sou · GLB3121d3 · 1998-01-01 00:00:00 — De måste kunna arbeta tillsammans med andra lärare på lika villkor, som de kan se, förstå och förmedla sina elevers eventuella svårigheter att finna sig till rätta i den svenska skolkulturen. I detta sammanhang kan det vara intressant att nämna att institutio- nen för svenska språket vid har startat fempo- ängskurser för skolledare och för lärare som undervisar invandrarelev- er, dvs. lärare som undervisar i svenska som andraspråk eller i oriente- ringsämnen. Kurserna har utvecklats med tanke på att skolledare och lärare måste ha kunskaper om minoritetselevernas inlärningsbetingelser och inblick i vad undervisningen i elevernas första- och andraspråk egentligen innebär för deras språkutveckling och väg till en aktiv två- språkighet. Vi ser detta som ett intressant initiativ, inte minst mot bak- grund av våra egna erfarenheter i diskussionerna om vårt betänkande +ROCK ELLER M¶TE Det är påtagligt, att det bland många lärare finns ett stort behov av och ett stort intresse för mer kunskaper om minoritet- selevernas situation i skolan, och inte minst för deras språksituation. lyfter i en rapport till fram flera pro- blem från utvärderingen av hemspråksundervisningen: bristen på lärare med en relevant utbildning, svårigheterna att integrera hemspråksun- dervisningen i den övriga undervisningen och diskrepansen mellan pe- dagogiska budskap och metoder i hemspråksundervisningen jämfört med den övriga undervisningen. Vi menar att problemen med att på ett bra sätt integrera undervis- ningen i andra modersmål än svenska i skolans övriga undervisning 193 Tingbjörn, G. (1996): (EMSPR¥KSUNDERVISNINGEN PM till , vid . %N J¤MLIK SKOLA 289 hänger samman med alla de frågor som vi tar upp i detta betänkande om skolors sätt att arbeta och fungera. Detsamma gäller självfallet un- dervisningen i svenska som andraspråk. Med en generellt större integ- ration i undervisningen, mer samarbete mellan lärarna och ett större intresse för elevernas tidigare kunskaper och erfarenheter, blir de pro- blem som kan uppstå när det gäller undervisning av elever med ett an- nat modersmål än svenska mindre. Elever med ett annat modersmål än svenska behöver stöd i sin språkutveckling av ALLA lärare i skolan, inte bara av svensklärarna. De behöver också hjälp och stöd i sin begreppsbildning och i sina ämnes- studier. Här kan förstaspråkslärarna och lärarna i svenska som and- raspråk vara ett stöd både för eleverna och för övriga lärare. De kan också utgöra en länk mellan den svenska skolan och den svenska kultu- ren och invandrarelevernas kulturella bakgrund. En ömsesidig förståel- se för de problem som kan uppstå i kulturmöten är ett första steg på vägen mot en bättre situation. Ju tidigare ett barn får en bra stöd i utvecklingen både i sitt mo- dersmål och i sitt andraspråk, desto större är förutsättningarna för att barnet ska bli aktivt tvåspråkigt. Därför är barns uppväxtvillkor och deras förskoletid av avgörande betydelse. har uppmärksammat bl.a. dessa frågor och i sitt betänkande. 6IKTIGT ATT STIMULERA KOMPETENSUTVECKLING OCH FORSKNING För en god undervisning i andra modersmål än svenska krävs som för all annan undervisning kompetenta lärare. Det är viktigt att dessa lärare inte bara är kompetenta att undervisa i det aktuella språket, utan också har goda kunskaper om den svenska skolan, om läroplaner och kurspla- ner och om skrivna och oskrivna regler för skolverksamheten, så att de kan samarbeta med övrig skolpersonal. Det är också viktigt att lärarna har goda kunskaper i svenska. Därför är det angeläget att satsa på lä- rarutbildning och lärarfortbildning för lärare i andra modersmål. Vi tar upp en del frågor om utbildning av lärare och rekrytering av lärare med invandrarbakgrund i kapitel 13 i detta betänkande. I våra diskussioner om förstaspråksundervisning har många framfört bristen på forsknings- och utvecklingsarbete. Framför allt finns det mycket lite av ämnesdidaktisk forskning inom ramen för de stora in- vandrarspråk som finns, och som har funnits, i . Hemspråkslärare har därigenom inte heller fått någon yttre stimulans 194 SOU 1997:61: !TT V¤XA BLAND BETONG KOJOR, , . 290 %N J¤MLIK SKOLA för att utveckla sin undervisning genom att delta i en pågående debatt och genom olika slag av fort- och vidareutbildning. En viktig åtgärd från statens sida för att förbättra och för- stärka förstaspråksundervisningen är således att stimulera och stödja forsknings- och utvecklingsarbete på detta område. 6IKTIGT MED TIDIGT ST¶D I SPR¥KUTVECKLINGEN Vi vill starkt understryka vikten av att barn som har ett annat moders- mål än svenska och som växer upp i , får lära sig svenska. Det är framför allt viktigt för barn som inte går i för- skolan eller deltar i sexårsverksamheten. Det ankommer på kommuner- na att vidta åtgärder för att nå invandrarföräldrar och erbjuda deras barn olika former av språkstöd. Även förskolebarn bör ha rätt inte bara att få stöd i svenska, utan också att få möjligheter att utveckla sitt modersmål. Förskolan har stor betydelse för ALLA barn, men inte minst för barn i behov av särskilt stöd för sin språkutveckling. Det gäller både barn med svenska som modersmål och barn med ett annat modersmål. En god språkutveckling grundläggs . Självklart underlättas den senare skolgången om barnen redan i förskolan får möjlighet att utveckla sina kunskaper både i svenska och i sitt modersmål. Vi lägger emellertid inte några konkreta förslag på förskoleområdet. Barnomsorg och skola-kommittén (Bosk) har ett särskilt uppdrag att arbeta med dessa frågor. har också lagt förslag när det gäller att stödja språkträningen för barn i vissa av storstädernas för- ortsområden. Det är svårt att beräkna några kostnader för de förslag som vi lägger när det gäller undervisningen i modersmål för elever med annat mo- dersmål än svenska. Kostnaderna är beroende av hur man organiserar undervisningen, om den ligger inom eller utom timplanebunden tid, hur stora undervisningsgrupperna blir m.m. Det finns också en stor osäker- het om hur snabbt våra förslag kan leda till förändringar i elevernas val. På kort sikt tror vi att förändringarna blir relativt marginella och där- med blir det inte heller några ökade kostnader. Däremot hoppas vi att det på blir flera elever som läser sitt modersmål och som läser det . En sådan volymökning kan leda till hög- re kostnader än . Vi vill emellertid vidga den diskussionen till att %N J¤MLIK SKOLA 291 också omfatta de alternativa kostnader i form av t.ex. särskilt stöd i undervisning, förlängd skolgång, studieavbrott m.m. som kan bli följ- den av bristande språkkunskaper. Vi vill också inledningsvis föra ett principiellt resonemang om det sätt på vilket modersmålsundervisning har behandlats i budget- sammanhang. Vi menar att det är orimligt att särbehandla förstaspråksundervis- ningen och beräkna speciella kostnader för just denna undervisning. särredovisas inte kostnaderna för undervisningen i matematik, i svenska eller i franska. Genom att särbehandla förstaspråksundervis- ningen får man just den undervisningen att framstå som en extra under- visning, som belastar skolorna på ett speciellt sätt. Om man i stället betraktar förstaspråksundervisningen som vilken annan undervisning som helst, så handlar det mer om att inom ramen för det totala antalet undervisningstimmar i få in så mycket som möjligt av denna undervisning. Med den timplan som gäller bör huvuddelen av undervisningen kunna rymmas inom timramen för skolans val, elev- ens val och språkvalen. Vi föreslår emellertid i detta betänkande att timplanen avskaffas och det förändrar situationen så till vida att det inte längre finns lika tydliga ramar för undervisningen i olika ämnen och för de friare valen. Det totala timtalet är dock oförändrat och där- med bör det bli lättare att organisera förstaspråksundervisningen inom den totala timramen. ligger drygt hälften av undervisningen i andra modersmål än svenska utanför timplanens ram. Undervisningen ligger också ofta för- lagd utom ordinarie skoltid. Detta är olyckligt, eftersom det bidrar till ämnets särbehandling och särställning och minskar elevernas intresse för att delta i undervisningen. För oss är det självklart att undervisning- en i modersmål och i svenska som andraspråk ska integreras i den van- liga undervisningen och hanteras på samma sätt som all annan under- visning. Däremot är det inte på något sätt orimligt att de elever som kommer till den svenska skolan utan att kunna svenska får tillgång än övriga elever. Det rör sig då om elever som uppenbart är i behov av ett särskilt stöd och också enligt skollagen är berättigade till ett sådant stöd. Det beräknas inga särskilda kostnader för stöd till elever som är i behov av detta, tvärtom framgår det klart av propositionen om ny läroplan för att det handlar om att disponera en skolas resurser så att inte alla barn får en lika stor andel av de tillgängliga resurserna, utan att barn som behöver mer stöd och hjälp ska få mer. En skola med många elever med ett annat modersmål än svenska kan behöva gå utöver ramen för den lagstadgade totala tim- tid-en i därför att många elever behöver extra språkunder- visning och studiehandledning. Finansieringen av denna kostnad är då 292 %N J¤MLIK SKOLA Om en kommun anser sig ha orimligt höga kostnader därför att man har en hög andel invandrare i kommunen och har kostnader bl.a. på skolsidan för detta, är det en fråga som måste lösas i samband med de kommunala utjämningsbidragen. Eftersom kostnaderna för förstaspråksundervisningen har särbehandlats vill vi, efter våra principiella invändningar, ändå göra en översiktlig redogörelse för tidigare beräknade kostnader i relation till våra förslag. Det fanns under /97 enligt uppgifter, som dock bygger på flera osäkra antaganden, 110 000 hemspråksberättigade ele- ver i . Av dessa deltog 60 000 elever, eller cirka 55 pro- cent, i hemspåksundervisningen. Omkring hälften av undervisningen ligger utanför timplanebunden tid. Antalet hemspråksberättigade elever minskar , och minskningen beräknas fortsätta som en följd av en minskad invandring. Räknat i procent av samtliga elever i var berättigade till hemspråksundervis- ning och deltog i undervisningen. beräknades kostnaden för hemspråk per deltagande elev till . Som jämförelse anges den totala undervisningskost- naden per elev i till varav undervisnings- kostnaden är och kostnaden för hemspråk , utslagen på samtliga elever. Vårt förslag får konsekvenser för flera av de faktorer som an- vänds för att beräkna kostnaderna för hemspråksundervisningen. Vi föreslår en striktare definition av modersmål. Därmed minskar antalet elever som är berättigade till undervisning i ett annat modersmål än svenska. räknar vi med att andelen deltagare av de första- språksberättigade eleverna ökar. Vi räknar med att dessa båda tal kommer att ta ut varandra. I varje fall räknar vi inte med någon stor ökning av antalet deltagare på kort sikt. Vår förhoppning är emellertid att det på blir en klar ökning. Vårt förslag om att ta bort be- gränsningen av rätt till förstaspråksundervisning i högst , innebär en ökning av antalet undervisningstimmar med cirka tjugo procent. Vi föreslår också en ny kursplan i andra modersmål än svenska beräknad på en större undervisningsvolym än dagens hemspråk. slag bör kursplanen bygga på ungefär samma undervisningsvolym som engelska. Beräkningarna påverkas slutligen också av att antalet elever med ett annat modersmål än svenska minskar, med . %N J¤MLIK SKOLA 293 Kostnaden blir i övrigt helt beroende av om den ökade undervis- ningsvolymen ligger inom eller utom ramen för timplanebunden tid. Vi förespråkar att timmarna ligger inom ramen för den ordinarie undervis- ningstiden – eller i varje fall huvuddelen av dem – och således ersätter annan undervisning. Mot bakgrund av det ovan anförda anser vi oss inte kunna sätta någon exakt prislapp på undervisningen i modersmål för elever med ett annat modersmål än svenska. Det är således svårt att göra beräkningar av kostnaderna för skolans undervisning i andra modersmål än svenska och i svenska som and- raspråk. Det är inte mindre svårt att beräkna de alternativa kostnaderna, om denna undervisning inte fungerar eller fungerar otillfredsställande. Men vi vågar påstå att de senare kostnaderna vida överstiger de förra. Och handlar det inte bara om kostnader i ekonomiska termer, utan också om kostnader i form av att barn och ungdomar berövas sina möj- ligheter till en god utbildning och görs till förlorare i samhället. Det måste ur alla synpunkter vara bättre att ge barn och ungdomar goda förutsättningar att klara studierna i än att försöka reparera tidiga brister högre upp i skolsystemet. Ungdomar med ett an- nat modersmål än svenska är proportionellt flera på individuella studi- eprogram i gymnasieskolan och väljer i lägre utsträckning än ungdomar med en svensk bakgrund studieförberedande gymnasieprogram. De avbryter också i större utsträckning sina gymnasiestudier. Men det är värre än så. Dåliga språkkunskaper och dåliga studieförutsättningar riskerar att hos ungdomar med invandrarbakgrund skapa ett utanför- skap i samhället, som kan förstärkas och leda till social utslagning och kriminalitet. Det har samhället definitivt inte råd med och i det pers- pektivet ter det sig också orimligt att inte satsa på en god språkutveck- ling för alla barn. Under /95 fanns det 19 538 hemspråksberättigade elever i gymnasieskolan. Av dessa deltog cirka 7 160 eller av samtliga elever i undervisningen. av de elever som var berättigade till undervisningen deltog. Kostnaden beräknades till per deltagande elev. Den totala undervisningskostnaden per elev var samma läsår varav var undervisningskostnader och kost- nader för hemspråksundervisning, utslaget per elev. Vi beräknar också här att det ökade antalet deltagare i första- språksundervisningen kompenseras av en minskad personkrets. Vi fö- reslår ingen ökad undervisningsvolym i gymnasieskolan och därmed 294 %N J¤MLIK SKOLA inte något utökat timtal. Därmed beräknar vi inga ökade kostnader för gymnasieskolans undervisning i andra modersmål och i svenska som andraspråk. 3AMMANFATTANDE SYNPUNKTER P¥ KOSTNADER Med hänsyn till det osäkra bakgrundsmaterialet, kommunernas möjlig- heter att organisera undervisningen på många olika sätt och svårighe- terna i att förutse elevernas val, anser vi det inte möjligt att göra några exakta kostnadsberäkningar av våra förslag. Dessutom menar vi att det är orimligt att särredovisa och särbehandla kostnaderna för andra mo- dersmål än svenska och svenska som andraspråk. Denna undervisning bör ingå som en integrerad del av skolans totala undervisning och be- handlas på samma sätt som all annan undervisning. Vi hävdar vidare, att kostnaderna för skolans språkundervisning för de barn och ungdomar som har ett annat modersmål än svenska, måste vägas mot alternativa kostnader. Om en elev på grund av språksvårig- heter får problem i undervisningen, kan detta få konsekvenser i form av t.ex. kostnader för stödundervisning, förlängd studietid och individu- ella studieprogram i gymnasieskolan m.m. För individen kan konsek- venserna bli mycket allvarliga och ta sig uttryck i bristande självförtro- ende, minskade möjligheter att utveckla kunskaper, minskade möjlig- heter att komma in på önskat gymnasieprogram och studieavbrott. För att barn och ungdomar med invandrarbakgrund, som kommer till den svenska skolan med bristande kunskaper i svenska, ska kunna få en likvärdig utbildning som svensktalande elever, måste extra resur- ser satsas på deras språkundervisning. Vi menar, att det är rimligt att de högre kostnaderna för invandrarelevernas skolgång beaktas i samband med att man fastställer kriterierna för det statliga utjämningsbidraget till landets kommuner. Vi föreslår slutligen att får ett särskilt uppdrag att följa och utvärdera språkundervisningen för barn och ungdomar med ett an- nat modersmål än svenska. Uppföljningen ska omfatta såväl undervis- ningens utveckling och effekter, som kostnadsaspekter. När det gäller kostnadsaspekterna, bör analysera såväl eventuella extra kostnader för den särskilda språkundervisningen, som kostnader för de åtgärder som kan föranledas av att elever till följd av språksvårigheter inte på ett tillfredsställande sätt kan följa undervisningen och inte når läroplanens och kursplanernas mål. %N J¤MLIK SKOLA 295 %UROPEISKT CENTRUM F¶R BARNS OCH UNGDOMARS LIKV¤RDIGA M¶JLIGHETER I BARNOMSORG OCH SKOLA Ett europeiskt centrum för utveckling och forskning rörande barns och ungdomars likvärdiga möjligheter i barnomsorg och skola inrättas. och får i uppdrag att utreda hur ett sådant centrum kan organiseras och finansieras. Om skolan ska vara en skola för alla där alla elever blir sedda och bemötta, där alla elevers erfarenheter får utrymme, och där alla elever får en undervisning som tillgodoser deras behov och möter deras in- tressen 195 är det viktigt att betrakta skolans inre arbete ur perspektiven kön, klass, etnisk och kulturell tillhörighet. Kön, klass och etnicitet kan inte särskiljas från varandra om man vill undvika förenklingar. Så här skrev vi i +ROCK ELLER M¶TE: Arbetet med detta betänkande har lärt oss att det är svårt för att inte säga omöjligt att skilja ut etnicitet från annat som också har med människors er- farenheter och situation i samhälle och skola att göra. Varje gång vi har närmat oss en fråga med etniska kulturglasögon har vi hamnat i en diskus- sion som inbegriper klass, kön, ålder osv. Den diskussionen handlar ytterst om makt och vanmakt, om synlighet och erkännande – eller om man så vill om demokrati.196 Den forskning och utveckling som har skett på detta område har oftast utgått från endera av dessa aspekter. Det gäller både i och in- ternationellt. Därför vore det av stor betydelse för de grundläggande frågorna om utbildning och demokrati att föra samman kön, klass och etnicitet och studera hur barnomsorg och skola fungerar i ett perspektiv som handlar om människors likvärdiga möjligheter. Vi föreslår därför att regeringen tar initiativ till att utreda möjlighe- terna att inrätta ett europeiskt centrum för dessa frågor – sedda till- sammans och i ett utbildningsperspektiv. Inriktningen ska vara barns och ungdomars likvärdiga möjligheter i barnomsorg och skola. Detta centrum ska arbeta med forskning och utveckling i kontakt med barn- 196SOU 1996:143, s. 5. 296 %N J¤MLIK SKOLA omsorgen och skolväsendet. Det ska arbeta med frågorna i ett europe- iskt perspektiv och jämföra hur olika länder och olika skolsystem lyck- as bearbeta problem och ge möjligheter. Ett europeiskt centrum kan också ha kontakt t.ex. med ett antal skolor på olika håll i och däri- genom bidra till att konkreta exempel och erfarenheter från olika länder kan berika varandra. Det finns särskilda motiv för att förlägga ett centrum av detta slag till . Tillsammans med övriga nordiska länder har haft som uttalat mål att skapa en skola för alla, en skola där alla barn möts. Den kunskap elever kan få genom att arbeta tillsammans med människor, som har andra sociala och kulturella erfarenheter än man själv har, har betraktats som en oundgänglig del av demokratin, den har t.o.m. ansetts medverka till samhällelig stabilitet. I en budgetproposi- tion uttrycker regeringen detta så här: Det går inte att överskatta betydelsen av att barn och ungdomar med olika erfarenheter, kulturer och sociala tillhörigheter tillbringar tid tillsammans med varandra . I ett öppet demokratiskt samhälle är empati, inlevelse i andra, förmåga att se med andras ögon osv. Sådana värden utvecklas bäst om de kan grundläggas tidigt i en ömsesidig kommunikation mellan skolkamrater.197 har inte alltid lyckats i dessa föresatser. Stark bostadssegrega- tion har t.ex. lett till att också skolor kommit att bli segregerade i olika avseenden. Men ansträngningarna att skapa en sammanhållen skola har gjort att det i finns betydande kunskap om de problem och möjligheter som hänger samman med projektet en skola för alla. I detta sammanhang är aspekterna kön, klass och etnicitet särskilt vikti- ga. 197 Budgetpropositionen 1994/95, s. 18. %N J¤MLIK SKOLA 297 2IKTLINJER F¶R FRAMTIDA REFORMARBETE I SKOLAN Regeringen bör utfärda föreskrifter om att det ska finnas en ge- nerell skyldighet att försöka belysa konsekvenser med hänsyn till klass, kön och etnicitet i alla utredningar, förstudier och olika former av planeringsarbete i samband med reformer på skolom- rådet. I anvisningar för utredningsarbete finns en passus som ska föras in i alla regeringsdirektiv om att man är skyldig att i ut- redningsarbetet belysa hur olika förslag till förändringar, lagförslag osv., kan slå för kvinnor och män. Vi menar att det finns anledning att, åtminstone på skolområdet, ut- vidga det generella direktivet till att omfatta också klass och etnisk till- hörighet. Direktiven bör inte heller gälla enbart formella utredningar med statliga direktiv, utan bör utvidgas till att omfatta alla utredningar, förstudier och liknande som föregår reformarbete på skolans område. Bakgrunden är den diskussion om en jämlik skola som vi för i det inledande avsnittet till detta kapitel. Där understryker vi bl.a. vikten av att barn och ungdomar med olika bakgrund och olika förutsättningar undervisas i en sammanhållen skola och därigenom får en chans att tillsammans utveckla kunskaper och erfarenheter. är det av stor vikt att alla barns erfarenheter och kunskaper tas till vara och att skolan anpassar sin planering, sin undervisning, sina arbetsmetoder och arbetsformer efter de barn och ungdomar som går där. Vi säger i an- slutning till avsnittet om flickor och pojkar (s. 292) att en könsneutral skola är en könsdiskriminerande skola och vidgar sedan påståendet till att gälla också klass och kön. Det är viktigt att se till att skolans styrdokument, såväl de statliga som de kommunala, inte bara innehåller allmänna anvisningar om att skolan ska ge alla barn och ungdomar en likvärdig utbildning osv. Här- utöver bör man granska alla förslag som rör förändringar i skolan mot bakgrund av hur de kan tänkas slå för flickor och pojkar och för barn och ungdomar med olika kulturell och etnisk bakgrund. Det kan t.ex. handla om att inrätta ett program eller en gren i gymnasieskolan, som uppenbart kommer att få en mycket sned könsfördelning, det kan gälla förslag till en ny kursplan, som har ett snävt svenskt perspektiv i sin 298 %N J¤MLIK SKOLA allmänna inriktning, det kan gälla förslag till lagstiftning som kan få olyckliga konsekvenser för någon grupp elever. Vi inser svårigheten med att lösa komplexa frågor genom enkla skrivningar i central anvisningar, men vi menar ändå att sådana anvis- ningar kan ge viktiga signaler och aktualisera frågor, som annars inte får en tillräcklig uppmärksamhet. 3¤RSKILT YTTRANDE FR¥N )NGRID ,INDSKOG Jag instämmer i mycket av det resonemang som för kring behovet av förstärkt uppföljning och utvärdering av skolverk- samheten i kommunerna. Intensivt arbete pågår också på de flesta håll för att bygga upp system för att kontinuerligt följa upp, utvärdera och använda sig av resultaten av denna utvärdering. pekar på den betydelsefulla dialogen mellan olika delar i systemet, som är en förutsättning för att utvärdering också skall leda till utveckling. föreslår därefter ändringar i skollagen, som skall förtydliga statens krav på de kommunala huvudmännens planering och genomförande av en utvärdering av verksamheten i de egna skolorna. Kommittén föreslår också en skärpning i statens möjligheter att ingripa genom sanktioner mot kommunerna. Jag ställer mig helt avvisande till dessa förslag. har i flera sammanhang i stället föreslagit en total översyn av lagstiftningen för att få en bättre överensstämmelse mellan de mål- och resultatstyrda läroplanerna och den fortfarande de- taljstyrande skollagstiftningen. Det vore i ett sådant läge helt fel att föra in ytterligare detaljer i skollagen. Vi behöver utveckla verksam- heten ytterligare, men vi behöver inte flera centralt beställda planer. $ET INRE ARBETET I SKOLAN