sou · GLB3161 · 1998-01-01 00:00:00 — Statistikinformation Is-I 1996:14. 64Pappaledighet från norr till söder. Studien handlar om de barn vars föräldrar var gifta . 166 &¶R¤LDRAST¶D TILL PAPPOR ledighet varierade från i till i län. Pappornas andel av den uttagna ledigheten beror på såväl andelen föräldralediga pappor som det genomsnittliga antalet uttagna dagar. Som exempel var det relativt få föräldralediga pappor i , men dessa pappor tog ut lång föräldraledighet, vilket ledde till att pap- pornas andel av för barnen uttagna dagarna blev hög. I var an- delen föräldralediga pappor bland de högsta i landet, medan medelan- talet av de uttagna dagarna var bland de lägsta. Pappornas andel av för- äldraledigheten hamnade där under riksgenomsnittet. Ungefär hälften av papporna och näst intill alla mammor tog ut för- äldraledighet efter barnets födelse. I en tredje- del av landets 25 försäkringskasseområden var det vanligaste mönstret att mamman ensam tog ut föräldrapenningen. I de övriga kassaområ- dena var det vanligaste att föräldrarna delade ledigheten mellan sig. Andelen föräldralediga pappor varierade mellan i till i län. Riksgenomsnittet var , vilket kan jämföras med läget –talet då av papporna tog en del av föräldraledigheten. Andelen föräldralediga pappor har stigit inom varje kassaområde vid en jämförelse mellan början av 1980–talet och , men ök- ningen varierar mycket mellan olika kassaområden. Det genomsnittliga antalet uttagna dagar har också ökat för papporna i varje region. I ge- nomsnitt tog föräldralediga pappor ut mot –talet. –talets början är det således fler pap- por som tar ut föräldraledigheten och de tar också ut fler dagar än tidi- gare. Årstiden har också betydelse för uttag av föräldrapenning. Många av papporna tar sin första föräldrapenning antingen eller . För de barn som föds eller tar mammorna sällan ledigt redan före barnets födelse. Det genomsnittliga antalet uttagna dagar kan beräknas på alla pap- por, både de som använt dagarna och de som inte tagit ut en enda dag i föräldrapenning. Då blir det genomsnittliga antalet uttagna dagar per pappa , , . Mam- morna tog i genomsnitt ut . &¶R¤LDRAST¶D TILL PAPPOR 167 6.5Pappor som inte bor tillsammans med sina barn Pappis i ger exempel på hur föräldrar kan få stöd i sitt för- äldraskap när de inte lever tillsammans med sina barn. Pappis 65 startade som en öppen förskola för pappor som inte lever tillsammans med sina barn. Det är en riktad verksamhet med speciell satsning på att samla fäder som, under sina barns första levnadsår eller innan barnet är fött, har separerat från barnets mamma. Ett syfte med Pappis är att un- derlätta umgänget med barnet och stärka pappan i hans roll som föräl- der, även om relationen till mamman inte alltid fungerar. Pappis anordnas i en lokal som på vardagarna fungerar som en öp- pen förskola i . Pappis är öppet mellan kl 12.00–15.00. Det besöks då vanligen av fyra till åtta pappor med eller utan barn. Verksamheten är uppskattad av de pappor som deltar och många fortsätter att komma efter första besöket. Ett betydande problem är enligt de anställda att nå ut med information till den grupp pappor som man vill attrahera till verksamheten. En bakgrund till projektet var att det i – som i många andra kommuner – är en stor andel barn som får uppleva att familjen upplöses. Vanligtvis får modern vårdnaden om barnet. En er- farenhet är att ju yngre barnet är och ju mindre fadern har hunnit etab- lera en relation med barnet, desto större är risken att barnet förlorar kontakten med sin far. De pappor som deltar i Pappis´ verksamhet har i vissa fall tappat kontakten med sina barn eller har inte ork eller kraft att fungera som förälder. Om pappan enbart har rätt till umgänge med sina barn på hel- ger och barnet är i spädbarnsåldern kan han känna sig osä- ker i uppgiften att klara av att sköta sitt barn. En del av verksamheten går ut på att ge papporna bättre kunskap om hur man sköter små barn och ge dem sådan kunskap som mödrarna får via mödra- och barnhäl- sovården. Detta kan göra att papporna bli tr yggare i sin relation till sina barn. 65 , A., Klubb , en verksamhet för pappor och barn. 168 &¶R¤LDRAST¶D TILL PAPPOR 6.6Motiv för utredningens bedömning och förslag För barn och ungdomar är det viktigt att de har nära kontakt med båda föräldrarna, även om dessa inte är sammanboende. Ofta är det pap- porna som förlorar kontakten med barnen vid skilsmässa och separa- tion, även om det har blivit alltmer vanligt att papporna har en fungerande relation med barnen efter separationen. En viktig grund för pappornas fortsatta relation till sina barn läggs då föräldraparet väntar barn och . Även under barnets uppväxt är båda föräldrarnas närvaro och enga- gemang för sitt barn av stor betydelse för barnets utveckling och mog- nad. Inte minst under förpuberteten och tonårsperioden är båda föräld- rarna viktiga för barnen. är det många barn som växer upp med ensamstående mor eller som har pappor som inte har tid eller kraft att ägna sig åt dem. Utredningen om föräldrautbildning anser att det är angeläget att ut- budet av i föräldrastöd/utbildning som erbjuds via mödra- och barnhäl- sovården vänder sig till och attraherar män samt att män uppmuntras i att vara aktiva inom barnomsorgen och skolan. Det är också viktigt att de uppmuntras till att delta i föräldramöten och andra träffar som ord- nas för eller av föräldrarna. Det behövs därför en ökad medvetenhet kring pappans betydelse för barnens emotionella utveckling och som fostrare och normbildare för barnen. Pappans närvaro i barnens liv kan främjas på olika sätt. Ett sätt är att genom träffar i föräldragrupper och i individuella samtal väcka pappans eget behov av att leva och utvecklas tillsammans med sina barn och av att ha en nära kontakt med barnen även om han inte dagli- gen lever tillsammans med dem. Det kan främjas genom en medveten- het hos den personal som möter föräldrarna inom mödra- och barnhäl- sovården, barnomsorgen, skolan, individ- och familjeomsorgen och olika kultur- och fritidsverksamheter. Det finns också ett värde i att ha specifik pappautbildning inom mödra- och barnhälsovården eller i skolan som komplement till annat föräldrastöd eller annan föräldraverksamhet. Föräldrastödet/utbild- ningen skulle vinna mycket på att pappor och mammor finns tillsam- mans i en gemensam grupp, där de kan dela erfarenheter och kanske lär känna varandra på ett nytt sätt. För att få fler pappor engagerade behövs flexibla lösningar som tar hänsyn till att pappor kan ha andra frågor att diskutera än mammor och andra känslor inför sitt föräldraansvar. &¶R¤LDRAST¶D TILL PAPPOR 169 också bidra till att papporna lockas till att delta i föräldragrupper, som en motvikt i mödra-och barnhälsovårdens och barnomsorgens starkt kvinnodominerade verksamhet. Utredningen anser därför att särskilda pappautbildare kan vara ett sätt att inspirera och motivera fler män att delta i den föräldrastödjande/utbildande verksamheten. Utredningen anser att olika åtgärder som stimulerar till att pappor använder sig av ledighet i föräldrarförsäkringen bör stimuleras. Det förekommer på vissa håll t.ex. samarbete mellan försäkringskassa och mödra- och barnhälsovården i syfte att nå fler män med föräldrautbild- ning och stimulera till uttag av dagar i föräldraförsäkringen. Sådant samarbete bör enligt utredningens uppfattning stimuleras, eftersom det är fråga om nya generationer av föräldrar som skall nås av föräldrautbildningen. 5TREDNINGEN OM F¶R¤LDRAUTBILDNING anser därför att det är angeläget med samarbete mellan mödra- och barnhälsovården och försäkringskassorna för att nå män i föräldrautbildning/föräldra- grupper och stimulera dem till uttag av fler dagar i föräldraförsäk- ringen. I detta arbete bör arbetsmarknadens parter engageras. Värnpliktstiden är för många unga män den första miljö som har en dominans av manliga relationer. Värnpliktstiden skulle enligt utred- ningens uppfattning kunna vara möjlig att använda för att diskutera frågor om föräldraskap, samlevnad, parrelationer, barns utveckling och behov. utvecklas den unga pojken till en vuxen person och han kan då också ha behov av att diskutera vuxenvärldens krav och sina egna förväntningar . Många pojkar saknar manliga förebilder i sin uppväxtmiljö och pappagrupper på daghem eller i skolor skulle kunna bidra till att de pappor som har möjlighet också blir pappor för andra pojkar. Pojkgrupper på ungdomsmottagningar har betydelse för att stärka pojkar i deras identitet och självkänsla. Detta är något som lägger en grund för dem inför deras eget framtida föräldraskap. 5TREDNINGEN OM F¶R¤LDRAUTBILDNING anser därför att det är angeläget att ungdomsmottag- ningarnas viktiga roll borde lyftas fram som ett komplement till hem- met och föräldrarna i att stödja barnen i deras utveckling. Nya medier som internet, CD–rom och video kan vara användbara särskilt för att nå pappor med information och råd i olika frågor t ex kring graviditeten, förlossningen, frågor om barnets hälsa och utveck- ling, medicinska frågor, kostfrågor. Detta kan komplettera värdet av att träffas i grupp och diskutera sina egna frågor med andra föräldrar. Vad gäller föräldrastödet/utbildningen för pappor drar utredningen följande slutsatser mot bakgrund av erfarenheter av olika försöksverk- samheter: 170 &¶R¤LDRAST¶D TILL PAPPOR – Stödet i föräldraskapet/utbildningen bör bidra till att alla föräldrar, både mammor och pappor, får inflytande över sin och sina barns situa- tion. En utveckling för ett J¤MST¤LLT F¶R¤LDRASKAP förutsätter ofta en ändrad rollfördelning mellan kvinnor och män. –Undervisning i frågor om samlevnad och föräldraskap för barn och ungdom genom skolans försorg, t.ex. i barnkunskapsundervisningen, medverkar till att förbereda kommande generationer för ett jämställt föräldraskap. Här finns en grund för att väcka intresse och engagemang hos de unga pojkarna. –Föräldrastöd/utbildning inom mödra- och barnhälsovården är viktig både för mammor och pappor. Föräldrarna måste få utrymme att dis- kutera sina frågor och känna att det är roligt att få barn tillsammans. –Pappautbildning bör ingå som en naturlig del i föräldrautbildningen. En tidig insikt hos mannen om att han skall bli pappa och få ansvar för ett barns uppväxt kan påverka hans framtida relation till sina barn och hur han kommer att ta ansvar för barn och familj. En tidig och nära kontakt mellan pappan och barnet har stor betydelse för de framtida relationerna. De blivande papporna kan ha svårare än mammorna att förutse sitt ansvar och sin betydelse förälder. –Det är angeläget att blivande respektive nyblivna pappor deltar i de föräldragrupper som ordnas inom mödra- och barnhälsovården. I många fall är det inte tillräckligt med ett erbjudande från barnmorskan eller BVC- sjuksköterskan om att föräldrarna är välkomna att delta i föräldragrupp. Det kan behövas ett erbjudande som verkligen riktas till mannen och som markerar att det är viktigt att också han deltar. Det har också visat sig att det är av betydelse att båda föräldrarna får en skrift- lig inbjudan till föräldrautbildningen och att detta påverkar deltagandet. –Mödra- och barnhälsovården är vanligtvis en kvinnodominerad värld. Det gäller att papporna får en egen plattform i denna miljö för att de skall känna att det är viktigt för dem att delta i de föräldragrupper som ordnas. Det är därför en fördel om det finns en flexibilitet i föräldraträffarna och om det går att varva träffarna med separata grupper för kvinnor och för män. Annars finns en risk att föräldragrupperna antingen domineras av de frågor som kvinnorna vill diskutera och diskussionen sker på kvinnornas villkor, eller att gruppen domineras av männens diskussion och kvinnorna sitter tysta. –Särskilda pappagrupper inom mödra- och barnhälsovården kan därför öka mäns deltagande i föräldrautbildningen och lyfta fram pappornas ansvar genom att grupperna läggs upp mer direkt efter de frågor som pappor vill diskutera. –Det förekommer att män önskar mer organiserade och strukturerade föräldragrupper. De vill i större utsträckning än kvinnor ha en tydligare plan för vilka frågor som skall behandlas och vad som kommer diskute- &¶R¤LDRAST¶D TILL PAPPOR 171 Försöksverksamhet i landstingen har också visat att män, mer än kvinnor, önskar att gruppverksamheten b ygger på någon form av bin- dande överenskommelse med föräldrarna. –Begreppet mödravårdscentral bör ersättas med ett begrepp som t.ex. föräldracentral som tydligare talar om att även papporna hör till verk- samheten. –Pappors engagemang i barnomsorgen och skolan bör uppmuntras och stödjas. För att få en ökad uppmärksamhet kring männens betydelse för sina barn och stödet i föräldraskapet för män, föreslår utredningen att en REFERENSGRUPP tillsätts med uppgift att beskriva, belysa och utveckla männens roll som föräldrar och fostrare och ge olika perspektiv på barnens, kvinnornas och männens roll. Denna referensgrupp bör följa upp och utvärdera projekt som särskilt vänder sig till pappor. R PAPPOR LIKA DELAKTIGA I BARNEN SOM MAMMOR De vet ingenting! Om det har hänt något säger jag det först till mamma. Mammor förstår mera än pappor. Man borde få vara med pappor när dom är ute och grejar med jordbruket. Det är viktigt att båda föräldrarna hänger med i utvecklingen, att de vet vad vi gör i skolan. (Elever i mellan- och högstadiet) 7 Föräldrar till tonåringar ·Kommunerna bör ansvara för lokala inventeringar vad gäller be- hov av stöd i föräldraskap till föräldrar med tonåringar och vad gäller förslag av lämplig anordnare av sådant stöd. ·Kommuner och landsting bör samordna den personal som har kunskap om tonåringar för att utveckla stödet i föräldraskapet. ·Ungdomar bör ha inflytande över och vara delaktiga i verksam- heter som syftar till stöd i föräldraskapet. ·Ungdomsmottagningar fyller en viktig funktion för ungdomars fysiska och psykiska hälsa och kan vara en resurs i det ·Att får i uppdrag att stimulera till utveckling av pojkmottagningar på ungdomsmottagningar. Föräldrarollen är en roll som varar hela livet. Den utvecklas och för- ändras ständigt. De flesta ungdomar kommer till ett skede i sitt liv då de börjar frigöra sig från sina föräldrar. För många ungdomar handlar det om kris och frigörelse. Allt eftersom barnet växer och klarar mer på egen hand måste det få känna frihet och självförtroende. Med frihet följer också ansvar. Föräldrar måste ställa krav på sina barn för att hjälpa dem och lotsa dem ut i samhället och livet. Kärlek och krav hänger intimt samman. Det är viktigt att barnet känner kärlek framför krav och känner att föräldrarna bryr sig om dem. Samspelet mellan föräldrar och deras tonåringar kännetecknas av en kamp mellan en rad olika dimensioner så som närhet – avstånd, tillit – misstro. som ungdomar längtar efter närhet tar de ibland ut mycket stora avstånd från andra för att vara säkra på att inte bli bero- ende. Det kan leda till att föräldrar och deras tonåringar inte har till- 66 , A., Tid med tonåringar, , 1996. 174 &¶R¤LDRAR TILL TON¥RINGAR räcklig kontakt och att föräldrarna oroar sig för hur de ska förhålla sig i en rad olika situationer som t.ex. för tider, skolarbete alkohol, m.m. När barnen är i tonåren är det trots allt inte nödvändigt att föräld- rarna vet allt om dem. Barnets integritet måste respekteras. För detta är tillit och trygghet viktigt. Grunden till tillit läggs inom familjen tidigt i en människas liv. Tillit b ygger på öm sesidighet och dialog, och att man litar på varandra. En ung människa som inte känner tillit kan utveckla misstro. Familjen är den plats där alla har rätt att få känna sig trygga och bli sedda. Familjens funktion har förändrats –talet. Kittet som band samman familjemedlemmarna förr var överlevnad. En viktig uppgift har i stället blivit att svara för känslomässig tillfredsställelse. Familjens grund vilar nu på parförhållandet och kittet är kärlek, mer än överlevnad. Skilsmässorna har ökat och det finns en mängd olika fa- miljebildningar. Separationer mellan föräldrar till tonåringar är vanliga. Det innebär att en människa i ett känsligt livsskede också är med om en livskris. Tonåringar behöver förebilder från såväl män som kvinnor. Fattas den ena förebilden blir det svårare att utveckla en positiv identi- tet. Pressen på dagens familj är stor. Samhället präglas av ett allt snab- bare tempo vilket också påverkar familjen. Tempot har lett till att man i många familjer får alldeles för lite tid för samtal och gemensam sam- varo. Familjemedlemmarna i en tonårsfamilj möts ofta först . Dessutom vill de flesta familjemedlemmar ha en privat sfär. Denna sfär ökar i tonåren. Många aktuella studier kring ungdomar beskriver hur mycket de längtar med föräldrar och andra vuxna. Det är inte saker, pengar och kamrater som är det viktigaste för att tonåringar skall må bra. Har jag det bra hemma så är livet rätt OK är ett ganska typiskt påstående från en tonåring. Att ta sig för att lyssna och finnas till hands är en viktig uppgift för alla tonårsföräldrar. Det gäller dock att lyssna till tonåringen på dess eget villkor. Många barn och tonåringar har allt för ofta fått höra inte just , sen, jag skall bara .... Det kan kränka tonåringen som då hellre avstår från att ta ett nytt försök till kontakt. Samspelet i familjen handlar om känslor, att kunna visa sina egna och respektera andras. Humor är en viktig ingrediens i varje familj. Det är viktigt att ha roligt tillsammans med sina tonåringar, att få positiva minnen och att ha något roligt att se fram emot. &¶R¤LDRAR TILL TON¥RINGAR 175 För tonåringen svänger ofta känslorna mycket snabbt och ibland kan det vara svårt att hinna med som förälder. Ungdomar vänder sig på olika sätt till sin mamma eller pappa för att be om hjälp. I bland kan de ryta, sätta på musik med hög volym, slå i en dörr eller komma för sent för att få känna att någon bryr sig. De väljer sina egna sätt för att bli sedda. Om empati, tydlighet och humor finns med i samspelet mellan för- äldrarna och barnen ökar förutsättningarna för att respekt, tolerans och ansvar utvecklas. Ungdomsmottagningar fyller en viktig funktion för ungdomars fysiska och psykiska hälsa. På en ungdomsmottagning samarbetar personal med social och medicinsk kompetens (barnmorska, läkare, socionom och psykolog). Ungdomsmottagningarnas arbete består dels av indivi- duell rådgivning, dels av utåtriktad verksamhet. Den individuella kon- takten kan omfatta preventivmedelsrådgivning, medicinsk rådgivning, stödsamtal, familjesamtal, undersökning och behandling. Den utåtrik- tade verksamheten består vanligen av besök i skolor och på fritidsgår- dar samt av gruppdiskussioner med ungdomar om t.ex. sex och sam- levnad, information om alkohol och droger, information om preventiv- medel m.m. Vissa ungdomsmottagningar har ibland bildat grupper med föräldrar eller deltagit på föräldramöten. Detta har skapat en form av stöd i föräldraskapet som visat sig vara uppskattad. söker sig ungdomar till en ungdomsmottagning för att den är en neutral plats just för dem. Erfarenheten har visat att det bakom kon- kreta frågor om den egna kroppen ofta kan finnas olösta psykosociala problem. Personalen på en ungdomsmottagning ger ett stöd till ungdo- marna genom att lyfta fram deras egna resurser. Ungdomsmottagning- arna är en verksamhet som präglas av en helhetssyn på ungdomar och deras problemformuleringar ur såväl medicinsk, social och psykologisk karaktär 67. Ungdomsmottagningarna bedriver ett kvalificerat socialt förebyg- gande arbete riktat till både flickor och pojkar från de lägre tonåren upp till 20–årsåldern. På allt fler ungdomsmottagningar finns manlig perso- nal och många har i sin verksamhet startat pojkmottagningar. Ung- domsmottagningarnas goda rykte i kombination med ungdomarnas förtroende för personalen har lett till att allt fler unga män söker sig till mottagningarna. Ofta kommer de själva för att bli undersökta och få 67 ungdomsmottagningars policyprogram och guide för nya ungdomsmottagningar, 1995. 176 &¶R¤LDRAR TILL TON¥RINGAR bekräftat att de är normala. Många kommer tillsammans med sin flickvän för att prata om sin relation, diskutera preventivmedel eller rådgöra om abort. Flera mottagningar har startat särskilda kill- grupper. I dessa grupper diskuterar unga män tillsammans med perso- nal från ungdomsmottagningen om bl.a. mansroll, papparoll, känslor, sexualitet, och relationer. 7.3Motiv för utredningens bedömning Ungdomar i klarar sig i allmänhet bra. En ung människa kan vara blyg, osäker, känslig och ha många tankar och funderingar kring hur den egna kroppen fungerar, vad det innebär att bli vuxen, ha pro- blem med föräldrar, i skolan, kompisar, relationer, kärlek, självför- troende, sex och samlevnad, alkohol, droger och mycket annat. Barn- domen försvinner som tonåringen möter sin egen begynnande sexualitet68. Många ungdomar testar både samhällets och föräldrarnas gränser, medan andra sluter sig inom sig själva. Genom att testa olika roller hittar den unge fram till en roll som stämmer. Identiteten bygger mycket på den gr und av trygghet och självständighet som en ung människa fått tidigare under barndomen. Att vara tonårsförälder är både roligt och svårt. Det är viktigt att man som förälder försöker lära sig tyda sina barns signaler. För att kunna tillgodose sin tonårings behov av vuxenstöd kan man som föräl- der behöva jämföra sin egen situation med andra tonårsföräldrars, eller tillsammans med tonåringen prata med någon utomstående som har erfarenhet av ungdomar. Föräldrarnas auktoritet ifrågasätts ofta av ungdomarna som ibland testar gränser för sitt eget handlingsutrymme. tar några så stora risker i sin strävan efter att vara självständiga att de kan råka ut för situationer som de inte själva kan hantera. Det lilla barnet har plötsligt förändrats till en nästan vuxen person, men som förälder är det svårt att veta hur vuxen den unge är och hur mycket ansvar den klarar. För tonåringen är det inte längre föräldrarna som är den största på- verkansfaktorn utan det är vanligen kamraterna och den rådande ung- domskulturen. Behovet av stöd till tonårsföräldrar gäller därför ofta frågor och information om samhällets och kamraternas påverkan och frågor som rör den individuella tonåringen och dennes psykosociala utveckling. Då kan personal från t.ex. PBU/BUP, ungdomsmottag- ningar och vara resurser i verksamheter som syftar till stöd i föräldraskap. 68 , L., När barndomen sprängs i bitar, Artikel i , . &¶R¤LDRAR TILL TON¥RINGAR 177 När det handlar om att undvika eller känna igen en negativ social utveckling är det främst. den lokala socialsekreterare, fältassistenter och polis som har erfarenhet och kompetens att fungera som resurspersoner i föräldrastödjande verksamheter. Exempel på verksamheter enligt ovan redovisas i kapitel 12.3. Enligt artikel 12 har barn rätt till inflytande i alla frågor som rör dem. 5TREDNINGEN OM F¶R¤LDRAUTBILDNING anser att denna princip även gäller för utformning av verksamheter som syftar till stöd i föräldraskapet till föräldrar med tonåringar. I sådana verksamheter bör ungdomar inbjudas att närvara. Ungdomars syn på i vilka frågor föräldrar kan tänkas behöva kunskap och stöd i, är viktiga för föräldrar att ta del av. Stöd i föräldraskap till föräldrar med tonåringar bör syfta till att ge: 1.tillfälle till samtal och rådgivning tillsammans med andra tonåringar och föräldrar samt med en eventuell resursperson om frågor som rör tonåringars psykosociala utveckling, normer och värderingar 2.tillfälle till att lära känna andra föräldrar och utbyta erfarenheter med dem, 3.kunskap om droger och nya ungdomskulturer, 4.information om ungdomssituationen i bostadsområdet. 5TREDNINGEN OM F¶R¤LDRAUTBILDNING anser att kommunerna bör ansvara för lokala inventeringar vad gäller behov av stöd i föräldraskap till för- äldrar med tonåringar. Kommuner och landsting bör samordna den personal som har kun- skap om tonåringar.