sou · GLB359 · 1998-01-01 00:00:00 — I många fall har dock bidragit med engångs- belopp från (avser 1995) för att stödja dessa arrangemang. betalade 290 000 till 30 olika mottagare i sådant stöd. Vid en genomgång av vilka som mottagit sådant arrangemangsstöd är det dock svårt att se någon särskild linje i valet av stödmottagare annat än att de generellt genomfört ett arrangemang som inom vida ramar faller inom syftet för svensk-norsk verksamhet. har också under åtskilliga år tagit initiativ till och genomfört s.k. öppna arrangemang i form av konserter, vispro- gram, författarmöten med uppläsningar, utställningar, litterära cabaréer m.m. Till dessa har allmänheten haft tillträde och arran- gemangen har marknadsförts på olika sätt. Restaurangen har ibland anknutit till dessa arrangemang genom att erbjuda prisvärda måltider. En särskild del av verksamheten är stipendiemottagningen. Cirka 200 stipendier , innebärande fri vistelse på Voksen- åsen , utdelas av Svensk-norska sam- arbetsfonden till svenskar som behöver vistas i för studier, forskning eller andra skäl. De impulser som stipendiaterna ger till och de erfarenheter som de själva gör i under sin vistelse är självklart en del i förverkligandet av syfte. En fråga som upprepade gånger uppmärksammats av styrelsen utan att man för den skull funnit någon varaktig lösning är hur man skall få flera ungdomar till . Visserligen har några möten mellan svenska och norska skolklasser genomförts på Vok- senåsen i samarbete med men den organise- rade ungdomsrörelsen i dess många former har i stort sett lyst med sin frånvaro. under den nya förvaltningsformen 27 fick som redan nämnts från början ett särskild statligt stöd till programverksamheten, 1977 var det . Beloppet växte successivt och uppgick till ca . Året därpå, 1989, uppgick verksamhetsbidraget till ca för att 1990 passera . Verksamhets- bidraget ligger på . Bakom den mycket snabba höjningen 1988-90 låg statsmakternas gensvar på styrel- sens begäran under dåvarande ekonomiska kris som hotade att frysa ner den kulturella verksamheten. Utöver statsbidraget har under de goda verksam- hetsåren också överfört medel från det egna resultatet, hade dessa avgörande betydelse för möjligheten av genom- föra programverksamhet, i själva verket fick betala större delen av programverksamheten med egna intjänade medel. har statsbidraget i stort sett täckt den totala kostnaden för programverksamhetens särkostnader, kostnaden för personal (direktör, kultursekreterare och assistent) har dock täckts av egna medel. Statsbidrag och egna medel har varit de viktigaste resurserna för kultur- och programverksamheten. Det bör dock nämnas att den Norsk-svenska samarbetsfonden med början 1992 och framåt gav ett riktat bidrag för att stärka led- ningskapaciteten på . Därutöver har från gång till gång erhållit mindre bidrag från samarbetsfonderna för särskilda arrangemang, samt från en rad olika intressenter, bl.a. norska kirke- og undervisningsdepartementet. Bidragen från andra har, även om de i det enskilda fallet har varit betydelsefulla, dock aldrig spelat någon avgörande roll för finansiering av program- verksamheten. Inte heller deltagaravgifterna har varit av sådan storlek att de haft annan än marginell roll för den totala finansie- ringen. av programverksamhetens kostnader täcktes av övriga bidrag och avgifter. I sammanhanget bör dock nämnas de särskilda Voksenåsensti- pendier som utbetalas av Svensk-norska samarbetsfonden. Stipen- dierna kommer indirekt verksamheten tillgodo genom att de finan- 28 under den nya förvaltningsformen sierar vistelsen vid för ett antal stipendiater . Dessa stipendier finansieras via ett statsbidrag från Kulturdepar- tementet som utbetalas till fonden. För /96 (18 månader) uppgick statsbidraget till 3.5Voksenåsens kontakter med svenskt kultur- och organisationsliv har, och har haft, en omfattande kontakt med svenskt kultur- och organisationsliv. Kontaktytorna har varit många. Dels har styrelseledamöterna i sig genom styrelsens sammansättning kommit att utgöra viktiga kontakter till olika delar av svenskt sam- hälls- och kulturliv, dels har också representantskapet i betydande utsträckning kommit att utgöra en sådan kontaktyta. Vidare har kultursekretariat, trots begränsade resurser, genom sin verksamhet, både när det gäller den dagliga verksamheten och när det gäller marknadsföring och nätverksbyggande odlat många kontakter som kommit tillgodo. Svenska ambassa- dens i roll när det gäller att utveckla och förstärka Voksen- åsens betydelse har varit mycket betydelsefull. Samtliga ambassa- dörer som beskrivs har ägnat stor uppmärksamhet och aktivt förstärkt dess roll som svensk-norsk mötesplats genom att medvetet utnyttja för olika arrangemang och för ambassadens representation. Särskilt bör man lyfta fram den roll som dåvarande vid ambassaden, , hade för att utveckla utåtriktade verksamhet. De organisationer på svensk sida som samarbetat med är bl.a. Svensk-norska samarbetsfonden (tidigare två fonder, en i varje land), norska och svenska Föreningen den, Norsk-Svensk och , paraplyorganisa- tionerna för de norska och svenska folkbildningsorganisationerna. Även med olika kulturorganisationer och intressesammanslut- ningar har livliga kontakter förekommit, framför allt i samband med särskilda arrangemang. Här kan bl.a. nämnas förfat- under den nya förvaltningsformen 29 tarförbund, , . Även arbetslivets och näringslivets organisationer finns bland samarbetspartners. Den bild man får om man betraktar perioden som helhet är dock att det är svårt att se tydliga prioriteringar och fokuseringar i programverksamhet, man har med tämligen små resurser försökt att täcka åtskilliga områden, med beundransvärda ambitioner men med små möjligheter att göra rejäla avtryck. 4 Överväganden och förslag Utredningen har enligt sina direktiv främst att ta ställning till frågan om förvaltningsformen, och då särskilt pröva om den nuvarande förvaltningsformen, aktiebolag, är lämplig med hänsyn till verksamhetens ideella grundsyfte. I direktiven uppdras åt utred- ningen att bedöma för- och nackdelar med bolagsformen, sett i förhållanden till ekonomin, effektiviteten och programverksam- heten samt att lägga fram de förslag som slutsatserna föranleder. nuvarande förvaltningsform infördes efter riksdags- beslut /77, efter en utredning av den dåvarande . hade Svensk-norska samarbetsfonden via en särskild direktion haft ansvar för förvalt- ningen. Skälet till att förvaltningsformen då ändrades var att man ville få en förvaltningsform med ett tydligt och fast regelverk, inte minst för den ekonomiska förvaltningen. Eftersom var rörelsedrivande ansågs det då att aktiebolagsformen var den när- mast till hands liggande. Genom särskilda entrepenörsavtal har emellertid själva hotell- och restaurangrörelsen kommit att hanteras utanför aktiebolaget. De skäl som talar för denna förvaltningsform är i allt väsentligt desamma som åberopades när den infördes . 32 Överväganden och förslag första medför förvaltningsformen att verksamheten kan drivas inom ett ändamålsenligt reglerat och välkänt regelverk vars legala implikationer i alla avseenden är väl kända. För det andra är det ekonomiska ansvaret entydigt definierat och kraven på styrelsen när det gäller den ekonomiska förvaltningen tydligt. möjlighet att bedriva kommersiell verksamhet, även om detta sker genom en entreprenör, är bättre ägnat att driva i aktie- bolagsform. Ur ekonomisk synpunkt finns det inga skäl som talar för en avveckling av aktiebolagsformen. Om någon annan förvalt- ningsform skulle väljas i stället för den nuvarande är det ändå nödvändigt att inom ramen för denna utforma regler som säker- ställer motsvarande klara ansvarsfördelning och regler för den ekonomiska förvaltningen som bolagsformen implicit ger. När det gäller ekonomisk effektivitet finns det enligt utredningen inte heller något skäl som talar för att i en annan förvaltningsform skulle kunna drivas med lägre kostnader än i den nuvarande. Det finns inga kostnader som särskilt kan länkas till förvaltningsformen och som skulle upphöra om den ändrades. Det bör även nämnas att också i sin nuvarande förvaltningsform av norska myndigheter i praktiken har bedömts efter sitt ideella syfte. är för en stor del av driften undantagen från mervärdesskatt, och SVAS har i sin självdeklaration angett att man med hensyn till art og formål inte anser sig vara skattepliktiga för vinst eller förmögenhet, vilket har godtagits av myndigheterna och det finns ingen anledning att tro att en förändring av förvaltningsformen skulle ge ytterligare eko- nomiska fördelar. Under denna rubrik avhandlar utredningen också frågan om för- valtningsformen och effektiviteten. Effektivitet i detta sammanhang bör enligt utredningens mening tolkas som i vilken utsträckning verksamheten uppnår de eftersträvade resultaten. Överväganden och förslag 33 När i skrivelse till regeringen begärde att frågan om förvaltningsform skulle prövas anför man särskilt att aktiebolagsformen inte är ändamålsenlig för den ideella verksam- heten och syftar då till aktiebolagsformens huvudsakliga syfte att drivas med så stor vinst som möjligt för ägarna, vilket ju inte är syfte. Utredningen kan i detta avseende instämma med styrelsen i så motto att en stark betoning av aktiebolagsformen i marknadsföringen och i annan kommunikation med omvärlden skulle kunna ge en felaktig uppfattning om vad som är primära syfte. Problemet skulle då vara att får en profil som skapar missförstånd och försvårar för ledning att arbeta effektivt, och nå de resultat man eftersträvar. Detta är enligt utredningens bedömning den enda egentliga invändningen som kan resas mot att behålla den nuvarande förvaltningsformen. Enligt utredningens bedömning har dock styrelsen stor frihet att gentemot kunder och andra intressenter forma profil, även när det gäller namnet, så att den i allt väsentligt inte associerar till schablonbilden av ett aktiebolag. De enda sammanhang där associationsformen måste klargöras är vid formell kommunikation med myndigheter och där den legala aspekten av en relation eller transaktion är viktig, t.ex. vid slutande av avtal. Det är också ut- redningens bedömning att styrelsen medvetet försöker forma profil så att primära syfte framhålls. En annan invändning mot aktiebolagsformen är att den dagliga ledaren i enlighet med formen benämns administrerande direktör med i lagstiftningen beskrivna vissa uppgifter, medan styrelsen önskar att ledare skall ha en mer kulturell profil. nye daglinne ledare benämns nu generalsekreterare. Utredningen kan här konstatera att den norska aktiebolagslagen inte kräver att en administrerande direktör tillsätts om aktiekapitalet är mindre än 1 000 , vilket innebär att är fri att forma ledarens uppgifter och profil utan hänsyn till aktiebolagslagen. aktiekapital är 100 , och även om utredningen i denna rapport föreslår att aktiekapitalet utökas kommer det inte att nå detta gränsvärde. 34 Överväganden och förslag Utredningen har också prövat möjligheten att införa andra förvalt- ningsformer, stiftelse eller ideell förening. Regeringen har med gillande av i prop. 1995/96:61, om formerna för verksamhet som är beroende av statligt stöd, ut- talat att verksamhet som är beroende av anslagstilldelning men inte kan eller bör bedrivas i myndighetsform företrädesvis skall bedrivas som aktiebolag eller ideell förening. I princip avvisas i nämnda proposition bildandet av nya stiftelser för verksamhet som regel- mässigt tar emot anslag. Detta måste enligt utredningen i hög grad vara giltigt för som tar emot mer än i anslag från den svenska staten, anslaget 1995 utgjorde av totala intäkter. Den fördel som utredningen kan se med en stiftelse som för- valtningsform för skulle vara att man kunde undanröja risken för att skulle få en felaktig profil på grund av sin ställning som aktiebolag. ideella syfte skulle kunna framgå tydligare utan att skymmas av aktiebolagets kommersiella prägel, i den mån aktiebolaget blir synligt för omvärlden. En stiftelses stadgar måste dock, för att fylla statens krav på insyn, säker förvaltning och ekonomiskt ansvar, utformas så att den reg- lerar i stort sett samma förhållanden som täcks genom aktie- bolagsformen. skall dock egentligen förvalta något eftersom den i huvudsak inte är tänkt att vara rörelsedrivande. alla egentliga tillgångar, fastigheten med b yggnader förvaltas dock av , ett förhållande som kommer att bestå. Direktiven uttalar också tydligt att detta förhållanden inte skall förändras. En eventuell stiftelse för har alltså endast verksamheten att förvalta. Utredningen kan därför inte finna att det finns så starka skäl som talar för att bilda en stiftelse för förvaltning av att det kan vara ett argument mot vad som framförs i denna proposition. Beträffande ideell förening finner utredningen heller inga starka argument som talar för att det skulle vara en bättre lösning. Stadgarna i en sådan förening måste i allt väsentligt utformas så att Överväganden och förslag 35 de fyller de legala krav som ägaren, staten, kan ha på en säker för- valtning och ekonomiskt ansvar för styrelsen. Det är också oklart vilka som skulle bilda en sådan förening. Det är knappast ända- målsenligt eller logiskt att staten ensam skulle vara föreningsbildare och det är heller inte klart vilka som tillsammans med staten skulle vara föreningsbildare och hur ansvars- och inflytandefrågorna skulle behandlas i en sådan förening. Ideella föreningar bildas oftast av individer eller redan organiserade intressen som vill samverka i särskilda syften och där föreningsbildarna delar inflytande och ansvar. Ur det perspektivet skulle det vara naturligt att de befintliga organiserade ideella norsk-svenska intressena skulle vara med och bilda en sådan förening. Om skulle förvaltas av en ideell förening där staten vore ensam ägare av den fasta egendomen och sannolikt också den enda som, liksom , hade det yttersta ekonomiska ansvaret skulle det dock bli en kraftig obalans i förhållande till övriga föreningsbildare. Utredningen anser det därför inte heller lämpligt med denna förvaltningsform. Utredningen har efter en genomgång av de förhållanden som talar för och emot aktiebolagsformen kommit fram till slutsatsen att aktiebolagsformen bör behållas som förvaltningsform för Voksen- åsen även i fortsättningen. Utredningen anser dock att den nuva- rande bolagsordningen bör modifieras något inom ramen för de möjligheter som aktiebolagslagen ger, vilket utvecklas i följande avsnitt. 36 Överväganden och förslag 4.2Utveckling av den nuvarande förvaltningsformen SVAS fick när det bildades ett representantskap. Enligt norsk aktiebolagslag kan ett representantskap utses av bolagstämman för att ge en bredare representation och insyn i bolagets verksamhet. Representantskapets uppgift är att bilda sig en uppfattning om verksamheten och att till bolagsstämman uttala sig om styrelsens förvaltning och om huruvida styrelsen bör beviljas ansvarsfrihet eller ej. Om bolaget är en bank har representantskapet ytterligare vidgade befogenheter. representantskap har visserli- gen i någon mån fyllt denna formella roll, men dess huvudsakliga roll, och sannolikt dess egen uppfattning om sin roll, har varit att diskutera och ge idéer till den syftesnära verksamheten. Repre- sentantskapets sammansättning och kompetensprofil har inte heller varit sådan att den kunnat följa den ekonomiska förvaltningen. Enligt utredningens mening bör det nuvarande representantska- pet avvecklas som institution. Representantskapet har under de som haft sin nuvarande förvaltningsform spelat en viktig roll för att följa verksamheten och många av dess medlemmar har på ett förtjänstfullt sätt bidragit till programverksamhetens utveckling. har åtskilliga av dem som utsetts att ingå i representantskapet aldrig kommit till de i huvudsak årliga repre- sentantskapsmötena. En anomali är också att representantskapet egentligen inte spelat den roll som den enligt aktiebolagslagen är avsedd att göra, att ge aktieägarna en bredare insyn och ett större inflytande över bolagets skötsel. Detta kan vara viktigt med ett spritt aktieägande där de många aktieägarna får större möjlighet till representation och därmed inflytande än vad styrelsen ger. I Vok- senåsens fall, där staten är ensamägare, kan inte representantskapet förstärka statens inflytande och insyn. Den uppgift som representantskapet har haft som kontaktorgan för programverksamheten är emellertid viktig, men det bör framför Överväganden och förslag 37 allt vara styrelsens uppgift och ansvar att organisera verksamheten så att viktiga och fungerande relationer etableras med individer, organisationer, institutioner och opinioner i och och som kanaliserar viktiga impulser för utveckling. Enligt utredningens mening kan och bör en sådan kontaktverksamhet organiseras på ett över tiden mera flexibelt sätt än det nuvarande representantskapet, och styrelsen bör få det fulla ansvaret för att organisera detta på lämpligt sätt. En sådan uppgift ligger ju implicit i styrelsens uppdrag. Eftersom representantskapet är en fakultativ del av bolagsbild- ningen kan det avvecklas genom en enkel ombildning av bolags- ordningen vid en ordinarie eller extra bolagsstämma efter beslut av regeringen. Denna förändring bör enligt utredningens mening genomföras . Det nuvarande aktiekapitalet, 100 , fastställdes när penningvärdet var ett annat och när verk- samhet var avsevärt mindre. var det uppenbart att det låga aktiekapitalet var ett problem med starka resultatsvängningar och då även annat reservkapital sakna- des. I samband med att en ombildning av bolagsordningen sker för att avveckla representantskapet bör därför aktiekapitalet utökas för att uppgå till minst 500 men ej över 1 000 . Detta kan ske utan kostnader för statsverket genom att en mindre del av i balansräkningen befintligt reservkapital (reservfond, dis- positionsfond och investeringsfond) ombildas till aktiekapital. har, utöver aktiekapitalet mer än 6 000 fon- derade. Bolaget bör därefter kunna klara tillfälliga resultatsväng- ningar med större stabilitet än i det förflutna. Det innebär också att ägarna, och styrelsen, kommer att få en tidigare varning när eko- nomiska problem uppstår. Det är orimligt att en rörelse av Vok- senåsens storlek inte skall behöva upprätta kontrollbalansräkning förrän i stort sett alla likvida resurser förbrukats, vilket är fallet . 38 Överväganden och förslag Över den tid fungerat i sin nuvarande förvaltningsform kan man finna att relationen mellan styrelsen som företrädare för verksamheten och ägaren staten inte har varit särskilt utvecklad. Ägaren har inte, utöver propositionen 1976, preciserat eller utvecklat målformuleringarna för eller uttryckt någon långsiktig avsikt med anläggningen trots de betydande statsbidrag som lämnas. Styrelsens verksamhetsberättelser och anslagsframställningar har , i avsaknad av egentligt gen- svar, stereotypiserats och har inte det informationsvärde som skulle behövas för att ägaren skulle kunna göra väl underb yggda bedömningar. Enligt utredningens mening bör relationen mellan ägaren och och ledning kunna utvecklas. Ägaren bör i en dialog med styrelsen på ett tydligare sätt ge ut- tryck för sin avsikt med och dess fortsatta verksamhet. De målformuleringar som finns har i allt väsentligt sina rötter i stämningarna efter och formulerades i då de norska och svenska samhällena såg helt annorlunda ut i en rad avseenden. En sådan dialog bör kunna komma till stånd genom att ägaren åtminstone delvis använder sig av de instrument som man brukar i relation till myndigheterna. Utredningen tänker här på fördjupad anslagsframställning med 3-årsperspektiv, resultat- analys och resultatrapportering. har en hög kompetens inom alla de områden den är satt till att förvalta, ägarens intresse och gensvar är nödvändig för att denna för så nödvändiga och konstruktiva dialog skall kunna utvecklas. En utvecklad relation kräver också att departementet öppnar möjlig- heten för en tätare dialog än den som äger rum i samband med anslagsframställningen respektive den årliga bolagsstämman. Sty- relsen, främst företrädd av sin ordförande, och ägaren har ett gemensamt ansvar för att hålla dialogen levande. Utnämningen av styrelseledamöter är, tillsammans med en ut- vecklad dialog, departementets starkaste instrument för att kunna påverka och styra verksamhetens utveckling. Det är därför viktigt att de styrelseledamöter som utses blir väl införstådda med Vok- senåsens särskilda bakgrund men också informerade om departe- Överväganden och förslag 39 mentets syn på långsiktiga utveckling. , som ju är utsedd av ägaren på bolagsstämman, skall ju inte före- träda några andra intressen än ägarens, men om ägarens intressen är vaga eller outtalade ökar riskerna för skilda tolkningar. Utredningen har i det föregående föreslagit att representantskapet avvecklas. Det är enligt utredningens mening angeläget att pröva nya former för att bredda kontaktytorna och få inspiration och idéer till programverksamheten. Utredningen anser att styrelsen skall ha det fulla ansvaret för detta men tar sig ändå friheten att komma med vissa idéer. Förslagsvis bör styrelsen en eller arrangera kontakt- eller idékonferenser där man kan välja att använda sig av fasta paneler, eller paneler som gradvis byts ut. Kostnaderna för detta bör åtminstone delvis kunna rymmas inom de resurser som frigörs efter representantskapet. När anlades tänkte man sig att här bl.a. skulle skapas en mötesplats för kortare kurser för vidareutbildning av lärare. Man talade också om studieveckor arrangerade av folkrörelser och ungdomsorganisationer. Vidare nämndes att svenska skolklasser för begränsad tid skulle kunna förlägga sin undervisning till Vok- senåsen med utnyttjande av de möjligheter till friluftsliv som om- givningarna erbjöd. skulle också enligt upphovsmän- nen kunna vara en lämplig plats för kortare semestervistelser för unga och äldre. nämndes särskilt, när det gällde organisationer som man gärna ville se bland gäster. Det är tydligt att man från början tänkte sig att skulle kunna bli ett alternativ, där enskilda och föreningar med 40 Överväganden och förslag begränsade ekonomiska resurser skulle få möjlighet att vistas i Oslotrakten för studier eller andra aktiviteter. Man menade att eftersom var en donation från och överlämnats skuldfri, så borde en vistelse där kunna ske till lägre pris än på andra håll. Troligen var detta antagande riktigt under första verksamhetsperiod. Vad som därefter inträffat är att hotell- och restaurangtjänster relativt sätt blivit dyrare i för- hållande till andra varor och tjänster. Av betydelse är också den allmänna standardhöjning på rum, möteslokaler och måltider som inträffat sedan tillkom. För att få rörelsen att gå ihop måste hotellet nu ta ut priser, som ligger i nivå med andra inkvarte- ringsalternativ. Skulle ha avstått från att följa med i denna standardhöjning, skulle beläggningen ha blivit mycket dålig. Trots att anläggningen tillkommit genom en donation är den således långt ifrån något lågprisalternativ. Besökare av det slag som ursprungligen i första hand tänktes rekrytera kan knappast komma till Vok- senåsen med mindre än att deras vistelse subventioneras. Som exempel kan nämnas, att , som från början utpekades som en önskvärd utnyttjare av , numera säger sig tvingad att som plats för sina konferenser välja billigare alternativ. Såväl Lysebu som Hanaholmen tillämpar någon form av stöd för att göra s.k. syftesnära arrangemang billigare än vad utomstående konferensanordnare såsom företag och myndigheter får betala. Dessa besitter ju en större betalningsförmåga än vad privatpersoner och ideella föreningar gör. Det ursprungliga målet att prioritera ungdomars besök på Vok- senåsen bör så långt det är möjligt alltjämt upprätthållas. Det kan inom en rimlig kostnadsram lättast uppnås, när det gäller att på föra norsk ungdom i kontakt med svensk kultur och samhällsliv i övrigt.