sou · GLB339d3 · 1998-01-01 00:00:00 — Man behöver inte heller besöka myndigheten för att få uppgifterna utan man kan framställa sin begäran t.ex. via telefon, fax eller brev. Bestämmel- sen har kommenterats i den allmänna motiveringen, avsnitt 18.6. Den avgörande skillnaden mot vad som gäller är att myndigheterna i princip blir skyldiga att lämna ut uppgifter även i elektronisk form. Hand- lingar och andra uppgiftssammanställningar skall således lämnas ut t.ex. på en diskett eller via e-post. Såsom utvecklats i den allmänna motiveringen (se avsnitt 18.6.3) är denna skyldighet för myndigheterna inte absolut, utan den är beroende av vilka möjligheter myndigheten faktiskt har. Detta framgår av bestämmelsen i tredje stycket om att elektroniskt utlämnande inte behöver ske om det möter betydande hinder. Med elektroniskt utlämnande avses inte offentliggörande av uppgifter via allmänt tillgängliga nät, t.ex. Internet. Myndigheten kan inte neka en begäran att få allmänna uppgifter med hänvisning till att uppgifterna finns allmänt tillgängliga där. Å andra sidan innebär bestämmelsen inte att myndigheterna skulle vara skyldiga att låta allmänheten koppla upp sig mot någon dator hos myndigheten för att t.ex. kunna titta på myndighetens presentationsterminal hemifrån. Precis som tidigare krävs det en uttrycklig begäran från den enskilde för att allmänna uppgifter skall lämnas ut. Över huvud taget bör elektroniskt utlämnande så långt som möjligt jämställas med traditionellt utlämnande på papper. Det är den enskildes begäran som skall avgöra om uppgifterna skall lämnas ut på papper eller i elektronisk form. Situationen är alltså den om- vända mot den när uppgifter presenteras för den enskilde på stället – då avgör myndigheten hur presentationen skall ske. Om myndigheten inte lämnar ut uppgifterna i den form som den enskilde har begärt, skall myn- digheten fatta ett överklagbart beslut. Motsvarande förfarande skall således tillämpas som när myndigheten beslutar att över huvud taget inte lämna ut uppgifter. Även om en myndighet i princip bifaller en begäran om att lämna ut uppgifter i elektronisk form, är detta ointressant för den enskilde om ut- SOU 1997: 39 Författningskommentarer: Tryckfrihetsförordningen 627 lämnandet sker på ett sådant sätt att han eller hon inte kan ta emot uppgif- terna eller få fram dem i läsbart skick. I den mån myndigheten kan tillmö- tesgå en enskilds önskemål om fysiskt eller logiskt format skall den göra det. Med fysiskt format avses medlet för utlämnande, t.ex. en begäran att få uppgifterna på diskett eller band, via e-post eller direkt på en hårddisk. Ett önskemål om logiskt format kan t.ex. utgöras av en begäran att få upp- gifterna som en fil i ett visst ordbehandlingsprogram eller att få dem orga- niserade på ett sätt som gör det möjligt för den enskilde att återanvända dem. Detta förutsätter att den enskilde har preciserat sin begäran så att myndigheten har fått klart för sig i vilken form uppgifterna önskas. I det sammanhanget framstår det som naturligt att myndigheten efter en oklar begäran tar kontakt med den enskilde för att få kompletterande upplys- ningar. Kan den enskilde inte precisera sin begäran återstår för myndighe- ten att skicka uppgifterna i det format som den själv väljer. Om myndigheten inte tillgodoser en begäran att få uppgifterna i ett visst fysiskt eller logiskt format skall situationen jämställas med att myn- digheten har vägrat lämna ut uppgifterna. Detta innebär bl.a. att myndighe- ten i princip skall fatta ett överklagbart beslut (se även 17 §). En grund- förutsättning för att uppgifter skall kunna lämnas ut i elektronisk form är att myndigheten har dem i den formen (se den allmänna motiveringen av- snitt 18.6.2). Det kan inte krävas att myndigheten skannar in pappersdo- kument för att ge dem elektronisk form. Utgångspunkten är i stället, att det uteslutande är sådana uppgifter som myndigheten redan har i elektronisk form som omfattas av skyldigheten att också lämna ut i elektronisk form. Denna förutsättning kan tänkas innebära en begränsning, framför allt vad gäller handlingar som kräver undertecknande. Så länge myndigheten inte har funktioner för digitala låsningar av handlingar är handlingen inte komplett, om den inte har en underskrift. Det som har elektronisk form och finns i ord- och textbehandlingsprogrammet är bara utkast. Om allmänheten begär att få ett beslut eller en dom via e-post, skulle myndig- heten tvingas att hänvisa till en papperskopia av handlingen. Motsvarande problem finns emellertid med utlämnande via fax. Faxutskrif- ten utgör inget annat än en ovidimerad kopia. Den utgör i själva verket inte heller någon korrekt utlämnandeform – man kan inte garantera att den inte är manipulerad. Att utlämnandeformen ändå används får närmast sägas bygga på en överenskommelse mellan myndigheten och den som begär handlingen. På motsvarande sätt kan den enskilde godta ett utlämnande som inte är helt korrekt – namnteckningen saknas. Så länge de elektroniska uppgifterna bara är utkast kan man emellertid inte kräva att de skall beva- 628 Författningskommentarer: Tryckfrihetsförordningen SOU 1997: 39 ras hos myndigheten i den formen (ibland finns det till och med gallrings- regler som gör att de elektroniska uppgifterna skall plockas bort inom , se t.ex. 5 § förordning [1986:104] om registerföring vid all- männa domstolar med hjälp av automatisk databehandling). Utlämnande av sådana uppgiftssammanställningar som inte kräver undertecknande bör i större utsträckning kunna ske elektroniskt. Om den enskilde begär att få uppgifterna i elektronisk form bör en be- gäran att få dem i visst format tillgodoses i den mån det är möjligt (se för- slaget till 15 kap. 4 § 2 st sekretesslagen). Myndigheterna bör av säker- hetsskäl inte vara skyldiga att använda t.ex. disketter som den enskilde tillhandahåller. Myndigheternas rätt att ta betalt för utlämnande har behandlats i den allmänna motiveringen, avsnitt 18.7. Förslaget innebär inga sakliga ändringar när det gäller myndigheternas rätt att i vissa fall vägra att framställa kopior av kartor, ritningar eller bilder. I princip är det bara handlingar som inte har digital form som kan bli före- mål för kopiering (man talar t.ex. inte om original eller kopior av elektro- niska handlingar). Typexempel på sådana svårkopierade handlingar är kartor, ritningar och bilder. Även andra handlingar kan vara svåra att ko- piera, t.ex. videoband (som kräver två videoapparater) eller långa EKG- remsor. I dessa fall kan allmänheten hänvisas till att ta del av handlingen på stället. Förbud mot elektroniskt utlämnande Om det finns en bestämmelse som förbjuder myndigheten att lämna ut uppgifter i elektronisk form inskränker detta i motsvarande mån allmänhe- tens möjligheter att få ut uppgifter i den formen. Sådana bestämmelser kan finnas i registerförfattningar, och syftet med dem är – precis som när det gäller bestämmelser om sökbegränsningar – att skydda enskildas person- liga integritet. Bestämmelsen har kommenterats i den allmänna motive- ringen i samband med frågan om massuttag (se avsnitt 18.6.5), men det kan naturligtvis också förekomma fall där enstaka utlämnande av uppgifter i elektronisk form kan vara integritetskränkande. Det kan således finnas bestämmelser som direkt förbjuder myndigheterna att lämna ut uppgifter i elektronisk form, se t.ex. 11 § lagen (1990:1536) om folkbokföringsregis- SOU 1997: 39 Författningskommentarer: Tryckfrihetsförordningen 629 Den särskilda bestämmelsen om utlämnande av datorprogram har kommenterats i den allmänna motiveringen (se avsnitt 20.3.2). I den allmänna motiveringen har även diskuterats tillämpningen av sek- retessbestämmelsen i 7 kap. 16 § sekretesslagen (se avsnitt 18.6.5), som innebär att personuppgifter som har elektronisk form skall sekretessbe- läggas just för att de har elektronisk form, om man kan anta att de används i strid mot persondatalagen. Om myndigheten saknar möjlighet att lämna ut uppgifter i elektronisk form föreligger helt klart betydande hinder. Kan myndigheten inte tillgodose en begäran om att få uppgifterna i en viss form för att den enskilde skall kunna ta emot dem, föreligger också betydande hinder. Kravet på skyndsam handläggning är detsamma som . Begäran att få taga del av allmän handling göres hos myndighet som förvarar handlingen. En begäran att få ta del av en allmän uppgift skall göras hos den myn- dighet som har uppgiften i sitt förvar. 630 Författningskommentarer: Tryckfrihetsförordningen SOU 1997: 39 Begäran prövas av myndighet som angives i första stycket. Om särskilda skäl föranleda det, får dock i bestämmelse som avses i 2 § andra stycket föreskrivas att pröv- ningen vid tillämpningen av be- stämmelsen skall ankomma på annan myndighet. I fråga om hand- ling som är av synnerlig betydelse för rikets säkerhet kan även genom förordning föreskrivas att endast viss myndighet får pröva frågan om utlämnande. I de nu nämnda fallen skall begäran om utlämnande ge- nast hänskjutas till behörig myn- dighet. Myndighet får inte på grund av att någon begär att få taga del av allmän handling efterforska vem han är eller vilket syfte han har med sin begäran i större utsträck- ning än som behövs för att myndig- heten skall kunna pröva om hinder föreligger mot att handlingen läm- nas ut. Begäran skall prövas av den myndighet som anges i första stycket. Om det finns särskilda skäl får det dock föreskrivas i en be- stämmelse som avses i 3 § andra stycket att prövningen vid tillämp- ningen av bestämmelsen skall an- komma på en annan myndighet. I fråga om en handling eller en da- tabas som är av synnerlig betydelse för rikets säkerhet kan även genom förordning föreskrivas att endast en viss myndighet får pröva frågan om utlämnande. I de nu nämnda fallen skall en begäran om utlämnande genast hänskjutas till behörig myndighet. En myndighet får inte på grund av att någon begär att få ta del av en allmän uppgift efterforska vem han är eller vilket syfte han har med sin begäran i större utsträck- ning än som behövs för att myn- digheten skall kunna pröva om hinder föreligger mot att uppgiften lämnas ut. Förslaget till ny lydelse av bestämmelsen är föranlett av den nya begrepps- apparaten och är inte ämnat att innebära någon saklig förändring. SOU 1997: 39 Författningskommentarer: Tryckfrihetsförordningen 631 Om annan än eller rege- ringen avslår begäran att få taga del av handling eller lämnar ut allmän handling med förbehåll, som in- skränker sökandens rätt att yppa dess innehåll eller eljest förfoga över den, får sökanden föra talan mot beslutet. Talan mot beslut av statsråd skall föras hos regeringen och talan mot beslut av annan myndighet hos domstol. I den i 2 § omnämnda lagen skall närmare angivas hur talan mot beslut som avses i första stycket skall föras. Sådan talan skall alltid prövas skyndsamt. Angående rätt att föra talan mot beslut av myndighet som lyder un- der är särskilt föreskri- vet. Om någon annan än eller regeringen avslår en begäran att få ta del av en allmän uppgift eller lämnar ut den med förbehåll, som inskränker sökandens rätt att yppa dess innehåll eller annars förfoga över den, får sökanden föra talan mot beslutet. Detsamma gäller om en begäran att få ut uppgifter i en viss form har avslagits. Talan mot beslut av statsråd skall föras hos regeringen och talan mot beslut av annan myndighet hos domstol. I den i 3 § omnämnda lagen skall närmare anges hur talan mot beslut som avses i första stycket skall föras. Sådan talan skall alltid prövas skyndsamt. Angående rätt att föra talan mot beslut av en myndighet som lyder under är särskilt före- skrivet. Som tidigare anförts bör den som begär att få uppgifter i elektronisk form kunna överklaga ett beslut om att uppgifterna inte skall lämnas i den for- men. Förfarandet bör vara detsamma som när en myndighet vägrar att lämna ut uppgifter över huvud taget. Bestämmelsen om överklagande gäller även när myndigheten vägrar att tillgodose en begäran om att få ut uppgifterna i ett visst fysiskt eller logiskt format (se kommentaren till 15 §). 632 Författningskommentarer: Tryckfrihetsförordningen SOU 1997: 39 Anteckning om hinder att lämna ut allmän handling får göras endast på handling som omfattas av be- stämmelse som avses i 2 § andra stycket. Härvid skall tillämplig be- stämmelse angivas. En markering om att det finns hin- der att lämna ut en allmän uppgift får göras endast i anslutning till en sådan uppgift i en handling eller databas som omfattas av en be- stämmelse som avses i 3 § andra stycket. Härvid skall tillämplig be- stämmelse anges. Förslaget till ny lydelse av bestämmelsen är i huvudsak föranlett av den nya begreppsapparaten och är inte ämnat att innebära någon saklig föränd- ring. Eftersom sekretessen med den nya begreppsapparaten knyts direkt till uppgiften i stället för handlingen är det mera naturligt att tala om att det finns en markering om sekretess än en anteckning. När det gäller uppgifter som har elektronisk form är det vidare inte alls säkert att sekre- tessvarningen har formen av en anteckning utan uppgiften kan vara ur- skiljbar på annat sätt. Se även kommentaren till 15 kap. 3 § sekretesslagen. I lag får föreskrivas att regeringen eller beslutande försam- ling får besluta att allmänna hand- lingar som hänför sig till myndig- hets verksamhet, vilken skall övertas av enskilt organ, får överlämnas till det organet för förvaring, om detta behöver handlingarna i verk- samheten, utan att handlingarna därigenom upphör att vara all- männa. Ett sådant organ skall i fråga om överlämnade handlingar jäm- ställas med myndighet vid tillämp- ningen av 12–16 §§. I lag får föreskrivas att regeringen eller beslutande försam- ling får besluta att allmänna uppgif- ter som hänför sig till en myndig- hets verksamhet, som skall övertas av ett enskilt organ, får överlämnas till det organet för förvaring, om detta behöver uppgifterna i verk- samheten, utan att dessa därigenom upphör att vara allmänna. Ett sådant organ skall i fråga om överlämnade uppgifter jämställas med en myn- dighet vid tillämpningen av 13– 18 §§. SOU 1997: 39 Författningskommentarer: Tryckfrihetsförordningen 633 Förslaget till ny lydelse av bestämmelsen är föranlett av den nya begrepps- apparaten och är inte ämnat att innebära någon saklig förändring. Grundläggande bestämmelser om bevarande och gallring av allmänna uppgifter och om överlämnande av handlingar och databaser till arkiv- myndighet eller annan myndighet finns i lag. Det har tidigare inte funnits någon upplysning i 2 kap. TF om arkivering av handlingar. Emellertid är det av mycket stor betydelse för offentlighets- principen att allmänna uppgifter bevaras även efter det att myndigheterna har skilt ärenden osv. Vidare är det av stort intresse vad som hän- der med uppgifterna när handlingar och databaser överlämnas till arkiv- myndigheter eller andra myndigheter som av någon anledning skall överta dem. Den föreslagna bestämmelsen innehåller en upplysning om att det finns särskilda bestämmelser som reglerar dessa frågor. Bestämmelsen är uteslutande av informationskaraktär och innebär inga sakliga nyheter. Den har kommenterats i den allmänna motiveringen, avsnitt 22.1.2.1. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 2 kap. 4 § nya lydelsen tillämpas även när myndighe- tens rätt att söka efter eller sammanställa uppgifter begränsats genom ett beslut som avses i 2 kap. 3 § andra stycket andra meningen äldre lydel- sen och som meddelats före ikraftträdandet, dock längst till utgången av . De nya reglerna i 2 kap. TF bör kunna träda i kraft utan att det uppstår några större övergångsfrågor. Vissa handlingar som enligt den gällande tillgänglighetsprincipen är allmänna även hos andra myndigheter än vid vilka de förvaras blir visserligen däref- 634 Författningskommentarer: Tryckfrihetsförordningen SOU 1997: 39 ter i formell mening kanske inte offentliga vid samtliga dessa myndigheter, men problemet torde i första hand vara av teoretiskt slag. Även be- stämmelserna om elektroniskt utlämnande av allmänna uppgifter bör kunna tillämpas direkt på befintliga uppgifter eftersom myndigheternas skyldigheter i detta avseende är i hög grad anpassade efter deras faktiska möjligheter. Bestämmelsen i gällande 3 § andra stycket andra meningen om att så- dana upptagningar i personregister som inte får tas fram – på grund av nå- gon bestämmelse eller särskilt beslut – inte är allmänna har i huvudsak er- satts av den föreslagna 4 §. Enligt denna krävs det dock att begränsningen finns i lag eller annan författning. Det räcker alltså inte med ett sådant be- slut som enligt den gällande datalagen (6 §) får fattas av Datainspektionen. I samband med att det sker översyn av de bestämmelser som reglerar myndigheternas personuppgiftsbehandling är det lämpligt att sådana beslut ersätts med författningsbestämmelser. , tills detta har skett, är det lämpligt att de gamla besluten får gälla. SOU 1997: 39 Författningskommentarer: Regeringsformen 635 Förutom den ändring i 8 kap. 7 § RF som kommenteras nedan föreslår vi ändringar i 2 kap. 1 § och 8 kap. 18 § RF. De sistnämnda ändringarna är uteslutande föranledda av förslaget till ny begreppsapparat i 2 kap. TF och innebär inte några sakliga förändringar. Vilka dessa ändringar är framgår av författningsförslaget och de har kommenterats i den allmänna motive- ringen, avsnitt 16.1.5. Ordet handling förekommer dessutom i 12 kap. 1, 6 och 7 §§ men det har där inte någon anknytning till handlingsbegreppet i 2 kap. TF. Utan hinder av 3 eller 5 § kan regeringen efter bemyndigande i lag genom förordning meddela föreskrifter om annat än skatt, om föreskrifterna avser något av följande ämnen: 1.skydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa, 2.utlännings vistelse i riket, 3.in- eller utförsel av varor, av pengar eller av andra tillgångar, tillverk- ning, kommunikationer, kreditgivning, näringsverksamhet, ransonering, återanvändning och återvinning av material, utformning av byggnader, anläggningar eller tillståndsplikt i fråga om åtgärder med byggnader och anläggningar, 4.jakt, fiske, djurskydd eller natur- och miljövård, 5.trafik eller ordningen på allmän plats, 6.undervisning och utbildning, 7.förbud att röja sådant som någon har erfarit i allmän tjänst eller under utövande av tjänsteplikt, 8.skydd för personlig integritet vid 8. skydd för personlig integritet vid registrering av uppgifter med behandling av personuppgifter. hjälp av automatisk databehand- Bemyndigande som avses i första stycket medför ej rätt att meddela före- skrifter om annan rättsverkan av brott än böter. kan i lag, som 636 Författningskommentarer: Regeringsformen SOU 1997: 39 innehåller bemyndigande med stöd av första stycket, föreskriva även annan rättsverkan än böter för överträdelse av föreskrift som regeringen meddelar med stöd av bemyndigandet. Den föreslagna ändringen i första stycket punkt 8 innebär att regeringen och Datainspektionen kan ges behörighet att meddela föreskrifter på hela det område som omfattas av den föreslagna persondatalagen, dvs. avseende även skydd för personlig integritet vid viss icke automatisk behandling av personuppgifter. Den föreslagna ändringen har berörts i avsnitt 12.1.2. SOU 1997: 39 Författningskommentarer: Yttrandefrihetsgrundlagen 637 Ändringen i 5 kap. 3 § YGL är uteslutande föranledd av förslaget till ny begreppsapparat i 2 kap. TF och innebär inte någon saklig förändring. Den framgår av författningsförslaget och har kommenterats i den allmänna mo- tiveringen, avsnitt 16.1.5. SOU 1997: 39 Författningskommentarer: Sekretesslagen 639 Som angetts i den allmänna motiveringen (se avsnitt 22.2) föranleder för- slaget till ny begreppsapparat ändringar av redaktionellt slag i ett flertal bestämmelser i sekretesslagen. Dessa ändringar tas emellertid inte upp i författningskommentaren utan framgår endast av författningsförslaget. Kommentaren nedan omfattar uteslutande sådana bestämmelser som före- slås bli ändrade i sak, dock redovisas samtliga bestämmelser i 15 kap. sek- retesslagen. Sekretess gäller för personuppgift i personregister som avses i datala- gen (1973:289), om det kan antas att utlämnande skulle medföra att uppgiften används för automatisk databehandling i strid med datala- gen. Sekretess gäller för personuppgift, om det kan antas att ett utlämnande skulle medföra att uppgiften be- handlas i strid med persondatala- gen (1998:000). 640 Författningskommentarer: Sekretesslagen SOU 1997: 39 Sekretess för uppgift som anges i första stycket gäller också, om det kan antas att utlämnande skulle medföra att uppgiften används för automatisk databehandling i utlan- det och att detta medför otillbörligt intrång i personlig integritet. Vid tillämpning av denna bestämmelse ankommer det på datainspektionen att pröva fråga om utlämnande. Sekretess enligt detta stycke gäller dock ej, om uppgiften skall använ- das för automatisk databehandling enbart i en stat som har anslutit sig till konvention om skydd för enskilda vid automatisk behandling av personuppgifter. Den föreslagna ändringen i första stycket innebär att sekretessbestämmel- sen samordnas med bestämmelserna i den föreslagna persondatalagen. Det föreslås vidare att andra stycket upphävs. I den föreslagna person- datalagen finns bestämmelser om förutsättningarna för överföring av per- sonuppgifter till tredje land som gäller även för myndigheter. Bestämmel- serna har berörts i avsnitt 12.11. Redan det föreslagna första stycket i denna paragraf medför att sekretess gäller om ett utlämnande av person- uppgifter till tredje land skulle stå i strid med de nämnda bestämmelserna i den föreslagna persondatalagen. Andra stycket i paragrafen behövs således inte längre. SOU 1997: 39 Författningskommentarer: Sekretesslagen 641 Sekretess gäller hos datainspektio- nen i ärende om tillstånd eller till- syn, som enligt lag ankommer på inspektionen, och i ärende om så- dant bistånd som avses i Europarå- dets konvention om skydd för en- skilda vid automatisk databehand- ling av personuppgifter, för uppgift om enskilds personliga eller eko- nomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Har upp- gift, för vilken gäller sekretess en- ligt vad nu har sagts, lämnats till regeringen eller justitiekanslern, gäller sekretessen också där. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Sekretess gäller hos Datainspek- tionen i ärende om tillstånd eller tillsyn, som enligt lag eller annan författning ankommer på inspek- tionen, och i ärende om sådant bi- stånd som avses i konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter, för uppgift om enskilds personliga eller ekono- miska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Har upp- gift, för vilken gäller sekretess en- ligt vad nu har sagts, lämnats till Justitiekanslern, gäller sekretessen också där. I fråga om allmän uppgift gäller sekretessen i högst . I första stycket föreslås två ändringar i sak. Den första föreslagna ändringen – varigenom ordet lag byts ut mot or- den lag eller annan författning – innebär att det även i förordning kan an- ges vilken tillsyn som ankommer på Datainspektionen. Bakgrunden är att vi föreslår att de bestämmelser om Datainspektionens uppgifter avseende persondataskyddet som inte bör ha lagform skall tas in i en av regeringen utfärdad förordning, se avsnitt 12.14.1.3. Den andra föreslagna ändringen innebär att bestämmelsen om överfö- ring av nu aktuell sekretess till regeringen har tagits bort. Anledningen till detta är att ärenden som avses i denna paragraf enligt vårt förslag inte i nå- got fall skall överklagas till regeringen, se avsnitt 12.14.2. Då behövs inte längre någon bestämmelse om överföring av sekretess till regeringen; för uppgifter i ärenden som avgjorts av Datainspektionen genom beslut före ikraftträdandet och som överklagats till regeringen enligt den gamla ord-