sou · GLB3114 · 1998-01-01 00:00:00 — Följden blir att män och de rättsliga instrument som syftar till att garantera manliga individers rättigheter, ges en överordnad ställning i förhållande till kvinnor och de rättsliga instrument som syftar till att garantera kvinnor en med männen jämlik ställning. Det krävs, enligt , radikalt nya sätt att tänka för att kunna åstadkomma reell jämlikhet mellan könen. Radikalt nya sätt att tänka – jämte brist på och efterly- sande av sådana – är något som råder i de flesta samhällssfärer och aktivitetsområden. Nya och nygamla problem söker lösningar överallt. I sin artikel, Att arbeta, att äga, att bidra. Demokrati , som utgör bokens sista kapitel, tar upp högst aktuella frågor om förhållandet mellan ekonomi och demokrati som hon menar kräver en hel del radikalt nytänkande. En könsdime- sion ingår som ett centralt element i det problemkomplex hon diskuterar. Kort sagt ställer hon demokratin – eller det jag vill kalla demokratismen som överideologi/styrningsprinciper – mot ekono- mismen som överordnad styrprincip. Ekonomismen i sin marknads- styrningsvariant har blivit allt mer av en politisk ideologi samt en generellt syftande samhälls- och moralfilosofi. Patemans poäng är inte att ifrågasätta att marknader har sina fördelar. Poängen är snarare att påtala vikten av att diskutera vad – vilka värden – som står på spel om de marknadsekonomiska nyttoprinciperna i kombination med en social pliktetik, tar överhanden när det gäller hur politiska samfälligheter definierar och legitimerar sina medborgares offentliga ställning och därtill knutna rättigheter och maktbefogenheter. , (1993/1996) Att uppfinna det politiska. Bidrag till en teori om reflexiv modernisering (originaltitel: Die Erfindung des Politischen). : Dai- dalos. (1983) and Revolution. The Formation of the Western Legal Tradition. , och (red) (1996)States Against Markets. The Limits of Globalization. och : Routledge. , (1990) , Gender and Sexual Politics: Theory and Appraisal, Theory and Society, s. 507–544. Demokrati och makt i . , SOU 1990:44. Franzway, , och (1989) Staking a Claim. Feminism, Bureaucracy and the State. (red) (1996) The Theory of Institutional Design. , , och (1995) Att göra landet jämställt. : Nerenius & Santérus förlag. , (1996) Det handlar om prioriteringar. Kvinnors villkor och intressen i lokal politik. Högskolan i Ö rebro: Ö rebro Studies 14. , (1990) Genussystemet,Demokrati och makt i . , SOU 1990:44. (1991) Interests. Towards a Theory of Patriarchy in . Högskolan i Ö rebro: Ö rebro Studies 7. Ä ven publicerad något reviderad som Why Women Are Oppressed. Kommittédirektiv 1994:102, till Utredning om fördelningen av ekonomisk makt och ekonomiska resurser mellan kvinnor och män. (1977) Politics and Markets. : Basic Books. , (1869) The Subjection of Women. Ny svensk övers med en introduktion av (1995) Förtrycket av kvinnorna och Kvin- nornas befrielse av . : Nya Doxa. Mulgan, (red) (1997) Life After Politics. New Thinking for the Twenty-First Century. : Fontana Press. , (1997) Kvinnor, män och inkomster. Jämställdhet och oberoende. (1996) The New Governance: Governing without Government, Political Studies, s. 652–667. , (1938/1975) . A New Social Analysis. (1968) Constructing Social Theories. : Harcourt, Brace & World, Inc. , (1989) Regime Politics: Governing , 1946–1988. : University Press of . , , , och (1991) Markets, . The Coordination of Social Life. , (1994) Rescue or Retreat? The in Western Europe, 1945–93, Political Studies. Special Issue: Contemporary Crisis of the Nation State? (red av ), s. 52–76. , (1904/1977) Samhällsvetenskapernas objektivitet, ingår iVetenskap och politik. Ö vers av och . Å mark, (1994) Vem styr marknaden? Facket, makten och marknaden – 1990. ett manligt maktområde i Att den ekonomiska politiken är ett manligt maktområde behöver det knappast råda någon tvekan om. tid på finansminister- posten är ett undantag som bekräftar regeln: en finansminister är av manligt kön. Det samma kan sägas om statsråd som handhar områden som skatter och näringslivsfrågor. Lämnar man och ser till vilka som sitter på de viktigaste posterna i när det gäller ekonomin hittar man samma mönster även där: () och (s) är de enda kvinnor som innehaft presidieposter i finansutskottet. () och () är de enda som varit i motsvarande positioner i näringsutskottet. har ännu inte haft vare sig någon kvinnlig ordförande eller vice ordförande. De exempel som förs fram bär inte på någon nyhet. Beskriv- ningen skall dock ses mot bakgrund av de jämställdhetssatsningar som gjorts i svensk politik . Sedan valet har vi världens mest jämställda parlament med kvinnor i och exakt hälften kvinnor i regeringen. Den fråga man kan ställa sig är hur den ekonomiska politiken, trots dessa framsteg i kvinnorepresentation, kan fortsätta att vara så pass manligt domine- rad. Syftet med detta kapitel är att säga något om vad som ligger bak- om att det är så få kvinnor närvarande i de sammanhang där den 1 var finansminister mandatperioden /94. Hon är den enda kvinna som innehaft den posten. var () statsråd inom budgetdepartementet. I övrigt har det inte förekommit att kvinnor varit statsråd inom ekonomiskt inriktade departement. För uppgifter om kvinnliga statsråd se Rätt att rösta (1994: 67). 2 har haft kvinnlig vice ordförande perioden /87 /91 samt kvinnlig ordförande perioden /89 och 1989/90. har haft kvinnlig vice ordförande perioden /92 /94. Sedan valet är ordföranden i näringsutskottet kvinna. ekonomiska politiken utformas. Hårdraget handlar det om två olika typer av förklaringar som står mot varandra: en som säger att kvinnor låter bli att söka sig till dessa områden och en som säger att kvinnor utestängs . Kapitlet kommer dock att inledas med att vi tar ett halvt steg tillbaka och reder ut huruvida den bild som just givits är en rimlig beskrivning av situationen som den ser ut . Om man ser till den ekonomiska politikens fotfolk – vanliga politiker – får man då samma bild, eller är det bara i de yttersta elitskikten som ekonomin uppvisar en slagsida av manlig dominans? I kapitlet förekommer be- skrivningar som sträcker sig tillbaka till 1970-talets början. Tanken med upplägget är att det skall möjliggöra frågor om på vilket sätt, i vilken utsträckning, den ekonomiska politiken kan sägas vara ett manligt maktområde: sker det t.ex. någon förändring ? Den huvudsakliga analysen fokuserar dock . Vid dessa två tillfällen har förutsättningarna för kvinnors deltagande i det ekonomiska beslutsfattandet varit goda på så sätt att den genomsnitt- liga kvinnorepresentationen i varit hög – . I analysen visar det sig emellertid hur otillräckligt det är att förvänta sig att ett allmänt högt deltagande av kvinnor i politiken automatiskt leder till fler ekonomisk/politiska kvinnliga makthavare. När man skriver om beslutsfattande på det ekonomiska området är det viktigt att mer exakt ange vad som åsyftas. I någon mån kan alla frågor som behandlas i sägas vara ekonomiskt inriktade frågor. Men jag tror ändå att det finns skäl att särskilja beslutsfattan- de som i första hand berör utformandet av ekonomiska ramar från det som i första hand berör fördelning av tillgängliga resurser . I finns det mycket klart formulerat var ansvaret ligger när det gäller att dra upp riktlinjer för den ekonomiska politiken. Det är finansutskottet som har denna uppgift. Utskottet har dessutom ansvar för budgetreglering och valutapolitik. Det är här grundförut- sättningarna för den ekonomiska politiken görs upp. Jag vill även räkna skatte- och näringsutskottet till områden där ramarna formas för ekonomin: finanser, skatter och näringspolitik utgör tillsammans en hård kärna av ekonomiskt beslutsfattande. Denna indelning är dock på intet sätt självklar. Ett utskott som exempelvis socialförsäkringsutskottet handhar frågor som upptar en mycket stor del av den statliga budgeten: pensioner, föräldraförsäk- ring och andra delar av den svenska välfärdens transfereringssystem ingår i dess ansvarsområde. Det handlar i hög grad om kronor och ören, det vill säga om ekonomi, men då mer i betydelsen hur dessa resurser fördelas än i de tidigare angivna fallen. I den följande undersökningen är det finanser, skatter och närings- politik som står i centrum. Kapitlet b ygger därmed på ett tämligen konventionellt sätt att närma sig frågor om ekonomi. Detta val är medvetet gjort. I den aktuella politiska debatten hörs allt som oftast åsikten att det råder en paradoxal situation i svensk politik: å ena sidan har vi en mycket stark kvinnorepresentation, å andra sidan upplever vi hårda åtstramningar i sjukvård, omsorg, familjepolitiken etc. – det vill säga i sektorer som berör många kvinnor. Jag vill öppna för en diskussion om huruvida det är en förutsätt- ning för en framtida mer långtgående jämställdhet att kvinnorna blir fler i de fora där de ekonomiska ramarna utformas. På den traditio- nella ekonomins områden är inte kvinnorepresentation stark även om den är det i riksdag och regering som helhet. Jag återkommer till dessa frågor i slutkapitlet. Att kvinnoandelen ökat i svensk politik under de senaste 20–25 åren är ett ovedersägligt faktum. var kvinnorepresenta- tionen i ; ökade andelen till ; till ; och , /97, är andelen kvinnliga riksdagsledamöter 44,1 procent.3 som detta sägs skall man dock klargöra att även om kvinnorepresentationen gått framåt så har den inte ökat lika mycket överallt. Vid närmare granskning framträder vissa könsmönster i svensk politik. Vi har redan varit inne på det förhållandet att kvinnorna varit förhållandevis få på det ekonomisk/politiska området. Omvänt betyder det att kvinnorna proportionellt sett varit ganska många på andra områden istället. Jag skall inte fördjupa mig i en beskrivning av vilka mönster av kvinnligt/manligt som finns, eller har funnits, i svensk politik. Men om vi tar exemplet med utskott så kan man konstatera att perioden mellan valet och valet så utgjorde kvinnorna i genomsnitt av ledamöterna i socialförsäkrings-, social- och arbetsmarknadsutskottet. Kvinnoandelen var med andra 3 Som en jämförelsepunkt kan nämnas att genomsnittet för andel kvinnliga parlamentariker i hela världen låg på . I ett internationellt perspektiv är kvinnorepresentationen i mycket hög. ord osedvanligt hög på dessa områden (, 1995:106). finns det ganska många undersökningar som bekräftar att kvinnor tenderar att vara överrepresenterade inom socialt orienterade områden i politiken, som de tenderar att vara underrepre- senterade på områden som gäller ekonomi eller teknik. Den veten- skapliga debatten gäller inte så mycket huruvida detta mönster finns eller ej, mer kontroversiellt är hur man skall förklara att det uppkom- mer.4 Att kvinnor är mer vanligt förekommande inom vissa politikområden än andra är något som varit uppmärksammat i litteraturen sedan åtminstone 10–. Kvinner i nordisk politikk där författarna, några av den tidens mest framträdande kvinnoforskare, talade om förekomsten av en funktionell arbetsdelning mellan könen. Deras beskrivning var att kvinnliga parlamentariker i företrädesvis varit samlade kring social- och undervisningsfrågor. Däremot har de kvinnliga politikerna varit mindre framträdande då det gäller ekonomi, näringslivsfrågor etc. I boken framförde författarna två olika typer av förklaringar till de mönster som kartlagts: å ena sidan, menade de, kan det handla om att kvinnor gör andra val än män; å andra sidan, fortsatte de, kan det tänkas at mennene nødig har villet slippe kvinner inn på deres områder – det vill säga att kvinnorna på ett eller annat sätt hållits utanför de mest manliga domänerna (Haavio-Mannila m.fl., 1983:96). Även i den svenska maktutredningens huvudrapport och makt i (SOU 1990:44) märks ett liknande sätt att resonera. I utredningen diskuteras bland annat varför kvinnorna är bättre företrädda inom den kulturella eliten än inom den ekonomiska. I ansatsen att söka förklaringar pendlar utredarna 5 mellan att tala om fri vilja respektive maktens dragningskraft: Vad är exempelvis förklaringen till att det finns relativt fler kvinn- liga elitföreträdare inom kulturens värld än inom ekonomin? En hypotes är att det i huvudsak är fråga om ett positivt val. Fler kvin- nor dras av fri vilja till det kulturella området än till det ekonomis- 4För en introduktion till forskningsdebatten samt för empiri över förhållandena i svensk politik se , 1995. 5Statsvetaren var utredningens ordförande, övriga deltagare i kommittén var , , . samt . ka./ / En annan och väsentligen annorlunda möjlighet är att det istället handlar om maktens dragningskraft. / /En orsak skulle kunna vara att kontrollen över ekonomin bedöms som viktigare och mer prestigefylld än inflytandet över kulturen. Kvinnorna har där- för svårare att tränga in trots att det ursprungliga rekryteringsun- derlaget är gott. (SOU 1990:44, s.336) De två perspektiven lever sida vid sida av varandra i forskning- en. Få undersökningar har gjorts där man egentligen kommit så mycket längre än i de citat som angivits. Debatten präglas därför av viss vaghet och osäkerhet: Är kvinnors frånvaro från vissa politikom- råden ett tecken på att de diskrimineras? Vill inte kvinnor hålla på med ekonomi? Är det över huvud taget ett problem om det föreligger en uppdelning av ansvarsområden mellan kvinnliga och manliga politiker? Det är några av de frågor som ställts. Den följande analysen inleds med en beskrivning av i vilken utsträckning det föreligger en skev fördelning mellan könen på den ekonomiska politikens område. Därefter kommer ett par av de förklaringar som diskuterats att tas upp till prövning i det empiriska materialet. Spänningen mellan å ena sidan val och å andra sidan utestängning kommer att vara central i analysen. Tre sätt att mäta inflytande har användningen av begreppet ekonomi diskuterats. Ännu har det dock inte sagts mycket om vad som avses med ekonomiskt beslutsfattande. Finansmakten, rätten att bestämma över statens inkomster och utgifter, åligger . Formellt är det ekonomiska beslutsfattandet ett kollektivt ansvar för samtliga 349 ledamöter. Ett sådant konstaterande ger dock inte mycket hjälp på vägen i försöken att komma åt var den ekonomisk/politiska makten finns samlad. Att undersöka utskotten innebär ett sätt att närma sig frågan vilka ledamöter som har störst inflytande över ekonomin. I praktiken fattas många av de avgörande riksdagsbesluten i anslutning till utskottsarbetet (Sannerstedt, 1992). Utskotten är dock inte den enda arena där ledamöterna har möjlighet att påverka den ekonomiska politikens utformning. Alla ledamöter har t.ex. rätt att lägga förslag i motioner. Ledamöterna kan också ta del i de interna diskussionerna i sina respektive partigrupper. 6 I regeringsformen 1:4 står det att stiftar lag, beslutar om skatt till staten och bestämmer hur statens medel skall användas. Se kapitlet om finansmakten i och inledning till grundlagar och riksdagsord- ningen utgiven av (1995). I den följande beskrivningen kommer jag att undersöka utskotts- placeringar, motionsskrivande samt ledamöternas subjektiva intresse för området ekonomi. Frågan om beslutsfattande kommer därmed att handla om vilka – kvinnor eller män – som har inflytande i bered- ningen av ekonomiska ärenden (utskotten); vilka som försöker påverka genom att lägga förslag i ekonomiska frågor (motionerna); samt slutligen vilka som kan förväntas engagera sig i den ekono- misk/politiska debatten (subjektivt intresse).7 Vid sidan av kön kommer även faktorer som partitillhörighet och riksdagserfarenhet att föras in i analysen. 2Inflytandet över ekonomin: en empirisk beskrivning Representation i ekonomiskt inriktade utskott På ett generellt plan har kvinnors representation i utskotten följt utvecklingen av kvinnorepresentationen i som helhet. Mandatperioden /73 var t.ex. kvinnoandelen i , var den i utskotten. I den nuvarande är snittandelen kvinnor i utskotten , en siffra som motsvarar representationen i som helhet. Man kan säga att det varit så att kvinnorna kommit in i utskotten men, som tidigare framhölls i diskussionen om könsmönster , de har inte kommit in lika mycket i vart och ett av dem. Den följande figuren visar genomsnitt- lig andel kvinnliga ledamöter i samtliga 16 utskott –1997 (heldragen linje) i jämförelse med den genom- snittliga andelen i finans-, skatte- och näringsutskottet (streckad linje). 7 Jag menar inte att det är likvärdigt huruvida ledamöterna sitter i något av de ekonomiskt inriktade utskotten, skriver motioner eller uppger ett subjektivt intresse för ekonomi. Det råder ingen tvekan om att utskotten i högre grad utgör en maktbas än t.ex. motionsrätten i (se och 1993 för en diskussion om utskottens makt). Figur 1 Kvinnors representation i ekonomiskt inriktade utskott.En jämförelse med samtliga riksdagsutskott perioden –1997. Andel kvinnor (%) –––––– utskott: samtliga - - - - utskott: finans,- skatte- och närings- Kommentar: Figuren visar genomsnittlig andel kvinnliga ledamöter på ordinarie utskottsuppdrag för respektive mandatperiod. har haft totalt 16 utskott: dessa är – förutom finans-, skatte- och närings- – konstitutions-, justitie-, lag-, utrikes-, försvars-, socialförsäkrings-, social-, kultur-, utbildnings-, trafik-, jordbruks-, arbetsmarknads- samt bostadsutskottet. Antalet ordinarie platser är normalt 15 i varje utskott, mandatperioden 88/91 samt den innevarande är antalet platser utökat till 17. Den sista mandatperioden är ännu ej avslutad (egentligen 94/98). Källa: ledamotsförteckning. I figuren synliggörs en systematisk underrepresentation av kvinnor: har kvinnoandelen varit lägre i de ekonomiskt inriktade utskotten än i utskottsorganisationen som helhet. Mandatperioden /73 var t.ex. kvinnoandelen i genomsnitt i finans-, skatte- och näringsutskottet vilket skall jämföras med genomsnittet i samtliga utskott. Det innebär att i de ekonomiskt inriktade utskotten satt det kvinnor på knappt hälften av det antal platser som var normalt i andra utskott. Mandatperioden /91 var andelen kvinnor i finans-, skatte- och näringsutskottet som den var i samtliga utskott; mandatperioden /94 var motsvarande siffror i finans-, skatte- och näringsutskottet och i samtliga utskott – återigen återfanns det kvinnor på motsvarande hälften av de platser som var normalt i andra utskott. Det viktiga här är kanske inte att gradera hur stor underrepresen- tation det varit frågan om. 8 Figurens huvudresultat är att den visar på en systematik: det är inte bara under enskilda år som kvinnorna varit färre i de ekonomiskt inriktade utskotten utan resultatet föreligger för hela perioden. För den innevarande mandatperioden (1994/97) är resultatet att kvinnorna utgör i genomsnitt av ledamöterna i finans-, skatte- och näringsutskottet som de innehar av platserna beräknat på samtliga utskott. Det tyder på att en viss förändring ägt rum, underrepresentationen är inte riktigt lika markant som den varit tidigare.9 Författandet av motioner i ekonomiskt inriktade frågor Motionsskrivandet i kan inte sägas vara något särskilt vasst maktinstrument. De flesta motioner leder till avslag. Ändå upptar motionsskrivandet en stor del av ledamöternas tid. Under /89 skrevs exempelvis 4 429 motioner; motsvarande siffra för /95 var 2 969. 10 Det innebär i genomsnitt ett tiotal motioner per ledamot och år. Det är fel att se motionsskrivandet som helt verkningslöst. Eftersom det råder beredningstvång behandlas alla förslag, på så sätt kommer motionernas innehåll att prägla den politiska debatten. I tabell 1 visas resultatet av två undersökningar: i den första har en sökning gjorts på hur ofta ekonomi förekommer som ett nyckelord i motionsskrivandet; i den andra undersöks de motioner som varit på beredning i finans-, skatte- eller näringsutskottet. Det är inte ledamöterna själva som avgör vilka motioner som hamnar var; det beslutet fattas av kammarkansliet i samarbete med utskottens kanslichefer.11 En eventuell utestängningsmekanism skulle därmed 8Antalet ledamöter i varje utskott är normalt 15. Det betyder att en förändring på en person – en kvinna mer eller mindre – ger ett utslag på i ett enskilt utskott. Observera dock att i figur 1 är det tre utskott som utgör underlag till beräkningen av kvinnorepresentationen i de ekonomiskt inriktade utskotten (en förändring på en person ger där ett utslag på ). 9I finansutskottet är 6 av 17 ledamöter kvinnor; i skatteutskottet 5 av 17 ledamöter; och i näringsutskottet 7 av 17 ledamöter (ledamotsförteckning 1996/97). 10Uppgifter från (i siffror 1995/96). 11Se (1997) för en beskrivning och analys av hur motionerna hanteras i . kunna visa sig i att kvinnor skriver om ekonomi lika mycket som män men att deras motioner inte hamnar i de ekonomiskt inriktade utskotten. I undersökningen, som genomförts via databas , är det inte hela motioner som utgör procentbas utan motionernas rubriker och konkreta yrkanden.12 Författarens kön syftar på den person som varit först med att skriva under motionen, i de fall två personer – en kvinna och en man – skrivit under motionen går den under beteckningen både och. Tabell1 Kvinnliga respektive manliga författare till motioner i ekonomiskt inriktade frågor (procent). har behandlats i finans-, Kommentar: Resultatet bygger på en undersökning av motionsskrivandet via databas . I den första undersökningen, av motioner som innehåller ekonomi som ett nyckelord, har en fritextsökning gjorts där antalet träffar på sökordet $ekonomi$ registrerats ($-tecknet innebär att samtliga ord där ekonomi ingår i sammansättningen träffas). I den andra undersökningen, av motioner som behandlats i finans- skatte- eller näringsutskottet, har sökningen gjorts på utskottens namn. I båda fallen har sökningen gjorts i ärenderegister som, när det gäller motionerna, innehåller rubriker samt hemställanpunkterna (dvs. motionernas konkreta förslag/yrkanden); det är dessa som utgör procentbas i tabellen. För varje träff har kodats om motionens förstanamn är en kvinnlig eller manlig ledamot. I de fall motionen är en enskild motion (en eller två undertecknare) och den har undertecknats av såväl kvinnlig som manlig ledamot har den registrerats som både och. Den sista mandatperioden är ännu ej avslutad, undersökningen genomfördes vecka 1997. Det är inte självklart vad man skall ha som jämförelsepunkt för att säga om kvinnliga ledamöters författande av motioner i ekonomisk inriktade frågor varit stort eller litet. Till viss del styrs motionsskri- vandet av vilken position en ledamot har i sitt parti. De tyngsta motionerna undertecknas av partiordföranden som förstanamn eller av en person med särskilt ansvar för det aktuella området – här ekonomin. Få kvinnor innehar dessa positioner. 12 I utskottsberedningen räknas varje yrkande som ett enskilt ärende. Det är inte ovanligt att en och samma motion splittras på flera olika utskott. också, ganska förväntat, på en klart manlig dominans när det gäller motioner som handlar om ekonomiskt inriktade frågor. En referens som framstår som rimlig är dock att sätta motionsskri- vandet i relation till representationen i utskotten. Mandatperioden /91 var kvinnoandelen i genomsnitt i finans- skatte- och näringsutskottet; stod kvinnliga ledamöter som förstanamn på av de motioner som behandlades i utskotten och hade av de motioner där ekonomi ingick som nyckelord ett kvinnonamn först. Mandatperioden /97 var den genomsnittliga kvinnoandelen i utskotten, av motionerna dit var undertecknade med ett kvinnligt namn först och motsvarande siffra för motioner med nyckelordet ekonomi var . För att sammanfatta resultatet så motsvarar kvinnors andel av motionerna i ekonomiskt inriktade frågor deras andel bland ledamö- terna i dessa utskott. Resultaten visar också, precis som när det gäller utskottsplaceringarna, en viss förändring . De kvinnliga ledamöternas andel av motionerna kring ämnet ekonomi har ökat med mellan de två mandatperioderna. Tanken om att kvinnor skulle ta upp frågor om ekonomi utan att dessa motioner hänförs till finans-, skatte- eller näringsutskottet får inte något stöd av resultaten i tabell 1.