sou · GLB383d3 · 1998-01-01 00:00:00 — Mot detta kan givetvis invändas att nykooperativen består av små, platta organisationer och att dessa oavsett bemanning och slag av produktion kännetecknas av liknande värderingar. Det är först när företagen växer som hierarkier, karriär och tydlig orderlinje blir tydliga inslag. Kooperativen i undersökningen strävar efter att vara lagom, inte att växa för växandets egen skull. Andra tecken på att föreställningarna enligt ansvars/omsorgsrationaliteten finns är kommentarerna om övertidsarbete där man söker föräldrarnas uppskattning – inte materiell kompensation. Det finns alltså tecken som tyder på att kvinnorna arbetar med dubbla rationaliteter, med föreställningar både från ansvars/omsorgs- rationaliteten och från teknisk/administrativ rationalitet. Vad betyder det för kvinnors möjlighet att ha makt över, i och genom sin organisation? 5 Fick kvinnorna makt? Kvinnorna i undersökningen har tagit steget från att ha kommunen som arbetsgivare till att arbeta i egen regi. Under denna transforme- ring och under de första årens verksamhet har maktens ansikte visat sig i flera skepnader. Om makten över organisationen definieras som kvinnornas möj- lighet att påverka sina inkomster kan man med ledning av undersök- ningen hävda att de fortfarande till del avgörs av kommunens agerande då barnstugornas största inkomstpost kommer därifrån. Det är också ofta kommunen som har hand om administrationen av efterfrågan på omsorgsplatser. Kommunen som varit arbetsgivare åt personalen har i många fall blivit en motpart i förhandlingar om etablering av kooperativet och till möjligheter till fortsatt drift. I ett fall var förhandlingsläget så låst att juridisk expertis fick anlitas. Andra barnstugor har upplevt god samverkan i inled- ningsskedet, men hårdnande attityd efterhand. Makt över organisationen kan också definieras som möjlighet att bedriva sin verksamhet utifrån dess logik. Ett exempel på att omgivningens värderingar dominerar ges i en kommentar på en enkät. Barnstugan får inte sin betalning och föreslår därför: att bidragen betalades ut direkt från staten Varför anser barnstugan att den får bidrag för barnen från kom- munen, när de i själva verket tar emot betalning för utförande av arbetsuppgifter som kommunen är ålagd att sörja för? Ingen talar om bidrag när det gäller den kommunala gatuskötseln eller sophantering- en. Frågan om kvinnorna tycker sig ha fått makt över sin organisation kan därmed besvaras med knappast. Däremot kan frågan om kvinnornas makt i organisationen besvaras mera positivt. Framförallt gäller detta personalkooperativen där alla är med och påverkar. Kommentarerna ger uttryck för att de själva beslutar om sina egna angelägenheter och att de driver kooperativet tillsammans. I det här sammanhanget är barnstugornas målformuleringar liksom beskriv- ningar av verksamhetens resultat viktiga att beakta. Trots ekonomiskt resultatansvar är målen fortfarande kvalitativt formulerade vilket kan tolkas som att den teknisk/administrativa rationalitetens påverkan inte ändrat uppfattningarna om barnstugornas verksamhet. När det gäller föräldrakooperativen har föräldrarna fått ett större inflytande på verksamheten än de haft på daghem i regi men även här hävdar personalen att den fått större möjligheter till påverkan eftersom de har tätare och närmare kontakt med föräldrarna i styrelsen än vad de hade med kommunförvaltningens tjänstemän. ökade möjligheterna till påverkan kan dock paras med en ängslan att få en förälder som vill styra en verksamhet den inte har kunskap om, en rädsla som kan förklaras med att personalen då kommer att styras av dubbla rationaliteter. Vidare uttalas ofta en varning7 till kvinnor för att se sitt företag som sin familj och därmed fastna i en kvinnofälla. Anledningen är ansvarsetiken som enligt ovan innebär arbetsinsatser på oavlönad arbetstid, dvs. kvinnor förväntas ge service, omvård och omtanke även utanför arbetsuppgifterna och ordinarie arbetstid. Det goda rådet innebär i klartext att kvinnorna inte skall följa sin eventuella ansvarsrationalitet. Det finns dock anledning att ifrågasätta varningen för att använda familjemetaforen. När kvinnorna talar om kooperati- vet som en familj gör de det som bevis på den goda samhörigheten mellan personal och föräldrar, t.ex. att de har gemensamma fester eller att personal och föräldrar är mer som vänner än som arbetsgivare och arbetstagare. Alla som angav metaforen familj gjorde det för att visa att kooperativet fungerande tillfredsställande och att de själva trivdes. (1996) och Szebehely (1993) har båda undersökt omsorgstjänster och konstaterar att personalens arbetstillfredsställelse skapas av att få göra ett meningsfullt arbete som uppskattas av vårdtagarna, snarare än att utföra arbetsuppgifterna snabbt och meka- niskt efter ett standardiserat schema. Kanske skall varningen för kvinnofälla ses ur den teknisk/ administrativa rationalitetens perspek- tiv dvs. enligt den grundform där interaktionerna mellan individerna är av kortvarig, beräknande natur (1988). Oerton (1995) föreslår att familj står för progressiva värden eftersom en familj är en plats för utbyte av stöd, förståelse och ömsesidighet, en plats där familjemedlemmen hämtar näring och energi för fortsatt arbete! Det är med andra ord ett högt betyg åt ett företag. Vad gäller frågan om kvinnorna fått ökad makt genom organisa- tionen är bilden splittrad. Överflyttning från till kooperativ regi upplevs som att starta eget och det finns kommentarer som visar på att självkänslan stärkts och glädje över att kunna ge omgivningen av sin pedagogik. Ett exempel på möjligheter till ökad makt genom organisationen är det nätverk för kooperativa barnstugor som startats av en barnstugeföreståndare. Det som talar emot är besparingarna inom offentligsektorn och många kommentarer rör oron för kooperativets överlevnad. Andra svårigheter för de nystarta- de enheterna uppges vara okunskap om organisationsformen i samhället. Ett exempel på det är 7 På konferensen och kooperation i 15–framhöll flera talare detta som en fara för kvinnligt företagande. att det är mycket svårt för att inte säga omöjligt att söka lån eller checkkredit i bank. har kvinnorna lång väg kvar innan de kan hävda att de fått ökad makt över och genom organisationerna. I alla fall om de startat eget inom området social service. Avotie, (1990) De genusspecifika kulturerna och ledarskap, Working Paper, 1990/10, : Företagsekonomiska inst., , (1975) The efficient organization, : , , (1981) Från till : reformstrategier inom arbetsmiljöområdet , : Arkiv avhandlingsserie , (1985) Att arbeta på daghem: Psykosociala aspekter på daghemspersonalens arbetsmiljö . Arbetarskyddsfondens sammanfattningar, nr 763. Borgert, (1992) Organisation som mode, : , & Smircich, (1993) Dangerous Liasons: The feminine-in- management. Business Horizons, -April,: s. 73–83. Chakravarthy, Balaji S. & Lorange, (1991) Managing the Strategy Process, : , Inc , Bo (1990) Hur i helvete tänker killar egentligen? , nr 3, 1990 , (1984) The feminist case against bureaucracy, : Garsten, (1994) World, studies in social anthropology 33, : Goldhor (1990) H. Kvinnors nära relationer , Forum , (1990) Effektivitet och produktivitet i sjukvården , : , , (1989) Kvinnors arbetsrationalitet och kvalifikationer , Arbetsrap- port nr 6 i , : Arbetslivscentrum (1988) Om företag, moral och handling , : Göranzon, Bo & Josefson, (1988) (Red.) Knowledge, Skill and Artificial Intelligence, : Hargreaves-Heap, S (1993) Rationalitet och ekonomisk teori, : Heilbroner, , L (1988) Behind the veil of economics: Essays in the Wordly Philosophy, : W.W. , (1994) Den fängslande marknaden: Ekonomiska experter om välfärdsstaten , : Ianello, K. (1992) Decisions without hierarchies, : Routledge Kallinikos, (1993) The Market Methaphor, : Department of KOOPI (1994) Statistik över nystartade kooperativ, , (1986) Images of organizations, : Noddings, (1984) Caring: A feminine appproach to ethics and moral education , : Oerton, (1995) Women at the Crossroads. Conference Paper, Ö stersund , (1992) Kvalitet i banktjänster : Privatkunders upplevda problem med banktjänster – en studie med hjälp av kritisk-händelsemetoden , : CTF, Hö gskolan i , (1987) Produktivitetsmätningar är improduktiva. Blickpunkten nr 1, 1987 Pestoff, m , (1994) Social service i kooperativ regi: dess population, mätinstrument och urval av d aghem samt annan social service : , (1985) Management i Förvaltning: Effektivitet och förnyelse , : Liber Fö rlag PUB, Projektansökan, Socialdistrikt 10 daterad Ressner, (1982) Vårdarbetarkollektivet och facket inom omsorgsvården , : Arbetslivscentrum Rombach, (1990) Kvalitet i offentlig sektor. strand, (1988) – verksamheter med skäl och själ? i Motbilder: sju samhällsdebatttörer om kooperativa framtider. (Red.) , (1993) Ny teknik i gamla strukturer, : Nerenius & Santérus Förlag , (1986) Grupper och kollektiv: en undersökning av organisation i två kommuner. Hemtjänst eller anhörigvård: förändringar Sö dergren, (1992) Decentralisering: förändring i företag och arbetsliv . , Bjö rg Aase (1982) Ansvarsrasjonalitet i Kvinner i felleskap. (Red.) , H. : Universitetsforlaget , (1993) Tjänstekvaliet: Kundorienterad och kompetensbaserad kvalitetsutveckling. : CTF, Hö gskolan i , (1992) Företagsledning som konstruktion av manlighet. i (Red.) Företagsledning bortom etablerad teori. , (1996) Vem tröstar ? En studie av alternativa driftsformer i . : , univer- sitet , (1992) Kostnadseffektivitet på daghem . , (1992) Föreställningar på arenan: ett utvecklingsarbete kring eget budgetansvar på kommunala barnstugor . , (1996) Social service i kooperativ regi: hot eller möjlighet för kvinnligt företagande? (1996) Research report 2: 1996. : Fö retags- ekonomiska institutionen, , fstrand, (1992) En bok kring kvinnors och mäns skilda världar . Den här artikeln diskuterar den offentliga sektorn ur ett könsperspek- tiv. Det söker dels visa på vilka perspektiv som kan framträda om man skiljer mellan å ena sidan kvinnor och män (som biologiska varelser och delar av en dikotomi som innebär att man antingen är kvinna eller man) och å andra sidan kvinnliga och manliga tanke- sätt (som är något betydligt mer diffust, kulturellt snarare än biologiskt förankrat). Ty samma individ kan vara bärare av såväl så kallade kvinnliga som manliga tankesätt, det vill säga det dikotomiska förhållningssättet finns bara i den stereotypa benämningen. Tesen som förs fram är att det verkar som om kvinnor invaderat och accepterats i den offentliga sektorn i högre grad än kvinnliga tankesätt, tankesätt som kulturellt varit och är kopplade till kvinnors liv och vardag. Kvinnor har fått ökat tillträde till den ursprungligen helt manligt dominerade offentliga sektorn i så hög grad att kvinnorna dominerar antalet anställda inom offentlig sektor. En genomgång visar emellertid att den kvinnliga invasionen är en ganska sen företeelse i sektorns historia. Om man skiljer mellan antalet kvinnor och kvinnliga förhållningssätt (som ingalunda är förbe- hållna kvinnor) är det dessutom inte så säkert att sektorn är så kvinnlig. 1Kvinnlig ansvars- och omsorgsrationalitet som ryms i både kvinnliga och manliga kroppar – inledande utgångspunkter och frågeställningar I den offentliga debatten betonas ofta vikten av att man förändrar antalet kvinnor i organisationer där de är underrepresenterade (till exempel delar av universitetsvärlden) och vice versa (som sjukvård och barnstugor). Sådana tankar är en av grunderna för de obligatoris- ka så kallade jämställdhetsplanerna för offentliga organisationer. Mer likartad fördelning mellan könen ses ofta som ett jämställdhetsmål i sig. Dessutom antas ofta en mer jämn könsfördelning påverka tankesätt och arbetsförhållanden och leda till en mer kreativ och utvecklande miljö. I den här artikeln har emellertid fokus förskjutits från en diskus- sion om fördelning och jämställdhet mellan män och kvinnor mot en diskussion om fördelning och strömmar av värderingar och förhåll- ningssätt som på olika sätt är kopplade till män och kvinnor. Kopplingen är en historisk och kulturell realitet, men den måste inte nödvändigtvis vara densamma i den historia som heter framtid, och som vi till stor del reproducerar eller skapar genom våra föreställ- ningar. Vad som är traditionellt kvinnligt beror på vilka traditioner, det vill säga vilken kultur och tid, som utgör referenspunkt. Dessutom finns en mängd olika institutionaliserade föreställningar eller schabloner om vad som är kvinnligt respektive manligt. Två perspektiv utgör utgångspunkterna för denna artikels resonemang. – Feministisk forskning (, 1988; Fox och Longi- no, 1996) har visat hur vårt moderna västerländska samhälle både osynliggjort och nedvärderat just de förhållningssätt och det arbete som varit knutet till det som traditionellt utgjort och kopplats till kvinnors liv och vardag. I stället har de traditionellt manliga schablonerna och förhållningssätten hierarkiskt överordnats i det offentliga samhället och samtalet. – Det traditionellt eller stereotypt kvinnliga förhållningssätt som emanerar från vad (1993) kallar modrande utgör grunden för denna artikels femininitetsbegrepp eller kvinnligt tänkande (med citationstecken! ), två begrepp som används synonymt. Med kvinnligt eller kvinnligt tänkande avses således i detta sammanhang den tankelogik som i stort sett sammanfaller med vad i sin artikel i denna antologi benämner ansvars- och omsorgsrationalitet. Den antas ha sin grund i traditionellt kvinnliga omsorgsaktiviteter; vård och omsorg om barn och gamla, dvs. ett arbete som kräver att man agerar med känsla och omtanke och sätter relationer och den specifika situationen i centrum (Chodorow, 1978, 1989; Gilligan, 1982; , 1994; , 1996). Denna logik sätts i motsats till det traditionellt maskulina förhållningssätt som innebär separation av tanke och känsla, kropp och förnuft, och som söker efter det generella och abstrakta snarare än det specifika och kontextuella (, 1987; , 1988; Chodorow, 1989; Fox , 1996). benämner denna senare logik den tekniskt/administrativa rationaliteten. Såväl manlig som kvinnlig rationalitet, definierad på ovanstå- ende sätt, kan enligt min mening betraktas som något positivt och likvärdigt i betydelsen förhållningssätt som har lika värde och kompletterar varandra. Denna jämställdhet mellan förhållningssätt snarare än kön ställs i motsats till ett patriarkaliskt perspektiv som kan definieras som en hierarkisering och nedvärdering av det som traditionellt och empiriskt varit (och fortfarande till stor del är) kopplat till kvinnors värld. Utifrån detta perspektiv blir det viktigt att inte enbart rikta upp- märksamhet på olikheter mellan män och kvinnor utan också fokusera på de strömmar av värderingar som patriarkaliserar, dvs. nedvärderar det traditionellt kvinnliga oavsett om det är kvinnor eller män som gör det. Patriarkalisering blir inte något män gör mot kvinnor, utan något vi alla mer eller mindre gör utan att tänka på det – och något vi gör inte enbart mot kvinnor utan mot de värderingar som framförallt koppla(t)s till kvinnor men inte med nödvändighet måste göras så. En genomgång av de senaste decenniernas utveckling inom sam- hället i stort skulle förmodligen leda till en identifiering av strömmar av såväl femininisering (hos såväl män som kvinnor) som maskulini- sering (hos såväl kvinnor som män). Det finns tecken som tyder på bådadera (jfr. diskussion i denna antologi). I den här artikeln vill jag genom några illustrationer koncentrera mig på följande perspektiv: 1.Först och främst vill jag propagera för en analytisk distinktion mellan kvinnor och kvinnliga förhållningssätt i synen på den offentliga sektorns jämställdhet samt utnyttja denna distinktion i tecknandet av den offentliga sektorns framväxt. 2.Jag vill också teckna ett perspektiv där jag ifrågasätter om inte det införande av en företagsekonomisk diskurs inom offentlig sektor innebär en maskuliniseringstendens som såväl män som kvinnor medverkar till att reproducera. 3.Jag vill dessutom visa hur djupt institutionaliserade våra patri- arkaliska föreställningar i betydelsen nedvärdering av omsorgs- och ansvarsrationaliteten är. När språk och begreppsbildning från en sektor förs över till en annan innebär det en förändring av verklighetskonstruktionen; vi är våra föreställningar och våra föreställningar konstrueras med hjälp av språk och begrepp i vid bemärkelse (, 1967). Importen av det privata näringslivets språkbildning har inneburit en identitietsförändring för den offentliga sektorn (, 1996). Jag vill här presentera ett perspektiv där jag hävdar att detta i sig kan betraktas som en maskulinisering, eftersom den traditionellt företags- ekonomiska världsbilden är konstruerad i linje med tankemönster som är inbäddade i eller har starkt släktskap med de traditionellt manliga tankemönstren (, 1984; Calás & Smircich, 1991; , 1992; Hirschmann, 1992; m.fl.). Denna form av tankemässig maskulinisering av den offentliga sektorn ter sig för mig parodisk eftersom det offentliga samtalet i stort sett enbart uppehållit sig vid frågan om hur man kan få in fler kvinnor i de delar av den offentliga sektorn där kvinnor är underre- presenterade. En total fokusering på kvinnor och män som biologiska varelser döljer frågan om hur olika socialt och kulturellt förankrade tankemönster, hur det som hör till den traditionellt kvinnliga kulturen och dess status, hanterats. För sedan var begreppet smygsocialisering ett populärt uttryck som i det här sammanhanget skulle kunna översättas med begreppet smygmaskulinisering. Är månne den offentliga sektorn på väg mot maskulinisering som delar av den privata sektorn i vissa avseenden går den motsatta vägen? Ett absurt perspektiv tecknar sig framför mig när jag iakttar hur en del av de strömningar som är populära inom den privata sektorn (t.ex. team work och empowerment) delvis kan tolkas som försök att integrera tankesätt som i högre grad vilar i den traditionellt kvinnliga snarare än den manliga kulturen. Inom den privata sektorn förekommer givetvis flera olika utvecklingstendenser, men en sådan tendens innebär en modifiering av de traditionellt manliga diskurserna och ett försök att utveckla synsätt som integrerar eller på ett annat sätt tillvaratar sådana perspektiv och synsätt som traditionellt hört hemma inom den kvinnliga världen (, 1995). Håller offentliga sektorn på att introducera tankegångar som blir alltmer obsoleta inom den privata sektorn; tankegångar som är anpassade till eller äger giltighet i förhållande till andra och förlegade förhållanden? Om man vill hårdra perspektivet kan man säga att det verkar pågå en paradoxal utveckling där man på ett plan talar om och betonar vikten av ökat antal kvinnor på ledande poster – i ett uttalat syfte att göra organisationerna mer jämställda. På andra plan pågår däremot ett befästande av patriarkatet, dvs. att det som kopplas till traditionell kvinnlighet eller femininitet förtrycks och nedvärderas i relation till det som kopplas till maskulinitet. Dessa olika utvecklingar existerar parallellt och bildar två olika institutionella, delvis frikopplade strömningar. Men endast den ena – nämligen fler kvinnor på ledande befattningar – diskuteras allmänt, medan den andra i stort sett inte uppmärksammas. Den uppmärksamheten vill jag inrikta mig på i denna artikel. Artikeln har tre olika avsnitt. Först presenteras kortfattat den feministiska plattform från vilken analysen gjorts. Därefter görs en historisk genomgång av hur dels kvinnor och dels feminint relaterade logiker introducerats i den offentliga sektorn, som ursprungligen dominerats av såväl män som maskulinitet. Slutligen kommer en diskussion och exemplifiering av olika patriarkatsbefästande ten- denser som pågår . 2Könet – något att uppmärksamma och glömma på samma gång! Feminismen är inte bara en kamp för kvinnors rättigheter och jämställdhet. Det är också en (eller flera) vetenskaplig(a) diskurs(er) som söker uppmärksamma och problematisera relationen mellan män och kvinnor, mellan manlighet och kvinnlighet. Syftet är att påvisa och bryta upp stereotyper och för givet tagna föreställningar som verkar hämmande för såväl män som kvinnor som inte passar in i de socialt konstruerade schablonerna. Det är också att demonstrera på vilket sätt samhället reproducerar olika föreställningar och hur de styr och påverkar oss utan att vi är medvetna om det. Målet för de flesta feminister är att på ett sätt göra könet ointres- sant, att låta det innehålla allt eller inget. En sådan upplösning av könets betydelse aktualiserar emellertid en ökad observans på förtrycket av de värderingar, attityder och synsätt som är kopplade till det traditionellt kvinnliga, till de perspektiv och röster som inte artikulerats på samma sätt som männens (Gilligan, 1982; Chodorow, 1978; Hirschmann, 1992) och som ofta tagit rollen av avvikande, av anomali i den offentliga debatten (, 1987; , 1992). Det finns, som jag ser det, en risk att både män och kvinnor anpassar sig till villkor som reducerar det traditionellt kvinnliga, vårdande, omhändertagande med tonvikt på medkänsla och empati med de svaga, och att vi skapar ett samhälle där vi alla anpassar oss till de traditionellt manliga villkoren där konkurrens, styrka och intellektu- alisering dominerar. Det finns en risk att vi alla, både män och kvinnor, bygger vidare på trad itionellt maskulina värderingar och kastar ut (det feminina) barnet med badvattnet. Att synliggöra det arbete och de värderingar som varit knutet till kvinnors traditionella arbete med barn och hushåll och som varit osynliga eller nedvärdera- de i det publika och patriarkaliskt dominerade offentliga rummet är utifrån detta perspektiv en viktig uppgift som kan berika och befria både mäns och kvinnors liv. I många diskussioner som handlar om kön talar man om män och kvinnor som vore alla de väsentliga skillnaderna mellan män och kvinnor kopplade till våra anatomiskt skilda utformningar, en reducering av sociala konstruktioner till en biologisk dikotomi.1 Man räknar antal kvinnor och män och fördelningen däremellan som vore det den enda måttstocken eller det enda intressanta. 1Jag tänker här dels på dikotomitänkandet, dels på sättet att låta de biologiska skillnaderna stå också för de sociala dvs. en biologisk reduktionism som är en biologisk kolonialism av den sociala sfären. kvinnor och män är män. 2 Kvinnligt tänkande uppmärksammas visserligen alltmer och ses ibland som en bristvara,3 men kopplas med blixtens automatik såsom enbart boende i kvinnors kroppar. 4 Manligt tänkande talar vi inte lika mycket om; möjligen beror det på att även vi kvinnor med akademisk utbildning tillgodogjort oss det som vårt eget mer eller mindre (män)skliga tänkande. I motsats till det kvinnliga anses det inte som avvikande (Calás & Smircich, 1996) utan snarare motsatsen; vi definierar det som norm utan att ens koppla det till männens kroppar. 5 Kön är något som bara kvinnor har – männens tankevärldar är (män)skliga! I den här artikeln vill jag emellertid frigöra de manliga och kvinnliga kropparna från de tankestrukturer som av hävd varit intimt och schablonmässigt sammanlänkade med män respektive kvinnor – men som inte nödvändigtvis måste vara så. För att exemplifiera och göra det tydligt så anser jag tex mig själv entydigt vara kvinna som biologisk varelse. Men när det gäller tankemönster betraktar jag mig som typiskt tvåkönad; i vissa avseenden är jag förhållandevis manlig och i andra förhållandevis kvinnlig om man mäter utifrån de schablonfö- reställningar om kvinnligt och manligt som florerar vilt i såväl massmedia som vetenskap. Jag skäms inte över detta förhållande, utan jag finner det intressant att betrakta mig som en person med tvåkulturell bakgrund – något som jag också ser som en förutsättning för att kunna hävda mig i det akademiska arbete jag valt.