förmå företagen att minska användningen av farliga kemikalier, pekar flera organisatio- ner på miljöledningssystemen som ett viktigt styrmedel. har i samarbete med Föreningen visorer i tagit fram en bok som handledning för miljöledningssystem. Vi föreslår att och branschföreningarna utvecklar rekommendationer som baserar sig på de svenska målen och att företagen ska redovisa hur de arbetar för att uppnå målen. Arbetet med målredovisningen bör därför lämpligen också redovisas tillsammans med redovisning av miljöledningssystem för de företag som är anslutna till sådana system. 5.19 görs en översyn och en utvärdering av de kemikaliepolitiska målen och styrmedlen görs en översyn och utvärdering av de kemikaliepolitiska målen och styrmedlen. Vi har i kapitel 2 ställt upp ambitiösa mål för kemikalie- politiken. Enligt vår uppfattning bör dessa mål huvud- sakligen kunna nås på frivillig väg under medverkan av alla aktörer på kemikalieområdet. En förutsättning för att målen ska nås är att alla som hanterar kemikalier tar sitt ansvar genom att tillverka, tillhandahålla, efterfråga och använda kemikalier och varor som är hälso- och miljömässigt Åtgärd er på nationell nivå 223 acceptabla i ett kretsloppsperspektiv. Ett stort ansvar läggs på näringslivets aktörer. Det kan finnas en risk att arbets- sättet inte blir lika drivande som lagstiftning. Det är därför viktigt att regeringen tydligt markerar sin avsikt att genom- driva målen. Om marknaden inte klarar att nå upp till målen kan det bli nödvändigt att tillgripa andra medel. Målen ska nås på tio respektive . kan vara både en kort och för förändringsarbete. Företagen kan behöva investera i nya maskiner och processer, vilket ibland tar . Ändrade kundkrav kan åstadkomma helt nya verksamheter och även branscher på bara . Komplexiteten i varuflödet kan göra det svårt att löpande följa utvecklingen och mäta graden av målupp- fyllelse. I föregående avsnitt har vi föreslagit hur företagen ska redovisa sitt arbete mot de kemikaliepolitiska målen. Regeringen kan behöva ta ställning till om det av oss föreslagna arbetssättet leder mot målen med tillräcklig kraft. Regeringen behöver vidare ta ställning till vilka ytterligare åtgärder som kan behövas för att Esbjergdeklarationens mål ska uppnås. Regeringen kan också behöva ett underlag för att bedöma om lagstiftningsåtgärder kommer att bli nöd- vändiga. Vi föreslår därför att regeringen vid lämplig tid- punkt gör en översyn av arbetet med att nå de kemika- liepolitiska målen. Översynen bör bygga på det material som företagen redovisat, men även annat underlag från myndigheter m.fl. Bland detta underlag bör också ingå uppgifter från den kartläggning som vi föreslår ska genomföras enligt avsnitt 5.16. Uppgifterna är viktiga som ett underlag för regering- ens bedömning av ev. behov av åtgärder för att Esbjerg- deklarationens mål ska uppnås. Tidpunkten bör väljas så att det med rimlig grad av säkerhet går att bedöma hur det nya arbetssättet har fungerat och om målen kan nås . 224 Åtgärder på nationell nivå också innehålla en analys av i vilken grad olika styrmedel, t.ex. den av oss föreslagna nätverksmodellen, har bidragit till resultaten. Vi anser att är en lämplig tidpunkt, som ger möjlighet för eventuella ytterligare åtgärder att hinna verka . 5.20 utnyttjar aktivt möjligheterna till nationell lagstiftning och notifierar nationella begränsningar utnyttjar de möjligheter som finns till nationell kemikalielagstiftning på icke harmonisera- de och harmoniserade områden verkar för ökad klarhet i frågan om hur stora dessa möjligheter är till nationell lagstiftning genom att praxis utveck las Kemikalieinspektionen tar fram förslag till na- begränsningar av särskilt farliga ämnen som sedan notifieras Nationella särregler ska vara väl motiverade ur hälso- och miljösynpunkt. ambition ska i första hand vara att arbeta för gemensamma lagar inom EU på kemikalieområdet. ska arbeta för att dessa utgår från en hög skyddsnivå. I vissa lägen kan det dock finnas behov av att går längre i den nationella lagstiftningen vilket inte är minst viktigt för att gemenskapens hela kemikaliepolitik effektivt ska drivas framåt. På områden där gemenskapslagstiftning ännu inte stiftats, dvs. på icke harmoniserade områden, kan Åtgärd er på nationell nivå 225 nationella åtgärder vidtas i den mån de inte inskränker den fria handeln eller om de gör det, i den mån att de är proportionella i förhållande till de problem de avser att motverka. bör utnyttja de möjligheter som ges till nationellt agerande på icke harmoniserade områden. På områden där det finns gemensam lagstiftning, harmoni- serade områden, ges möjligheter till nationella åtgärder genom den s.k. "miljögarantin". Miljögarantin garanterar inte medlemsländerna att gå längre nationellt varför begreppet är missvisande. Miljögarantin ger dock möjlighet till nationellt agerande. Det är viktigt att bidrar till ökad klarhet i hur stort utrymme som ges genom "miljöga- rantin". Detta kan ske genom att utnyttjar de frihetsramar som finns att införa nationella bestämmelser. För att pröva medlemsstaternas handlingsutrymme och på det viset driva gemenskapens kemikaliearbete framåt föreslår vi att Kemikalieinspektionen får i uppdrag att ta fram förslag till nationella begränsningar av särskilt farliga kemiska ämnen som ännu inte är begränsade på gemen- skapsnivå i syfte att förslagen notifieras. Det är också viktigt att särreglerna är väl motiverade ur hälso- och miljösynpunkt (se avsnitt 6.4). Vi inser att sådana notifieringar inte är förenliga med det generella angreppssätt som vi föreslår i kapitel 4. Notifie- ringar av enskilda ämnen motiveras dock av att de är viktiga som ett parallellt arbetssätt för att skapa ökad juridisk klarhet och för att driva gemenskapens kemikalie- arbete framåt. I kapitlet Åtgärder i EU (avsnitt 6.4) utvecklas frågan om nationella lagstiftningsmöjligheter. Se även bilagor- na 4 och 11. 226 Åtgärder på nationell nivå 5.21 Svensk policy tas fram för det internationella kemikaliearbetet fortsätter att spela en aktiv och drivande roll i det internationella arbetet Kemikalieinspektionen och Sida får i uppdrag att ta fram en plan för hur de globala kemikaliefrågorna ska integreras med biståndspolitiken. Vi anser att möjligheterna att nå de svenska miljömålen är avhängigt förhållandena i andra länder, framför allt län- derna utanför . En stor del av den svenska miljöpo- litiken måste föras utomlands, i regionala och internationella organisationer. Vi måste där på alla sätt verka för att kontrollen av kemiska produkter och varor når en accepta- bel nivå i alla länder. Utgångspunkten måste vara att inget land ska behöva utstå skador på sin miljö till följd av kemikalie- eller varuproduktion i någon annan del av världen. Vi anser att ska fortsätta att spela en aktiv och drivande roll i det internationella arbetet. Detta måste vara en del av den nationella politiken och ses som ett utflöde av den. Enligt kommittén har en kemikaliepolitik som bedrivs på olika nivåer nationellt, inom EU och internatio- nellt. Åtgärd er på nationell nivå 227 Biståndspolitiken måste kopplas mycket tätare till kemikali- epolitiken. Svenska initiativ för att åstadkomma global avveckling av farliga ämnen måste samordnas bättre med bistånds- och samarbetsinsatser i mottagarländerna. En internationell arbetsfördelning bör också eftersträvas för att fler länder ska dras in i arbetet på att förbättra den globala miljön. Vi vill särskilt lyfta fram betydelsen av en starkare sam- verkan mellan kemikalie- och biståndsmyndigheterna. Det påbörjade samarbetet mellan Kemikalieinspektionen och Sida är ett steg i rätt riktning. Vi anser att det behöver utvidgas och fördjupas. De båda myndigheterna bör därför få i uppdrag att ta fram en gemensam plan för hur de globala kemikaliefrågorna ska integreras med biståndspoli- tiken. roll i genomförandet av de förväntade globala kemikaliekonventionerna ska därvid särskilt belysas.