sou · GLB3181 · 1998-01-01 00:00:00 — Det är därför enligt nödvändigt med en möjlighet att denominera aktiekapitalet i samma valutor som de utländska tillgångarna och att aktiekapitalet vid beräkning av kapital- basens storlek räknas in till aktuell kurs. Utredningen anser att det inte är lämpligt att ha en särskild reglering om denominering av aktiekapitalet för bolag som omfattas av kapital- kravet. Det är också f.n. osäkert huruvida en löpande beräkning av kapitalbasen med aktiekapitalet till aktuell kurs är förenlig med de internationella överenskommelser som ligger till grund lag, nämligen Basel-överenskommelsen och EG:s kapitaldirektiv. Det är vidare tveksamt om en värdering till aktuell kurs av aktiekapitalet är förenlig med internationellt vedertagna redovisningsnormer och särskilt då IAS 32. Innan klarhet vunnits på sistnämnda punkter är det enligt utredningen inte motiverat att gå vidare och söka lösa de associa- tionsrättsliga problem som kan vara förenade med en denominering av aktiekapitalet i främmande valuta i vidare mån än som följer av vad utredningen i det föregående anfört om behovet av att ha aktiekapitalet i samma valuta som redovisningen i övrigt. skiljer sig från företag i allmänhet genom att det finns särskilda rörelseregler för deras verksamhet. Rörelseregleringen innebär bl.a. att det ställs kapitalkrav som bestäms utifrån den bedrivna verksamhetens art och omfattning. Utredningen menar att effekterna på kapitalkraven av ett byte av redovisningsvaluta måste vara helt klar- lagda innan medgivande kan lämnas till finansiella företag att ange sin redovisning i euro. Dessutom måste konsekvenserna av ett sådant byte för tillsyn beaktas. Utredningen anser att om ett vanligt aktiebolag väljer att ha sin finansiella redovisning i euro, det måste denominera aktiekapitalet i samma valuta. När det gäller finansiella aktiebolag tillkommer att en sådan denominering underlättar beräkningar av om de olika kapital- kraven är uppfyllda. Utredningen anser att finansiella aktiebolag och försäkringsaktiebolag kan tillåtas upprätta sin finansiella redovisning i euro under förutsättning att aktiekapitalet denomineras i euro och i redovisningen tas upp till anskaffningsvärdet. Övriga finansiella företag och försäkringsföretag måste enligt utredningens mening avge sin finansiella redovisning i svenska kronor i avbidan på att effekterna på kapitalkraven av en denominering av det egna kapitalet i euro klarlagts. Sparbanker, medlemsbanker och kredit- marknadsföreningar liksom ömsesidiga försäkringsbolag och under- stödsföreningar skall alltså tills vidare avge sin finansiella redovisning i svenska kronor. Aktier utan nominellt värde Antag att skulle inträda i EMU och att aktiekapitalet därmed skall anges i euro. Omräkningen skulle i så fall ske enligt en fast växelkurs som gäller . Enligt uppgift från (Legal framework for the use of the euro, working document of the commission services (II/395/96-EN-Rev.1) kommer växelkursen att anges med sex signifikanta siffror som inte får avrundas i samband med omräkning. fick man 11.56 ecu för dvs. växelkursen var 0,1156. Ingen vet vilken växelkurs för euron som i den tänkta situationen skulle gälla fr.o.m. , men man kan utgå ifrån att kursen skulle bestämmas till ett tal med sex signifikanta siffror. I det följande förutsätts att kursen bestäms till 0,115600. En effekt av nyordningen blir att aktiernas nominella belopp måste ändras. I de omkring 200 000 aktiebolagen med lägsta tillåtna aktie- kapital är nominella beloppet ofta . I den nya ordningen blir motsvarande belopp 11,56 respektive . Det är sannolikt att decimaltal av nu beskrivet slag kommer att upplevas som obekväma ute i företagen. Man kan därför räkna med att bolagen i samband med ökning eller minskning av aktiekapitalet, sammanläggning eller split av aktier och andra sådana åtgärder kommer att utforma besluten så att resultatet blir nominella belopp och därmed också registrerade aktiekapital på jämna 10-, 100- eller 1000-tal euro. Det finns emellertid en risk att de ojämna talen i sig driver fram öknings- eller nedsättningsbeslut. Med tanke på att praktiskt taget samtliga aktiebolag får udda nominella värden på sina aktier vid övergången till euro, räcker det med att en bråkdel av dem söker nå jämna 10-, 100- eller 1000-tal utan att de har något egentligt behov av att öka eller minska aktiekapitalet för att de samhällsekonomiska kost- naderna skall bli betydande. På grund av det anförda förordar utredningen att systemet med nominella belopp på aktierna nu ersätts med ett sådant system med s.k. kvotaktier (no-par value shares) som finns i bl.a. och som innebär att aktierna inte åsätts några nominella värden. Om det sedan resultatet av den första etappen har utvärderats finns skäl att gå vidare, kommer utredningen få i uppdrag att lägga fram förslag till behövliga lagändringar. Genom beslut tillkallade regeringen en särskild utredare (dir. 1997:76) med uppdrag att undersöka vilket behov svenska aktiebolag, bankaktiebolag och försäkringsaktiebolag har av att kunna ange aktiekapital och akties nominella belopp i annat än svensk valuta. Utredaren skall vidare undersöka vilket behov svenska företag har av att kunna upprätta sin finansiella redovisning i euro. Utrednings- arbetet inleddes . Sakkunniga och experter samt sekreterare förordnades . Vid sammanträde antog utredningen namnet Utredningen om aktiekapital och redo- visning i utländsk valuta. Utredningen skall göras i två etapper. I en första etapp bör behovet av aktiekapital i annan valuta än svenska kronor respektive behovet av redovisning i euro analyseras. Om ett verkligt behov därvid konstate- ras, bör olika principiella sätt att tillgodose behovet diskuteras. Om det sedan resultatet av den första etappen har utvärderats finns skäl att gå vidare, bör utredaren i en andra etapp få i uppdrag att lägga fram för- slag till behövliga lagändringar. I förevarande delbetänkande behandlar utredningen de frågor som enligt direktiven skall behandlas i en första etapp. Behovsanalysen och utredningens principlösningar illustreras av vissa förslag till författ- ningsändringar. Gränsen mellan etapp 1 och 2 luckras därmed upp, men utredningen har funnit det angeläget att bl.a. frågan om ett avskaffande av aktiernas nominella belopp avgörs . För att inte försvåra ett genomförande av de författ- ningsändringar som föreslås går förslagen ut på ändringar i aktiebolags- lagen (1975:1385). Utredningen är väl medveten om att lagt fram lagförslag beträffande samma lagrum som utredningen nu föreslår skall ändras. Det ankommer på att samordna utredningsförslagen. Utredningens uppdrag avser bara företagens externa redovisning. Denna omfattar den löpande bokföringen, årsbokslutet, års- och koncernredovisningen och företagets delårsrapporter. Den löpande bokföringen ligger till grund för informationen i såväl årsbokslutet som års- och koncernredovisningarna. Årsbokslutet, som inte är offentligt, sammanfattar de affärshändelser som har ägt rum . Års- och koncernredovisningarna har en liknande utformning men syftar framför allt till att ge information till företagets intressenter. För års- och kon- cernredovisningarna gäller särskilda krav på att handlingarna skall offentliggöras. Gemensamt för all extern redovisning är att den har till uppgift att redovisa företagets ekonomiska utveckling och dess ställning vid vissa bestämda tidpunkter. Redovisningen kan därmed ge en bild av avkast- ningen på investerat kapital i företaget. Korrekt redovisningsinforma- tion underlättar beslut och kan även medverka till att resurser fördelas mera effektivt mellan olika alternativa användningar. Redovisningen skall dock inte bara utgöra grundvalen för framtida ekonomiska beslut. Den skall också ge underlag för en kontroll och uppföljning av företagens verksamhet och medelsförvaltning. Inom ett aktiebolag ligger årsredovisningen och dess granskning till grund för aktieägarnas beslut om ansvarsfrihet för styrelse och verkställande direktör. Bokföring och annan redovisning är också av största betydelse vid utredandet av misstankar om ekonomiska oegentligheter, t.ex. skatte- eller gäldenärsbrott. Även i andra avseenden har redovisningen betydelse för samhällets möjligheter att kontrollera att företagen upp- fyller de krav som ställs i olika författningar eller instruktioner. I svensk lagstiftning har redovisningen också en direkt betydelse för borgenärernas skydd. I den associationsrättsliga lagstiftningen har nämligen möjligheten till vinstutdelning kopplats till den vinst som redovisas enligt den av bolagsstämman fastställda årsredovisningen (se bl.a. 12 kap. ABL). Redovisningen har också stor betydelse för beskattningen av näringsverksamhet. Vid taxeringen sker nämligen bedömningen av intäkter och kostnader på grundval av innehållet i redovisningen, i den mån inte särskilda skatteregler fordrar något annat. redovisning och beskattning kommer att behandlas närmare i det följande. Bland de företagets intressenter till vilka redovisningen kan sägas rikta sig kan främst nämnas företagets ägare, kreditgivare, leverantörer, kunder och anställda. Gemensamt för dem är att de förväntar sig ett visst ekonomiskt utbyte av sina relationer med företaget. De har därför ett intresse av att kunna kontrollera och följa upp att deras anspråk inte åsidosätts. De har också ett intresse av att kunna göra bedömningar av företagens vilja och förmåga att uppfylla framtida avtal. Även staten, som i egenskap av beskattningsmyndighet har anspråk på framtida betalningsströmmar från företagen i form av skatter och avgifter, har ett intresse av viss information om företagets ställning och resultat. Sådan information kan också ha betydelse för möjligheterna att samla offentlig statistik. Av de angivna intressenterna brukar kapitalplacerare och kredit- givare framhållas som de primära. I en marknadsekonomi behöver de som tillhandahåller kapital relevant och tillförlitlig information när de skall bestämma var investeringar skall göras, till vem kreditgivning skall ske och till vilket pris. Om den information som tillhandahålls är oriktig eller vilseledande, kan effekten bli att kapitalet kanaliseras till ineffektiva verksamheter. En betydande och kontinuerlig felallokering av kapital kan i sin tur medföra för samhället skadliga ekonomiska konsekvenser. Sådana negativa konsekvenser kan också bli följden av beslut som fattas i den offentliga sektorn på grundval av felaktig eller vilseledande information om företag. Redovisningen syftar ytterst till att möjliggöra en effektiv fördelning av kapital i samhällsekonomin. Den information som lämnas i den externa redovisningen är i viss utsträckning standardiserad. Standardiseringen ökar möjligheterna till jämförelse mellan olika räkenskapsperioder och mellan olika företag. Olika intressenter kan emellertid ha skilda önskemål när det gäller ut- formningen av företagets externa information. Det är självfallet omöj- ligt att med standardiserad information tillgodose alla önskemål. Det är därför nödvändigt att vid utformningen av redovisningsreglerna väga olika intressen mot varandra. Ett för samtliga intressenter grund- läggande krav är dock att företagens redovisning är användbar som be- sluts- och kontrollunderlag. För att redovisningen skall tjäna dessa syften måste ett antal kvalitativa krav ställas på redovisningen. I moderna framställningar brukar dessa sammanfattas i begreppen relevans, tillförlitlighet och jämförbarhet. Kravet på relevans innebär bl.a. att informationen bör vara utformad så att den kan ligga till grund för en uppföljning och utvärdering av upprättade planer och tjäna som underlag för en bedömning av fram- tiden. Informationen skall även vara väsentlig, dvs. som det finns anledning att tro är viktigt för intressentens beslutsfattande. I kravet på tillförlitlighet ligger att informationen skall beskriva verkligheten samt vara verifierbar och neutral. Att redovisningen skall beskriva verkligheten innebär att ekonomiska transaktioner kan behöva redovisas efter sitt ekonomiska innehåll och inte enbart efter sin legala form (substance over form). Av kravet på verifierbarhet följer att oberoende bedömare som använder samma mätmetoder måste kunna nå samma resultat utifrån samma förutsättningar. Kravet på neutralitet innebär att redovisningen bör utgå från ett perspektiv som kan tillgodose olika intressentgruppers behov. För att informationen skall anses tillförlitlig bör den vidare präglas av försiktighet, dvs. tillgångar och intäkter får inte övervärderas och skulder och kostnader får inte undervärderas. Den bör slutligen präglas av fullständighet. Det innebär att redovisningen skall innehålla alla transaktioner som är nödvändiga för att informationen inte skall bli missvisande. Kravet på jämförbarhet innebär att den lämnade informationen måste kunna jämföras med motsvarande information om företaget avseende någon annan tidsperiod och med motsvarande information från andra företag. Kravet innefattar därför ett krav på konsekvens i redovisningen. 3 Den europeiska valutaunionen Enligt det övergångsscenario som fastställdes av vid inleds den första fasen i övergången till den gemensamma valutan, euron, , då EU:s stats- och regeringschefer skall besluta om vilka länder som skall delta i valuta- unionen. inleds den andra fasen. Då blir euron en självständig valuta och omräkningskurserna mellan euron och de del- tagande länderna låses oåterkalleligen. Den , , startar då sin operativa verksamhet och en gemensam penning- politik införs. Eurosedlarna och euromynten introduceras i den tredje fasen, vilken enligt övergångscenariet skall starta . Under denna fas, som skall begränsas , kan euron och de nationella valutorna användas parallellt. Efter denna fas blir euron det enda legala betalningsmedlet i medlemsstaterna. De nationella sedlarna och mynten dras in. (Ds 1997:59 s. Regeringen har i prop. 1997/98:25 föreslagit att inte bör införa euron som betalningsmedel här i landet, då den tredje etappen av EMU inleds. bör emellertid hålla dörren öppen för ett senare svenskt deltagande i valutaunionen. Om regeringen finner att bör delta i skall frågan underställas svenska folket för prövning. Europeiska Kommissionen har i samråd med kontaktkommittén för redovisningsfrågor undersökt hur den befintliga europeiska redovis- ningslagstiftningen kan användas vid införandet av euron. Kommis- sionen har publicerat resultatet av sina undersökningar i en skrift med titeln för införandet av euron. Av skriften framgår bl.a. följande. Övergången till den gemensamma valutan kommer att ske i tre faser, för vilka bestämda datum har fastställts. – Den ekonomiska och monetära unionen inleds kommer att upprättas så snart det är känt vilka länder som kommer att delta i den tredje etappen av EMU. Villkoren för hur den gemensamma penning- och valutapolitiken skall bedrivas kommer att fastställas och tillverkningen av sedlar och mynt i euro kan börja. Förberedelserna i de deltagande medlemsstaterna 30 Den europeiska valutaunionen kommer att intensifieras under denna fas, särskilt i offentliga förvalt- ningar, banker och finansiella institut. Ekonomin i stort kommer att fortsatta att fungera som förut, dvs. på grundval av de nationella valutorna. – Faktisk början för den ekonomiska och monetära unionen Denna fas slutar och börjar då omräkningskurserna mellan euron och de deltagande nationella valutorna oåterkalleligen låses och euron blir en egen valuta. Valutorna för de deltagande medlemsstaterna kommer att ersättas av euron som kommer att uttryckas både i sin egen enhet (), i sina underenheter () och i de nationella valutaenheterna, dvs. de tidigare natio- nella valutorna för de deltagande medlemsstaterna. De ekonomiska aktörerna kan också börja använda enheten euro. De företag som har mest verksamhet inom internationell eller europeisk handel är de som troligen tidigast kommer att gå över till euron för hela eller del av sin verksamhet. De nationella förvaltningarna kommer också att fortsatta att aktivt förbereda sin egen övergång om de inte redan genomfört den. De kommer att förse ekonomiska aktörer och konsumenter med den nödvändiga informationen om införandet av den gemensamma valutan. – Definitiv övergång till euron 1.Efter kommer belopp som fortfarande var uttryckta i de deltagande medledlemsstaternas nationella valutaenheter att betraktas som uttryckta i enheten euro, omräknat enligt de officiella kurserna. 2.Senast och (som fastställs av varje medlemsstat, dock högst ) kommer de nya eurosedlarna och euromynten att sättas i omlopp som ersättning för sedlarna och mynten i de gamla nationella valutaenheterna. Denna fas bör inte vara längre än vad som är strikt nödvändigt för att eliminera de komplikationer för valutanvändarna som kan bli följden om nationella valutaenheter fortsätter att vara i omlopp jämsides med den gemensamma valutaenheten . Opera- tionen kommer att vara avslutad (senast) då eurosedlar och euromynt kommer att vara de enda sedlar och mynt som är lagligt betalningsmedel i de deltagande medlemsstaterna. Den europeiska valutaunionen 31 Kommissionen drar följande tre slutsatser av sin undersökning. 1.Införandet av euron kan hanteras inom ramen för den befintliga europeiska redovisningslagstiftningen. 2.Införandet av euron gör det inte nödvändigt att införa ytterligare gemenskapslagstiftning, varken för att ändra befintliga direktiv eller för att ytterligare harmonisera normer. 3.Medlemsstaterna kan använda den befintliga redovisningspraxis som är tillåten enligt redovisningsdirektiven för övergången till euron. 4Sammanställning av svaren på utredningens enkät Enligt de flesta enkätsvaren har svenska företag behov av att kunna upprätta sin finansiella redovisning i euro eller annan utländsk valuta. Ett särskilt stort behov anses föreligga av att kunna upprätta koncern- redovisningen i euro. Koncernredovisningen är nämligen den handling som tilldrar sig det största intresset på den internationella kapital- marknaden. påpekar emellertid att det i de svenska börsbolagen finns ett stort utländskt ägarinslag. har det inte varit något problem med att de svenska företagens redovisning sker i kronor. De internationella placerarna är vana att tolka redovisningar i olika valutor inklusive kronor. : För de marknadsnoterade bolagen är det i de flesta fall koncernredovisningen som är den intressanta för aktiemarknaden. Koncernredovisningen i de större internationellt verk- samma bolagen är baserad på bolagsbokslut i en rad olika valutor som i konsolideringen räknas om till kronor enligt de omräkningsprinciper som är förenliga med god redovisningssed. Mot denna bakgrund är det för bolagen inget stort tekniskt problem att upprätta koncernredovisning i annan valuta än kronor. Det är svårt att bedöma behovet av att de marknadsnoterade bolagen presenterar sin redovisning i euro. Trots att en stor del av aktieägandet i börsbolagen, cirka en tredjedel, ligger på utländska händer och trots att en stor del av företagens verksamhet sker i annan valuta än kronor verkar det inte ha varit något stort problem att företagens redovisning skett i kronor. De internationella placerarna är vana att tolka redovisningar i olika valutor inklusive kronor. Å andra sidan kan ett genomförande av EMU medföra att en stor del av de europeiska företagen kommer att redovisa i euro. Hur stor del är svårt att bedöma. Det beror bl.a. på om går med. Men det borde ingå i departementets beslutsunderlag i vilken omfattning de europeiska stor- företagen kommer att ha sin koncernredovisning i euro 1999 respektive 2001. Om de europeiska storföretagen redovisar i euro men de svenska 34 Sammanställning av svaren på utredningens enkät företagen tvingas ha koncernredovisningen i kronor kan detta innebära en konkurrensnackdel på den internationella kapitalmarknaden. En rimlig lösning vore därför att lagstiftningen medger att koncernredovisning får ske i euro för de företag som så önskar. Denna möjlighet borde kunna få utnyttjas . Det uppgivna behovet är enligt svaren inte kopplat till del- tagande i EMU utan föreligger i vart fall på oavsett om går med i valutaunionen eller inte. En vanlig reflektion i detta sammanhang är att företagen har ett generellt behov av att kunna ha sin redovisning i annan valuta än svenska kronor, varvid särskilt USD nämns. Detta behov av utländska nationella valutor skiljer sig inte från behovet av att kunna utnyttja euro för redovisning. De problem som är förenade med att använda annan valuta än svenska kronor är också desamma oavsett om saken gäller euro, USD eller annan utländsk valuta. För det fall det blir möjligt att ha redovisningen i euro eller annan utländsk valuta är det enligt flera svar viktigt att företagen får valfrihet. De bör sålunda fritt kunna välja om de vill ha redovisningen i främ- mande valuta eller inte och om de väljer en främmande valuta bör de fritt få välja vilken som skall användas. I några av enkätsvaren, bl.a. Patent- och registreringsverkets (PRV), påpekas att för det fall företagen tillåts välja redovisningsvaluta, möjligheten att jämföra olika företag försvåras. anser av samma skäl att det är ett oavvisligt krav att marknadsnoterade bolag informerar den svenska marknaden i kronor och att de bolag som väljer någon annan redovisningsvaluta än kronor skall vara skyldiga att parallellt upprätta års- och koncernredovisningar i kronor. : Aktiespararna anser att bolagen själva skall få välja redovisningsvaluta. Frågan hänger dock samman med informationen till aktiemarknaden. Det är ett oavvisligt krav att marknads- noterade bolag informerar den svenska marknaden i kronor. Är det så att bolaget valt annan redovisningsvaluta måste en parallell redovisning ske. – En administrativt kostnadseffektiv redovisning som också minimerar valutaexponeringar gynnar marknaden i sin helhet. Detta förutsätter att marknaden fortfarande har tillgång till relevant information om bolagets situation och utveckling som är jämförbar och av hög kvalitet. Om dessa förutsättningar inte försämras är förbundets bedömning att bolagen själva är bäst lämpade att välja vilken valuta som skall användas i den löpande redovisningen. Valet av redovisningsvaluta bör ... inte enbart begränsas till euro. – För finansanalytiker bedöms valet av redovisningsenhet inte ha Sammanställning av svaren på utredningens enkät 35 någon särskild effekt. De är väl insatta i hur valutaomräkningar i olika situationer behandlas. För att marknaden i sin helhet inte skall hamna i en sämre informationssituation i förhållande till de bolag som väljer någon annan redovisningsvaluta än kronor, anser Aktiespararna att bolagen skall vara skyldiga att upprätta års- och koncernredovisningar i kronor. Detta gäller såväl under en övergångstid som om väljer att stå utanför EMU. En given utgångspunkt i enkäten var att företagens deklarationer skall avges i svenska kronor. Det har föranlett många att i sina svar påpeka att om företagen tvingas hantera kronor och euro parallellt i den finansiella redovisningen och i den externa rapporteringen, så innebär det extra kostnader som försämrar de svenska företagens konkurrens- kraft gentemot utländska konkurrenter. () pekar i sitt svar på den utdragna och kostsamma dubblering av redo- visningssystemen som uppkommer när deklarationerna skall avges i svenska kronor och uttrycker farhågor för stora redovisnings- och avstämningsproblem Någon närmare analys av vilka och hur stora dessa kostnader kan beräknas bli lämnas emellertid inte. I något svar anges att för det fall företagen inte tillåts redovisa i annat än kronor, finansieringen i kronor blir dyrare och svårigheter uppstår för företagen att anskaffa utländskt kapital. Andra svar ger tvärtemot uttryck för uppfattningen att möjligheterna att skaffa kapital utomlands inte påverkas av om redovisningen sker i svenska kronor eller utländsk valuta. 4.1.2Deklaration och taxering i euro I flera svar framhålls att det är önskvärt att även deklaration och taxering sker i euro.