sou · GLB344 · 1998-01-01 00:00:00 — Tjänstepensioner är uppb yggda enligt olika modeller. Nedan redogör jag för grunddragen i olika slags system. Ett premiereservsystem kan också kallas ett avgiftsfinansierat fonderat pensionssystem. Det innebär att arbetstagarna successivt i livet bygger upp ett kapital som sedan används för att finansiera pensionerna när de faller ut. Uppbyggnaden sker genom att medel avsätts i takt med att pensionsförmånerna tjänas in. Pensionsavgifter eller betalas fortlöpande in till t.ex. ett försäkringsbolag. Där fonderas sparandet. Bolaget förvaltar kapitalet och betalar ut pensionerna. Det är avkastningen av de fonderade avsättningarna som finansierar pensionerna. Avsättningarnas storlek bestäms av antaganden om framtida ränta, dödlighet och omkostnader. Antagandena skall vara godkända av . Fonderna skall täcka de pensioner som skall betalas ut. Premiereservsystemet innebär att varje generation står för sin egen pension. Ett fördelningssystem kan också kallas ett direktbetalningssystem. Det innebär att varje års utbetalningar i princip täcks av samma års avgifter. Den kompletteringspension som staten och kommunerna har åtagit sig att betala inom ramen för PA-91 respektive PA-KL försäkras inte, utan är ett fördelningssystem. Ett sådant system kan betraktas som ett kontrakt mellan äldre och yngre generationer av arbetstagare, som innebär att de yngre ur sina löpande inkomster betalar pensionen till pensionärskollektivet. Beskattningsrätten anses vara en tillräcklig garanti för att ett system som detta skall fungera. Arbetsgivaren kan antingen betala pensionerna direkt med löpande inkomster eller betala dem ur en egen pensionsfond som byggts upp genom årliga avsättningar. I ett förmånsbestämt system är pensionsförmånens storlek bestämd i för- väg, exempelvis som en viss andel av inkomsten närmast före pensioneringen. Förmånens storlek beror inte av vilken avkastning det blir från de medel som eventuellt har fonderats. Det kan tänkas att sum- man av de förmåner som skall betalas visar sig bli högre än beräknat eller att avkastningen från fonderade medel blir lägre än väntat. Då måste andra tillgångar hos arbetsgivaren tas i anspråk. I det avseendet är systemet osäkert för arbetsgivaren. 52 Anställda med kyrkokommunala villkor Ett avsättningsbestämt eller, med ett annat ord, avgiftsbestämt system innebär att pensionsförmånerna görs beroende av inbetalade och av avkastningen på fonderade medel. Arbetsgivaren utfäster sig att betala en premie av en viss storlek, ofta en viss procentuell andel av den anställdes lön. En avsättningsbestämd pension är inte kopplad till en viss bestämd kvalifikationstid utan ger en pension som är beroende av de avsättningar som gjorts. I ett avsättningsbestämt system är förmånens storlek osäker. Den finansiella risken finns hos den enskilde pensionstagaren. En avtalad nettopensionsförmån beräknas oberoende av den pensions- berättigades allmänna pension. Den betalas ut vid sidan av den allmänna pensionen. Eventuella brister i den allmänna pensionen kompenseras inte av en nettopensionsförmån. En avtalad bruttopensionsförmån innebär att pensionstagaren garanteras en pension som, inberäknat allmän pension, skall uppgå t ill minst en viss bestämd nivå. Om den allmänna pensionen är högre än man förväntat blir den kompletterande tjänstepensionen lägre och vice versa. Storleken av den avtalade kompletteringspensionen kan alltså inte bestämmas exakt förrän pensionsförmånen skall betalas ut. Den är svår att bestämma och det betyder i sin tur att den är svår att finansiera i ett premiereservsystem. Rätten till tjänstepension kan vara antingen antastbar eller oantastbar. Att pensionen är antastbar innebär att rätten till pensionen är villkorad av att arbetstagaren kvarstår i sin anställning fram till pensioneringen. Om anställningen upphör tidigare bortfaller rätten till en antastbar pension. En oantastbar tjänstepension innebär att den intjänade delen av pensionen utbetalas till den anställde även när anställningen har upphört före pensionsåldern. Utbetalningen sker normalt först . Inom den offentliga sektorn, där fördelningssystem tillämpas för Anställda med kyrkokommunala villkor 53 finansieringen av pensionerna, får den som slutar en anställning senare ut sina intjänade pensionsförmåner i form av en livränta. Den beräknas till en tjänstetidsberoende del av den pension som arbetstagaren skulle ha haft rätt till om anställningen hade bestått till pensionsåldern. Inom den privata sektorn kallas motsvarande förmån för fribrev. I ett premiereservsystem utgörs ett fribrev av en periodisk förmån motsvarande det pensionskapital som har ackumulerats för den anställde för avgången. Normalt är ålderspension, kompletterande ålderspension samt en viss form av efterlevandepension fribrevs- grundande. När en arbetstagare på den svenska arbetsmarknaden byter arbetsgivare samordnas de olika tjänstepensionsrättigheter som anställningarna med- för. Sådan samordning sker regelmässigt utan kapitalöverföring. Det finns olika tekniker för samordning. Innebörden av samordningen är att det pensionssystem från vilket arbetstagaren pensioneras tillgodoräknar arbetstagaren dennes tjänsteår i tidigare system. Vidare inräknas den förmån som arbetstagaren har tjänat in i det tidigare systemet. Det kan ske genom att den sista pensionsgivaren anpassar sin utbetalning så att den tillsammans med den tidigare intjänade förmånen uppgår t ill den avtalade nivån. En annan modell är att den tidigare intjänade förmånen tillfaller den sista pensionsgivaren, som då får betala hela pensionen. Vid byte från en privat arbetsgivare används i regel s.k. fribrev. Om en privatanställd, som har tjänstepensionsrätt enligt det s.k. ITP-systemet, byter till en arbetsgivare som står utanför ITP-systemet utfärdas ett sådant fribrev. Det ger arbetstagaren rätt till pension motsvarande intjänade rättigheter hos den tidigare arbetsgivaren. De statliga och kommunala pensionsavtalens motsvarighet till fribrev är livränta. Sådan rätt tillkommer arbetstagare som övergår från offentlig till privat anställning. 54 Anställda med kyrkokommunala villkor När en arbetstagare byter från en offentlig arbetsgivare till en annan sådan gäller det s.k. sistahandsansvaret. Det innebär att den över- tagande arbetsgivaren betalar hela pensionen till arbetstagaren och till fullo bär kostnaden för det. Pensionskostnaden bärs alltså inte alltid av den arbetsgivare hos vilken arbetstagaren tjänat in förmånen. Sista- handsansvaret tillkom som en administrativ förenkling . Det medför en osäkerhet i de offentliga arbetsgivarnas ekonomiska planering och kan i värsta fall få den följden att dessa arbetsgivare undviker att anställa äldre arbetstagare som kommer från annan offentlig verksamhet. På grund av denna problematik har de offentliga arbetsgivarna för avsikt att avveckla sistahandsansvaret. Sannolikt kommer den förändringen att vara genomförd före ändringen av relationen mellan staten och . De som är anställda med kyrkokommunala villkor har tjänste- pensionsrätt enligt Pensionsavtal för arbetstagare hos kommuner och landsting (PA-KL). Avtalet gäller dessutom för anställda i kommuner, hos landsting och i många kommunala bolag. I detta avsnitt redogör jag något för avtalets innehåll. Förmånerna enligt PA-KL är ålderspension, livränta, garantipension, visstidspension, efterlevandepension, kompletterande delpension och sjukpension. Bland alla dem som omfattas av PA-KL kan en stor del () välja pensionsålder . Detta gäller dock bara ett fåtal av dem som är anställda med kyrkokommunala villkor. För de flesta av dessa arbetstagare gäller att pensionsåldern är . Ålderspensionen enligt PA-KL bruttosamordnas med den allmänna pensionen. Bruttobeloppet beräknas med utgångspunkt i pensionsgrun- dande tid och pensionsgrundande lön. Arbetstid motsvarande av heltid grundar pensionsrätt. Såväl privat som offentlig anställning räknas. Anställningstid räknas inte med. För full ålderspension krävs tjänstetid. Som pensionsgrundande lön räknas månadslönen och vissa ersättningar. Vid beräkningen beaktas endast . Avgångsåret och året före avgångsåret bortser man från. Den pensionsgrundande lönen beräknas efter genomsnittet av SOU 1997:44 Anställda med kyrkokommunala villkor 55 de fem bästa årsinkomsterna under dessa år. Personer med inkomster under ATP-taket får kompletteringspension från PA-KL med av den pensionsgrundande lönen. Vid ytterligare inkomster över ATP-taket men under 20 basbelopp utgår ersättning motsvarande av den delen av den pensionsgrundande lönen. För inkomster mellan 20 och 30 basbelopp är ersättningsnivån . Ålderspensionen är värdesäkrad genom basbeloppsanknytning. Rätt till livränta enligt PA-KL har den som avgår från sin tjänst före pensionsåldern förutsatt att denne är och har haft anställning hos den senaste arbetsgivaren. Livräntan beräknas netto i förhållande till den allmänna pensionen och uppgår t ill högst av en tänkt nettopension. Den betalas ut och värdesäkras först fr.o.m. utbetalningstidpunkten. Garantipension är ett slags förtida pensionsuttag, som tillämpas bl.a. vid övertalighet. Enligt PA-KL kan arbetsgivare och arbetstagare träffa avtal om att garantipension skall betalas från en bestämd tidpunkt fram till normal pensionsålder. Visstidspension enligt PA-KL gäller för ett begränsat antal högre chefsbefattningar. Efterlevandepension enligt PA-KL är en nettopension och omfattar pension till vuxna, kompletterande änkepension och barnpension. Kompletterande delpension beräknas enligt PA-KL på inkomst över 7,5 basbelopp och motsvarar av inkomstbortfallet vid övergång till deltidsanställning. Sjukpension kan enligt PA-KL utgå till arbetstagare med inkomst över 7,5 basbelopp. I övrigt föreligger rätt till ersättning från avtalsgruppsjukförsäkringen för den som bev iljas förtidspension eller sjukbidrag. Det är Kommunsektorns pensions AB (KPA) som administrerar och betalar ut pensioner till pensionärer med pensionsrätt. För några få kommuner sköts pensionshanteringen dock i stället av Statens löne- och pensionsverk (SPV). I sammanhanget kan nämnas att det kommunala pensionsavtalet i allmänhet tillämpas även av de kommunala bolagen. Ett system under förändring PA-KL är ett förmånsbestämt bruttopensionsavtal som finansieras genom ett fördelningssystem. Pensionerna betalas löpande över budgeten. Många kyrkokommuner skuldför utfästelserna i sin balans- räkning, men det förekommer att redovisning endast sker genom att 56 Anställda med kyrkokommunala villkor utbetalningar tas med som kostnader i resultaträkningen. Pensions- utfästelserna anses tryggade genom beskattningsrätten. är PA- KL det enda större pensionsavtalet på den svenska arbetsmarknaden som är ett bruttopensionsavtal. Avtalsparterna på den kommunala sektorn har kommit överens om att förändra PA-KL så att det blir ett nettosystem, fristående från det lagstadgade pensionssystemet. hade kyrkomusikerna statligt reglerade anställningar. överfördes flertalet till kommunalt reglerade anställningar. Tre organister kvarstår dock i statligt reglerade konstitutorialanställningar och har pensionsrätt enligt det statliga pensionsavtalet PA-91. Pensionskostnadsansvaret ligger på den kyrkokommun där musikern är verksam. Dessa tre organister kan välja att ålderspensioneras redan . För de cirka 100 skolkantorerna gäller särskilda förhållanden. De är anställda av de borgerliga kommunerna. Kyrkokommunerna tecknar avtal med de borgerliga kommunerna om att få disponera över viss del av skolkantorns arbetstid. Den borgerliga kommunen betalar hela lönen till skolkantorn. Kyrkokommunen ersätter i sin tur den borgerliga kommunen för den del av lönekostnaden som avser kyrkomusikaliskt arbete. Skolkantorerna har pensionsrätt enligt PA-KL. Löneförmånerna från den kyrkomusikaliska delen av anställningen läggs samman med löneförmånerna från skoldelen när den pensionsgrundande lönen bestäms. En skolkantor som är lågstadielärare kan avgå med ålderspension , om han är född eller tidigare. Även en organist eller kantor som är född kan avgå med ålderspension under förutsättning av obruten anställning . Anställda med kyrkokommunala villkor 57 Mina slutsatser och förslag *Anställningsavtalen och kollektivavtalen består över relations- ändringen. *bestämmer sin egen arbetsgivarorganisation. Den kommunala delegationslagen ändras. *Kyrkokommunerna informerar varje arbetstagare om vad rela- tionsändringen innebär för den egna anställningen. *Kyrkokommunerna beräknar på enhetligt sätt sina pensionsskul- der per tidpunkten för relationsändringen. *Ansvaret för gjorda pensionsåtaganden och kostnaden för att in- fria dessa bärs inomkyrkligt. *De gjorda pensionsåtagandena skall vara helt fonderade senast vid utgången av . *För att underlätta ett samlat tryggande av pensionsfordringarna avsätts medel ur kyrkofonden. *Till dess fondering har skett bör arbetsgivarna kreditförsäkra sina pensionsåtaganden. Staten ställer garanti för pensionsfordringar som ägs av pensionärer eller andra som har avslutat sina anställningar med kyrkokommunala villkor. För garantierna tas marknadsmässig avgift av dem som svarar för pensionsåtagandena. *ställer garanti för gjorda pensionsåtaganden i övrigt, som inte är möjliga att kreditförsäkra. *Ett avtal bör eftersträvas av innebörd att tidigare statliga åtagan- den avseende vissa kyrkomusiker och stiftsanställda vid relations- ändringen övertas av något organ inom . 58 Anställda med kyrkokommunala villkor 3.2.1Rättigheter och skyldigheter består I juridisk terminologi skiljer man mellan fysiska personer och juridiska personer. Båda kan vara parter i rättegångar och avtal. De kan också kallas rättssubjekt . Juridiska personer finns av olika slag. Främst kan nämnas aktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar, ideella före- ningar, kommuner och stiftelser. Staten är också en juridisk person. Det är fråga om olika associationsformer. består av en rad olika juridiska personer. För- samlingar, pastorat och stiftssamfälligheter är kommuner. som sådan är ingen juridisk person. Vissa centrala kyrkliga organ - såsom domkapitlen, kyrkomötet och - får anses vara sidor av staten. Vad som nämnts är offentlig- rättsliga subjekt. Till hör också en rad privaträttsliga subjekt - såsom SFRV. Relationsändringen skall bland annat innebära att en ny associations- form införs i svensk rätt. Trossamfund och delar av trossamfund - exem- pelvis församlingar - skall kunna vara självständiga juridiska personer. Associationsformen registrerat trossamfund blir en form av privat rätts- subjekt. som helhet kommer efter relationsändringen att vara ett registrerat trossamfund i associationsrättslig mening. Försam- lingarna och de kyrkliga samfälligheterna skall även i fortsättningen vara egna juridiska personer. Detta framgår av riktlinjebeslutet. Vidare sägs där att församlingarnas kommunstatus skall upphöra. Man måste utgå från att detsamma gäller de kyrkliga samfälligheterna och att såväl församlingar som kyrkliga samfälligheter efter relationsändringen kom- mer att anses vara s.k. trossamfundsdelar. När ett företag eller en sammanslutning av annat slag byter associa- tionsform går det i regel till så att det gamla rättssubjektet avvecklas och ett nytt bildas. Relationsändringen mellan staten och är en unik reform som inte nödvändigtvis måste jämföras med en vanlig omvandling av bolag. Kyrkoberedningen föreslog (SOU 1994:42 s. 163) att de församlingar och samfälligheter som finns vid relationsändringen kvarstår som sådana efter nämnda tidpunkt. Identitet skulle föreligga, enligt Kyrkoberedningens mening. Utredningen om trossamfundens rättsliga reglering kommer, enligt preliminära uppgifter som lämnats under hand, att föreslå att de civila rättigheter och skyldigheter som en församling eller kyrklig samfällighet har vid utgången av övergår t ill motsvarande församling, kyrklig samfällighet eller stift . Det betyder att anställningsförhållanden, kollektivavtal och andra avtal med utomstående kommer att bestå oförändrade över relationsänd- Anställda med kyrkokommunala villkor 59 Efter relationsändringen kan trossamfundsdelen inte ändra avtalen i vidare utsträckning än motsvarande kyrkokommun kan göra det. Till följd av denna konstruktion behöver de arbetsrättsliga reglerna om arbetstagares skydd vid verksamhetsövergång inte bli aktualiserade. Vad som anförts i föregående avsnitt betyder också att de kollektivavtal består som på uppdrag av kyr kokommunerna och med stöd av kommunala delegationslagen har slutit med arbetstagarorga- nisationerna. Samtliga avtal kan senare förändras på samma sätt som . Efter relationsändringen bör staten inte reglera hur arbetsgivarsidan organiserar sig. Kommunala delegationslagen bör ändras så att den inte omfattar kyrkliga kommuner. Hur de första nya kollektivavtalen efter relationsändringen skall se ut får bestämmas i förhandlingar mellan arbetstagarorganisationerna och den arbetsgivarorganisation som då kommer att finnas. Kyrkomötet fattar beslut om hur arbetsgivarorganisationen skall se ut i den framtida . Det är av största betydelse för arbetstagarna personligen och för de kyrkliga arbetsplatsernas funktion att varje arbetstagare inom får korrekt, klar och utförlig information om vad relationsändringen innebär för den egna anställningen. Kyrkokommu- nerna måste ta på sig den uppgiften när det gäller de anställda med kyrkokommunala villkor. Beslutet att ändra relationerna mellan staten och tas inte av kyrkokommunerna och behöver därför inte i sig föregås av med- bestämmandeförhandlingar med de berörda arbetstagarorganisationerna. Skulle kyrkokommunerna fatta beslut om viktigare förändringar i anslut- ning till relationsändringen skall naturligtvis i vanlig ordning medbe- stämmandeförhandlingar förekomma därom. 60 Anställda med kyrkokommunala villkor Avsnittet om gjorda pensionsåtaganden för anställda med kyrko- kommunala villkor är omfattande. Jag anser det viktigt att ge en utförlig bakgrund till mina överväganden i denna del. Frågan om hur gjorda pensionsåtaganden påverkas av relationsändringen som sådan och vilka åtgärder som därför bör vidtas har stor betydelse för arbetstagarnas och pensionärernas trygghet, liksom för arbetsgivarnas ekonomi. Avsnittet inleds med ett stycke om pensionsskuldens storlek . Därefter följer ett stycke om överenskommelser, som har gjorts i sam- band med tidigare huvudmannaskapsbyten på område. Jag fortsätter med en allmän beskrivning av hur pensionsåtaganden kan säkerställas. Sedan går jag närmare in på hur säkerställandet är ordnat i dagens kyrkokommuner. Först därefter redovisar jag mina över- väganden. Dessa rör dels de intjänade pensionsrätter för kyrko- kommunalt anställda som ligger obetalda vid relationsändringen, dels de tidigare överenskommelser som finns på området. Mina förslag rörande säkerställande och finansiering av gjorda pen- sionsåtaganden har utformats efter ingående samråd med den inomkyrk- liga utredningen om ekonomi och egendom. Strävan har varit att ge ett förslag som möjliggör en samlad hantering av gjorda pensionsåtaganden och framtida sådana för all personal inom . Hos kyrkokommunerna finns ackumulerade pensionsskulder. Skulderna består av dels kostnaderna för framtida pensioner till dem som redan har pensionerats, dels kostnaderna för de anställdas intjänade pensionsrätter. En kyrkokommuns pensionsskuld motsvarar alltså värdet av alla intjänade pensionsrätter. Skulden beräknas som nuvärdet av samtliga framtida pensionsutbetalningar som denna kyrkokommun har att svara för. Pensionsrätterna är att betrakta som uppskjuten lön. Kyrkokommunerna har möjlighet att avsätta resurser motsvarande de pensionsrätter som har tjänats in. På så sätt kan medel fonderas för att sedan användas när pensionsrätterna förfaller till betalning. Fonderingen innebär att utgifterna periodiseras, så att hela kostnaden för arbets- kraften tas då den utnyttjas. SOU 1997:44 Anställda med kyrkokommunala villkor 61 Med pensionskostnad avses nuvärdet av det årets intjänade pensionsrätter. Med pensionsutbetalningar avses de faktiska utbetalningar som kyrkokommunen gör till pensionärer . Avtalspensionsgruppen, som tillsattes av i sep- tember 1994, redovisade en beräkning av den kyrkokommunala pensionsskulden till ca , exklusive. s.k. särskild löneskatt (se rapporten , Ds 1995:46, s. 69). Enligt beräknades skulden bli fördubblad . Enligt uppgifter från och är den verkliga skulden något högre än den beräknade. Det beror på vissa administrativa felaktigheter som har förekommit i samband med att pensionsberättigade anmälts till KPA. Arbete pågår med att komma till rätta med detta. I sammanhanget bör noteras att beräkningarna delvis bygger på osäkra faktorer, exempelvis antaganden om livslängd för de berättigade och om ränteutvecklingen. I kyrkokommunerna har pensionsskulderna bokförts till sammanlagt vid utgången av 1995 (framgår av E konomisk redogörelse 1995, framtagen av Statistiska cent- ralbyrån m.fl.). En stor del av den sammanlagda skulden finns alltså inte bokförd i någon balansräkning. På pensionskostnader utgår särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader. Underlaget för den särskilda löneskatten utgörs av arbetsgivarnas löpande kostnad för tryggande av pensionsåtaganden eller för utbetalning av otryggade pensioner. Skatt betalas av underlaget. Som löpande kostnad för tryggande räknas avgift för pensionsförsäkring, avsättning till pensionsstiftelse eller - vid tryggande i form av skuldföring - pen- sionsskuldens ökning. För pensionsutfästelser som inte har tryggats tas den särskilda löneskatten ut när pensionerna betalas ut. Även kommuner är skattskyldiga för särskild löneskatt. Kyrkokommunerna betalar alltså löpande särskild löneskatt på sina pensionsutbetalningar. I samband med tidigare huvudmannaskapsförändringar mellan staten och kyrkokommunerna har regeringen fattat särskilda beslut rörande pen- sionsåtaganden. På så sätt har sistahandsansvaret frångåtts. Grunden för dessa beslut återfinns i en överenskommelse från om pensionskostnadsreglering med anledning av ändrat huvudmannaskap för viss verksamhet. Överenskommelsen träffades mellan staten, och och gäller metoder för fördel- 62 Anställda med kyrkokommunala villkor ning av pensionskostnader för personal som i samband med huvudman- naskapsförändring gått över från en statlig till en anställning eller tvärtom. Principen enligt avtalet är att den tidigare arbetsgivaren betalar kostnadsbidrag när det står klart hur stor den allmänna pensionen blir för arbetstagaren ifråga. Överföring av medel från den ena huvud- mannen till den andra sker således tidigast när den allmänna pensionen börjar betalas ut. genomfördes en omorganisation av verksamheten på lokal- och stiftsplanet i . Den innebar bl.a. att vissa arbetstagare som hade statliga anställningar hos domkapitel och stiftsnämnder fördes över till kyrkokommunala anställningar hos de då nybildade stifts- samfälligheterna. Dessa arbetstagare fick då pensionsrätt i stället för statlig. Staten åtog sig i det sammanhanget, genom regerings- beslut , att utge kostnadsbidrag för arbetstagarnas pensionsförmåner. Bidragen utbetalas till de nuvarande arbetsgivarna i samband med arbetstagarnas pensionsavgångar. Den statliga regleringen av kyrkomusikertjänster upphörde . Då fick kyrkomusikerna pensionsrätt i stället för statlig. Staten åtog sig, genom regeringsbeslut , att utge kostnads- bidrag för dessa kyrkomusikers pensionsförmåner, på samma sätt som beträffande de stiftsanställda som kommunaliserades. Huvudmannaskapet för folkbokföringen övergick 1991 från kyr kokom- munerna till staten. I samband därmed övergick vissa arbetstagare, som hade kommunalt reglerade anställningar, till statligt reglerade anställ- ningar vid lokala skattemyndigheter. träffades en överenskommelse mellan företrädare för och . Överenskommelsen innebar att med- lemmar, dvs. kyrkokommunerna, skulle rekommenderas att utge kost- nadsbidrag för de berörda arbetstagarnas pensionsförmåner.