sou · GLB371 · 1998-01-01 00:00:00 — Ö ver hälften av rapportsvaren accepterar målen och de kommenterar också i hög utsträckning målens innehåll och lägger där till egna förslag till vad målen kan och bör innebära för den framtida politiken. En femtedel av rapportsvaren kommenterar inte målen utan dis- kuterar ungdomspolitik utifrån andra utgångspunkter. En femtedel av rapportsvaren slutligen anser att målen är dåliga och många av dessa anser också att det inte behövs någon politik för unga och att kommittén bör läggas ner. I kommitténs direktiv slår regeringen fast att de nuvarande riktlinjer- na för ungdomspolitiken bör ersättas av mer konkreta mål. Anled- ningen till detta är att nuvarande riktlinjer är för vaga till form och innehåll för att möjliggöra en reell och effektiv uppföljning och ut- värdering av samhällets insatser. Riktlinjerna är inte heller utvecklade utifrån en tydlig målstyrningsmodell. En viktig utgångspunkt är enligt regeringen att de framtida målen ska fungera som effektiva styrmedel för en sektorsövergripande ungdomspolitik. Vidare framgår av di- rektiven att de mål som kommittén föreslår inte får stå i strid med de mål som redan finns för olika sektorer. Kommittèn ser fördelar med en målstyrningsmodell. Målstyr- ningsmodellen bygger på att i första skedet utforma övergripande mål, vilka ska ange en inriktning, för att därefter utveckla mer kon- kreta mål gentemot vilka olika verksamheter och åtgärder ska utvär- deraras. Nedan föreslår vi övergripande inriktningsmål som ska gälla för den framtida politiken för unga. Efter varje inrikningsmål presenteras ett antal konkreta mål. De konkreta målen är kommitténs förslag till hur de övergripande målen ska uppfyllas. I de följande kapitlen läm- nar vi förslag på åtgärder som bör vidtas för att målen ska kunna uppfyllas. Samhället ska underlätta för unga att leva ett självständigt liv. En ung människas liv kännetecknas av att man i olika avseenden be- finner sig i en etableringsfas - det första arbetet, den första egna lä- genheten och en självständig ekonomi. Eftersom unga människor ut- bildar sig under allt och det då dröjer innan de etablerar en stadigvarande plats på arbetsmarknaden brukar man i ungdoms- poli- tiska sammanhang tala om en förlängd ungdomstid. Detta synsätt in- nebär att vuxenblivandet fördröjs. vän- der sig mot detta resonemang. Att inte ha ett arbete, egen bostad el- ler en självständig ekonomi är inget hinder mot att bli vuxen. Där- emot gör det det svårare att leva ett självständigt liv och att bli sedd som vuxen. Med självständighet menar vi möjligheterna att göra egna val och fatta egna beslut när det gäller exempelvis utbildning, arbete, bostad och familjebildning. Här kan politiska beslut i viss mån underlätta för unga människor genom exempelvis den ekonomiska politiken samt arbetsmarknads- och bostadspolitiken. I resonemanget om vad som är självständighet anser kommittén att det är viktigt att också diskutera ungas levnadsförhållanden i stort. Flertalet utredningar visar att de materiella och sociala resur- serna långt ifrån är jämlikt fördelade bland alla unga. Familjebak- grund spelar fortfarande en stor roll för en individs levnadsförhållan- den. Unga från tjänstemannahem påbörjar i större utsträckning en högskoleutbildning än unga från arbetarhem då de ofta lever i mer studievana och studiemotiverande miljöer. Flickor missgynnas fotfa- rande på många områden, exempelvis i skolan genom att de får mind- re uppmärksamhet än pojkar och genom att de får mindre andel av kommunernas resurser. Invandrade unga människor har en högre arbetslöshet än de födda i . Ä ven frågor av den här ka- raktären är viktiga för en politik för unga. För att man överhuvudtaget ska kunna tala om att leva ett själv- ständigt liv och ha goda levnadsförhållanden, måste enligt kommit- téns uppfattning dessutom varje ung människa bli respekterad och accepterad som en självständig individ. Det är svårt att förändra des- sa förhållanden med politiska beslut mer än till en viss gräns men kommittén kommer att lämna förslag i avsikt att även ändra attityder. Självständighetsmålet består av flera områden. Nedan följer förslag på verksamhetsmål för arbete, bostad och ekonomi. Alla unga ska kunna försörja sig på sitt arbete. Löne-, skatte- och kostnadsnivåer ska vara sådana att en ung männi- ska med arbete ska kunna försörja sig på sin lön utan att behöva komplettera med bidrag. De skillnader i löner och andra anställnings- villkor som finns mellan unga kvinnor och unga män som utför lika eller likvärdigt arbete ska utjämnas och förhindras. Andelen arbetslösa unga ska i genomsnitt inte vara högre än för övriga befolkningen. Arbetslösheten för unga har varit i stort sett dubbelt så hög som arbetslösheten i den övriga befolkningen. När det gäller ungas arbetslöshet har det dock vid de senaste konjunktursvängning- arna visat sig att arbetslösheten inte minskar i en högkonjunktur i samma utsträckning som för andra åldersgrupper. är unga en mycket viktig grupp på arbetsmarknaden. Att låta unga med på arbetsmarknaden framför sig gå utan arbete kan vara förödande för den enskilde och ett slöseri för sam- hället som helhet. Vi anser att det är en rimlig målsättning att arbets- lösheten inte ska vara högre för unga än för andra åldersgrupper. Det faktum att unga blir mer och mer välutbildade bör kunna kompensera den bristande arbetslivserfarenhet som de flesta unga har. Vi har i vårt delbetänkande Unga och arbete bland annat föreslagit en rad åtgärder för att underlätta övergången mellan skolan och arbetslivet. Ett genomförande av dessa förslag bör bidra till att arbetslösheten för unga minskar. Arbetssökande under ska senast från att de anmält sig som arbetssökande på arbetsförmedlingen ha rätt att till- sammans med en arbetsförmedlare upprätta en handlings- och ut- vecklingsplan. Ett av verksamhetsmål är att utnyttja de ledi- ga platserna och åtgärderna på ett sätt som ska leda till att antalet långtidsarbetslösa ska vara mindre än 75 000 personer i genomsnitt unger . Med långtidsarbetslösa avses per- soner som har en oavbruten arbetslöshetstid och som är eller äldre. För personer som är är mot- svarande tid . har som verksamhetsmål att individuella handlingsplaner med skriftliga överenskommelser med de sökande ska finnas för varje sökande som är eller riskerar att bli långtidsar- betslös. Kommittén föreslår att det vid offentliga arbetsförmedlingar alltid ska upprättas en handlings- eller utvecklingsplan för arbetssö- kande under . Detta ska leda till att den arbetssökande ska ha rätt att få diskutera och planera framtiden tillsammans med en ar- betsförmedlare för att därmed göra tiden i arbetslöshet så kort som möjligt och på så sätt också minska antalet unga långtidsarbetslösa. Med handlingsplan menar vi en kombinerad utbildnings- och arbets- sökarstrategi för den arbetssökande. Den ska utvisa vad den arbets- sökande och arbetsförmedlaren har överenskommit som en realistisk väg för att hon eller han ska kunna få arbete på den reguljära arbets- marknaden. En individuell handlingsplan innebär att den enskildes möjligheter stärks att på egen hand ordna ny sysselsättning utan att arbetsförmedlingen eller någon annan myndighet behöver bli närmare inblandad. Det är alltså inte fråga om att den arbetssökande ska er- bjudas en åtgärd . Gränsen vid föreslås ef- tersom denna sammanfaller med den rådande definitionen av begrep- pet ungdomsarbetslöshet. Varje person ska ges möjlighet till feriearbete . Målet avser kalenderår. Unga har stora svårigheter att få en plats på den reguljära arbets- marknaden. En väg dit kan vara att unga genom feriearbete får en möjlighet att få kontakter för framtiden och en viss arbetslivserfaren- het som kan användas i det kommande arbetslivet. Förutom att unga på så sätt kan få lättare att erhålla arbete efter att de avslutat skolan är det också viktigt att peka på den resurs de unga är för företagen då det gäller ungas kunskap, idéer och åsikter. Vi är medveta om att målet kan leda till att den angivna åldersgruppen kan komma att kon- kurrera om feriearbete med studenter. Vi anser trots detta att det är viktigt att gruppen får en möjlighet att åtminstone ha kontakt med arbetsmarknaden. Alla som söker egen bostad ska inom sex må- nader ha möjlighet att skaffa sig en bostad inom ramen för sina ekonomiska förutsättningar. Att kunna skaffa en egen bostad är ett viktigt steg i strävan mot självständighet. Vi anser därför att ungas behov av bostad bör upp- märksammas på så sätt att de bör kunna skaffa sig en bostad som så långt som möjligt överensstämmer med deras eko- nomiska förutsättningar. Målet är begränsat till den åldersgrupp av unga som befinner sig i etableringsfasen av eget boende. Efter är det få som fortfarande bor kvar i föräldrahemmet. Alla universitets- och högskolestuderande ska under den första ter- minen de studerar ha möjlighet att skaffa sig en bostad på eller i anslutning till studieorten. Enligt enkäter hade nio av högskoleorterna kötider till studentbostäderna som var längre än en termin. På två orter var kötiderna för en studentbostad . Genom ett beslut i 1996 har antalet högskoleplat- ser ökat med 30 000. Det är viktigt att denna utbildningssatsning inte hindras av brist på bostäder för studerande. Vi anser därför att hög- skole- och universitetsstuderandes bostadssituation speciellt ska un- derlättas. Alla unga ska kunna få information om de villkor och förutsättning- ar som gäller för eget boende samt information om bostadsmarkna- den i kommunen. Många unga har inte tillräcklig kunskap om de villkor och förutsätt- ningar som gäller för ett eget boende. Det är viktgt att känna till allt från betydelsen av att betala in hyran till reglerna om besittnings- rätt. Ö kad kunskap om bostadsmarknaden kan också förebygga eko- nomiska svårigheter och förkorta sökandet efter den rätta bostaden. Ingen ung person ska hänvisas till att uppbära socialbidrag av en- bart den orsaken att hon eller han inte har arbete eller inte omfattas av arbetslöshetsförsäkringssystemet. Utvecklingen har under en följd av år fört med sig att socialbidraget i allt större utsräckning omfattar bidragstagare som det generella trygghetssystemet i form av arbetslöshetsförsäkring egentligen var ämnat att omfatta. För många unga utgör istället socialbidraget den enda försörjningskällan. Vi anser att det är oacceptabelt att så många unga är beroende av socialbidrag för sin försörjning. En ung människa som är på väg att etablera sitt självständiga liv ska inte behöva erhålla socialbidrag för sin försörjning. Det är inte heller acceptabelt att en ung människa ska behöva flytta tillbaka till sitt föräldrahem enbart av ekonomiska orsa- ker. Ingen ung arbetslös ska på grund av låga nivåer i olika ersättnings- system behöva komplettera med socialbidrag för att kunna klara sin försörjning. Vi anser att det är orimligt att en ung person som erhåller ersättning från ett bidragssystem är tvungen att komplettera med socialbidrag för att klara sin försörjning. Självklart bör varje system vara utformat så att det uppgår till åtminstone socialbidragsnormen. Ingen ung person ska diskrimineras i något bidragssystem på grund av ålder. I olika sammanhang har förts fram förslag om att bidragssystem och bidragsnivåer ska relateras till ålder. Vi anser att en sådan diskrimine- ring är oacceptabel. Bidrag ska vara relaterade till behov eller utgå med samma belopp för alla och på samma premisser, oavsett ålder. Alla unga ska leva under sådana ekonomiska förhållanden att de har råd att finansiera en bostad. Många unga har trots att de har en arbetsinkomst eller uppbär ar- betslöshetsersättning inte ekonomiska möjligheter att finansiera en egen bostad ens om de kompletterar med bostadsbidrag. 2.3.2 Inflytande och delaktighet Unga ska ha verklig möjlighet till makt, inflytande och delaktighet. Makt, inflytande och delaktighet är viktigt ur tre aspekter. För det första är det nödvändigt att ungas inflytande och delaktighet ökar för att undvika att de får en känsla av att stå utanför samhället. För att undvika denna känsla måste politikerna lyssna på unga människor även om dessa har valt att inte delta i den traditionella politiska pro- cessen. Kommittén menar att alla unga, även de som inte uppnått rösträttsålder, har rätt att vara med, att ha uppgifter, att ta och få an- svar. För det andra vet vi genom flertalet kartläggningar att unga män- niskors sociala representation är svag i förhållande till andelen av befolkningen. För det tredje är det värdefullt för samhället som helhet att ta till- vara unga människors kunskap och engagemang. Denna tredje aspekt anser kommittén vara så betydelsefull att den även kommer till ut- tryck i ett eget övergripande mål för politiken för unga, det så kallade resursmålet. Utifrån dessa aspekter menar att ett mål för politiken för unga ska vara att öka ungas möjligheter till makt, inflytande och delaktighet i såväl den egna vardagen som i frå- gor som rör det allmänna. Kommitténs definitioner av makt och in- flytande utvecklas i kapitel 3. Kommittén vill också peka på att de skillnader som finns generellt mellan mäns och kvinnors möjligheter att utöva verklig makt och in- flytande också finns mellan unga män och unga kvinnor. Vi har strä- vat efter att uppmärksamma dessa skillnader i de sammanhang då dessa är relevanta. Alla kommuner bör i samarbete med kommunens unga upprätta ett ungdomspolitiskt handlingsprogram. Ett ungdomspolitiskt handlingsprogram kan innehålla en redovisning av hur ett ökat inflytande för unga skall uppnås och hur kommunens samlade insatser för att förbättra ungas levnadsförhållanden planeras att användas. Ett sådant handlingsprogram måste utarbetas tillsam- mans med unga för att kunna få acceptans och genomslag. Ett ung- domspolitiskt handlingsprogram bör också användas för att utvärdera hur resurserna fördelats mellan generationerna och könen. Därmed kan utvärderingen ligga till grund för hur handlingsprogrammet ut- vecklas. Elever ska som grupp kunna påverka viktiga beslut som gäller den egna skolan. Elevernas representation i olika beslutande organ bör öka. Eleverna som grupp måste i högre grad kunna påverka viktiga beslut som ex- empelvis rör skolans organisation och ekonomiska prioriteringar. Varje elev ska ha verkligt inflytande över sitt val av skola och skol- typ samt över sitt dagliga skolarbete och sin arbetsmiljö. Trots att skollagen och läroplanerna säkerställer inflytande för ele- verna visar undersökningar att eleverna anser att de har för lite eller inget inflytande alls över sitt skolarbete och sin arbetsmiljö. Eleverna måste kunna vara med och bestämma om läromedel, undervisnings- sätt med mera. Skolan har också en viktig roll att spela som förmed- lare av demokratiska värden. Vi anser därför att det är nödvändigt att ytterligare understryka vikten av att eleverna får en verklig möjlighet till inflytande på sin utbildning och över skolmiljön. Med verkligt in- flytande menar vi att eleverna inte bara deltar i en skendemokratisk process utan har möjlighet att påverka besluten. Det bör också vara givet att eleverna själva är med och utvärderar om den enskilda sko- lan nått upp till de mål som fastställts i verksamhetsplanen. Varje student ska ha verkligt inflytande på sin utbildning och sin arbetsmiljö. Det är viktigt att studenterna har inflytande på undervisning, litteratur och arbetsmiljön på universiteten och högskolorna. Eftersom stu- denterna är den primära avnämaren av utbildningen kan inte kvalitet- sarbete existera utan studentmedverkan. Detta kan ske genom att ut- värdera kurser både under och efter kursen. Resultaten ska också följas upp tillsammans med studenter. Det är också viktigt att hela institutioner och fakulteter utvärderas. Alla unga ska kunna påverka kommunala beslut. Kommittén vill understryka att vi inte anser att det går att dela upp olika politikområden i en grupp som rör unga och en grupp som inte gör det. Vi anser dock att vissa områden kan vara mer lämpliga än andra för att starta ett politiskt engagemang eftersom de påtagligt berör de ungas vardag. Exempel på där det kan vara lämpligt att ge unga utökade möjligheter är att ge rätt: ·att påverka kommunens fritidsutbud. ·att påverka den kulturverksamhet som riktas till unga. ·att påverka kommunens bostads- och samhällsplanering. Det kommunala fritidsutbudet riktar sig i hög grad till de unga och det är också ett område som många kommer i kontakt med . Vi anser därför att ungas inflytande när det gäller vilken verksamhet kommunen ska satsa resurser på är viktigt. Det är också känt att kommunerna i allmänhet satsar mer resurser på pojkars och unga mäns fritid än på flickors och unga kvinnors. Det är därför viktigt även ur den aspekten att alla unga ska kunna påverka det fritidsutbud som kommunen erbjuder. När det gäller exemplet kulturverksamhet är unga även här ofta en prioriterad målgrupp. Ä ndå är det svårt att verka för ökat utrymme för ungas eget skapande och åt kultur på ungas villkor. det inte om brist på pengar utan snarare om hinder i form av attity- der. Ungas initativ kan ofta ha svårt att vinna gehör därför att de inte passar in i vuxenvärldens mallar. anser att de unga själva ska få ett betydande inflytande över hur de medel som avsatts för kulturverksamhet till unga används. Här kan också finnas ett intresse av att kartlägga hur kommunens satsningar på kultur fördelar sig mellan könen. Frågor som bostads- och samhällsplanering är också av stor bety- delse för unga kommuninvånare. Exempelvis är frågan om bostads- försörjning en viktig fråga då många kommuner diskuterar speciella bostadslösningar för unga. När det gäller den övriga samhällsplane- ringen har unga ett tydligt intresse av exempelvis vägbyggen, par- kanläggningar och lokalisering av nya skolor. Vi anser därför att alla unga bör kunna påverka kommunens beslut på dessa områden. Alla unga ska ha möjlighet att delta i verksamhet inom föreningsli- vet. Ett föreningsliv där unga själva har inflytande över och styr verksam- heten är en viktig del i ungas demokratiska fostran och ett betydel- sefullt sätt att ta tillvara det ideella engagemanget bland unga. Villko- ren för föreningslivet har dock försämrats under en rad år bland annat som en konsekvens av den ansträngda ekonomi som föreligger i de flesta kommuner. Vi anser att det för att främja ungas engagemang i samhällslivet i stort är viktigt att föreningslivet kan verka under goda villkor. Kommittén anser att det är en självklarhet att de ungdomsorgani- sationer som uppbär statsbidrag ska vara demokratiskt uppbyggda och ge alla medlemmar lika rätt till inflytande. Varje ung person ska ha tillgång till en mötesplats där hon eller han fritt kan uttrycka sina åsikter. Medborgarinflytande och delaktighet i samhällsutvecklingen förut- sätter mänskliga möten. En viktig del av den demokratiska in- frastrukturen är därför att erbjuda mötesplatser. Att underlätta mänskliga möten kring politik, gemensamma intressen, lokala frågor, 40 Ö vergripande mål SOU 1997:71 kultur och gemensamt ansvar är viktigt för fortsatt demokrati och välfärd. En mötesplats för människor kan vara ett torg, ett kafé, en diskus- sionsgrupp på Internet eller någon annan form av träffpunkt. En mö- tesplats kan delas med den etablerade vuxengenerationen men kan också vara enbart för unga. 2.3.3 Unga som resurs Ungas engagemang, skapande förmåga och kritiska tänkande ska tas tillvara som resurs. Med den allt snabbare omvärldsförändring som sker är ett samhälles förändringsbenägenhet avgörande för dess sociala och ekonomiska utveckling. Kommittén anser att ungas engagemang, nytänkande och ifrågasättande av det etablerade bidrar till dynamiken i samhället. Unga människor måste ges plats i samhället och ses som en resurs för att påverka samhällsutvecklingen. I detta sammanhang måste flickors och pojkars olika sätt att engagera och organisera sig uppmärksam- mas. Alla måste ha möjlighet att uttrycka sig på de sätt de själva väl- jer. Det är vidare angeläget att unga människor ges en möjlighet att utveckla sitt kritiska tänkande och förstärka sitt engagemang. Detta kräver att unga har tillgång till ett språk, till kunskaper och informa- tion. Det är också viktigt att det finns en mångfald av mötesplatser som är tillgängliga för alla. Kommittén ser en utveckling där de nationella gränserna minskar i betydelse och där människor i olika länder blir allt mer beroende av varandra. Detta kan innebära såväl att skillnaderna mellan olika län- der minskar som att mångfalden inom varje land ökar. Många erfa- renheter visar att om mångfalden utnyttjas på rätt sätt kan den bidra till kreativitet och nytänkande som kommer både individer och sam- hälle till nytta. Det är viktigt att, såväl nationellt som internationellt, skapa goda förutsättningar för många konstruktiva möten mellan människor med olika bakgrund. Av ledamöterna i centrala och regionala myndigheters styrelser bör vara under . kartläggning av ålderssammansättningarna i centrala myndighetsstyrelser visar att medelåldern i dessa är /96. Å ldersspridningen är också dålig, gruppen 18 till utgör av styrelserna. Gruppens andel av befolkningen är . På samma sätt som det är självklart att ta tillvara erfa- renheter från både kvinnor och män bör representation från olika ål- dersgrupper bidra till att stärka den samlade kompetensen i olika or- gan. Av ledamöterna i statliga kommittér bör vara un- der . kartläggning av ålderssammansättningarna i statliga kommittér visar att medelåldern i dessa är /96. Å ldersspridningen är också dålig, gruppen 18 till 29 utgör av kommittérna. Gruppens andel av befolkningen är . Resonemang som förs under målet för centrala myndigheters styrelser är giltigt även för statliga kommittér. I samtliga kommunala styrelser och nämnder med minst fem leda- möter bör det finnas minst en ledamot under . Vi anser att det är viktigt att kommuerna i så hög utsträckning som möjlighet i sitt beslutsunderlag har möjlighet att väga in synpunkter från personer med olika åldrar. Besluten kommer att bli bättre under- byggda och därmed av högre kvalité. Rekommendationen avser de sammanhang dit det inte är direktval. Ungas engagemang och idéer ska särskilt tas tillvara när det gäller: ·arbetet med en långsiktigt hållbar ekologisk utveckling ·arbetet mot främlingsfientlighet och rasism I flertalet sammanhang har unga mäniskor framgångsikt tagit initiativ till och drivit viktiga politiska frågor. Exempel på detta är miljöfrå- gor, frågor om informationsteknik samt arbetet med att bekämpa rasism och främlingsfientlighet. Trots dessa goda erfarenheter av ungas arbete och engagemang visar flertalet utredningar att unga människor tas tillvara i liten utsträckning i det politiska arbetet. Vi anser att det inom vissa områden är extra angeläget att ungas erfa- renheter och initiativkraft tas tillvara eftersom deras kunskaper på dessa områden ofta är mycket större än de äldres. Vidare vill vi peka på resultatet av den enkät som kommittén ge- nomfört tillsammans med när det gäller frå- gan om hurvida man kan tänka sig att starta ett eget företag. Fyra av tio unga svarade att de kan tänka sig att starta eget och knappt en tredjedel att de kanske kan tänka sig det. 2.4 Former för styrning, utvärdering och upp- följning För att en sektorsövergripande och målstyrd politik skall vara verk- ningsfull krävs en modell för styrning, uppföljning och utvärdering av målen och deras uppfyllelse. föreslår nedan en organisation och ansvarsfördelning för en målstyrningsmo- dell för ungdomspolitiken. Efter att beslutat om de övergripande målen ska dessa brytas ner till konkreta mål av regeringen. De konkreta målen är ett sätt att mäta måluppfyllelsen av de övergripande målen. De konkreta målen ska beaktas av regeringen inom de olika sektorsområden som berör unga. Myndigheterna bör också få i uppgift att presentera sta- tistik och en redovisning av den förda politiken i förhållande till de konkreta målen. Detta arbete bör samordnas av .