sou · GLB3100 · 1998-01-01 00:00:00 — Denna verksamhet hade sitt centrum vid den Kungliga Modellkammaren i (den s.k.Polhemssamlingen). I en kunglig förordning anges att s.k. modellkammare skulle inrättas vid örlogsbaserna i , och . Beslutet kan ses som en formalisering av en pågående utveckling inom flottan, men det kom att dröja innan modellkammare i ordets konkreta bemärkelse kom till stånd. Om det över huvud taget blev en modellkammare i är okänt. I och inrättades emellertid modellkammare. I har sannolikt ett antal modeller efter hand tillförts flott- stationen, men det är först som en modellsamling uttryckligen omnämns i källorna. I var det främst artilleriet som hade en större samling modeller, dock endast en far- tygsmodell. Skaparen av modellsamlingen i var främst skeppsbygg- mästaren och amiralen . Han hade uppen- barligen ett starkt intresse för modeller och var beredd att satsa bety- dande medel på att bygga sådana. I samband med den stora omdaning av som han genomförde uppfördes också en modellkammare. Som en grund för den nya samlingen sålde 1783 till flottan de modeller han i låtit tillverka av sina stridsfartyg för skärgården. af ambitioner sträckte sig emellertid längre än till att enbart tillföra samlingen föremål som kunde vara av praktisk nytta för utbildningen. Det visas bl.a. av att modellerna av skärgårdsfartygen placerades här och att de flesta av fartygsmodellerna från Stockholmseskadern fördes ner till 1786. Ett sista betydande tillskott av teknikhistoriskt värdefulla modeller fick Karlskronasamlingen, då skeppsbyggarsläkten stora modellsamling inköptes . efter bortgång inköptes även hela hans samling med modeller, ritningar, kartor och böcker. I blev främst galärmodellerna kvar, sannolikt därför att de behövdes för utbildningen, då de representerade en fartygstyp som i stort antal ingick i Stockholmseskadern. En mindre modellsamling för utbildningsändamål byggdes upp . första hälft t illverkades i och Karls- krona ett mindre antal nya modeller, men i stort sett hade flottans sam- ling av fartygsmodeller samma sammansättning som den hade när det blev aktuellt att inrätta ett statligt sjökrigshistoriskt museum i . Ett antal av modellerna visades på världsutställningen i . De fick då en medalj i tävlingen om bästa utställning i den historiska avdelningen. Tillfället att visa dem för svensk publik kom när planerna tog form till det som skulle bli den Allmänna konst- och industriutställ- ningen i . Där skulle flottan och armén få en egen paviljong, i vilken originalbåtar och andra äldre och nyare föremål kunde visas. Även modellsamlingen kunde visas under förut- sättning av att den iordningställdes från det dåliga skick i vilken den befann sig. Sjöofficeren fick uppdraget och re noverade sjutton modeller från och (Kungl. brev av samt Varvschefens i resolutioner nr 3739, 4730 och 1070). Efter utställningen återfördes modeller och andra utställda föremål till de orter och lokaler varifrån de kommit. Tanken hade emellertid börjat väckas på att skapa ett centralt museum för de samlingar som i huvudsak fanns i och , som medverkat i , tog bl.a. initiativ till en utställning i , i vilken även skulle ingå lokaler för restaureringsarbeten på de modeller som inte var i utställningsbart skick. Han fick också att skriva till regeringen i frågan. Regeringen fattade följande beslut : Med förmälande att I, jämligt nådigt tillstånd emottagit till förvaltande penningmedel för en fond till restaurerande och samlande av föremål för ett blivande samt att ytterligare medel därtill torde vara att förvänta have I uti ämbetsskrivelse den 5 innevarande månad anfört, att såsom önskemål i första hand för uppnående av det med dessa medel avsedda ändamål syntes angeläget, att trämodeller och föremål, som särskilt vore utsatta för tidens menliga inverkan, så snart sig göra läte, omhändertoges och översåges samt att de av berörda föremål, som förvarades vid flottans station i , transporterades till , varest för restaurering arbetenas utförande tjänliga hantverkare lättast kunde anskaffas och där en fullt sakkunnig ledning av dessa ömtåliga arbeten torde stå till buds. Och haven I på grund härav hemställt, bla dels att I måtten, i den mån för ändamålet skänkta och till Eder överlämnade medel sådant medgåve, få gå i författning om att låta restaurera och komplettera i flottans ägo befintliga historiska föremål, som kunde lämpa sig för införlivande med ett blivande krigshistoriskt museum, dels och att I måtten få bestämma, vilka ifrågavarande slags föremål borde undergå restaurering samt utställas. Vid underdånig föredragning härav hava Vi funnit gott att till vad I sålunda hemställt lämna bifall, vilket Vi Eder till svar och underdånig efterrättelse härigenom meddela. Därmed kunde modeller och annat värdefullt material flyttas till och tillsammans med samlingarna i ingå i statens sjökrigshistoriska samlingar. Detta skedde med början 1907. Modellerna har sänts från i enlighet med skrivelse Dnr 915/07 samt Varvschefens i resolutioner , nr 1324, nr 1593 och 2114. Hela tanken med var ursprungligen och att de skulle utgöra grunden till det sjökrigshistoriska museum man önskade bygga i . kan sägas vara huvudman för de sjökrigshistoriska samlingarna och rapporterade kontinuer- ligt till denna om verksamheten kring modellsamlingen. överfördes ytterligare modeller i de sjökrigshistoriska samlingarna, även om själva museibyggnaden dröjde. föreslog även vilka modeller som flottan skulle visa upp vid den Baltiska utställningen i . ning tio fartygsmodeller från flottans varv i till de sjökrigshistoriska samlingarna (Kungl. skrivelse , Varvschefens i resolution nr 3127). Planerna på ett sjökrigshistoriskt museum ändrades 1927 då f.d. S kogsinstitutet på i iordningställdes till ett och samlingarna kunde visas för allmänheten. i upphörde formellt 1938, då samlingarna överfördes t ill det nya . Efter beslut i nämnd och i Kungl. brev 213-6, daterat , samt Örlogsvarvets i skrivelse K 1462 gjordes en uppdelning mellan och så att båda museerna skulle kunna visa ett representativt urval av flottans fartygstyper. Elva modeller införlivades med museets samlingar som tretton modeller överfördes till i . Frågan om modellernas hemvist har därefter aktualiserats och . genomförde en översiktlig kartläggning av de och museernas verksamhet, vilket resulterade i en rapport till regeringen . Rapporten resulterade också i att t illsatte en arbets- grupp för att se över ansvars- och resursfördelningen inom berörda museer. Då och inte lyckades träffa en överenskommelse om frågans lösning ledde arbetsgruppens arbete inte till något resultat. Frågan har även behandlats i delbetänkande om museets lokalisering. Av betänkandet framgår bl.a. att utredningen räknar med att kommer överens med om överföring/återföring dit av ett antal föremål av stor betydelse för skildringen av som örlogsstation. En generös inställning från till den typen av mindre, perma- nenta eller tidsbegränsade, omfördelningar av material är en mera praktisk och ekonomisk form av stöd till landets museer än en permanent uppsplittring av museets samlingar. I regeringens proposition (1996/97:3) Kulturpolitik konstaterar rege- ringen bl.a. att åtskilliga föremål hos såväl som faller inom ramen för ett gemensamt ansvarsområde. En diskussion om överföringar och inriktning har skett utan att några positiva resultat har kunnat nås. För att underlätta en fortsatt samverkan föreslår regeringen därför att läggs samman med . ansåg att de skäl regeringen anfört för att lägga samman med till en myn- dighet var övertygande och tillstyrkte förslaget (bet. 1996/97:KrU1). Utskottet konstaterade att myndigheten får ansvaret för de båda mu- seernas föremålsbestånd, vilket torde underlätta samordnandet av de nuvarande verksamheterna, bl.a. då det gäller överföringen av föremål mellan museerna. beslöt i enlighet med utskottets förslag. Modellsamlingen vid består av i huvudsak fyra föremålskategorier; fartygsmodeller, halvmodeller, gjutmodeller och övriga modeller. Inom kategorierna ryms såväl föremål med örlogsanknytning som från civil sjöfart och skeppsbyggeri. Efter upp- delningen mellan och det nybildade -59, finns en representativ samling fartygsmodeller vid . Den är tack vare kopplingen till den civila sjöfarten viktigaste referenssamling inom området. av fartygsmodeller kan man generellt säga att den består av två delar, fartygsmodeller tillkomna och fartygsmodeller tillkomna . Uppdelningen är viktig såt ill- vida att modellerna tillverkade efter byggdes under ledning och för det tänkta i . byggde man modeller för i och efter 1931 byggs de uteslutande för det kommande . Modeller tillkomna har, förutom modellerna som beställdes till Flottans paviljong, tillverkats med ett annat syfte. har museets modellverkstad successivt kunnat bygga upp landets främsta samling av örlogsmodeller. Totalt omfattar modellsamlingen på drygt 200 far- tygsmodeller med anknytning till örlog. Av dessa är ca 90 modeller tillkomna . Nio modeller t illhör de allra äldsta, tillkomna ca 1650-1720. relaterade modeller om- fattar drygt 25 st varav ca 15 utgör fartygstyper för Arméns flotta som fanns stationerad på Galärvarvet i och på i . Bland 1700-talsmodellerna finns också ett antal galärer vilka var en fartygstyp som även den användes inom Arméns flotta. Den stora övervikten på modeller yngre än beror just på modellverkstadens omfattande produktion. har tre exemplar av de allra äldsta modellerna, till- komna ca 1650-1720, (K8, K53 och K61). Av modeller har man betydligt fler, till stor del beroende på uppdelningen . De stora luckorna finns bland 1900-talets modeller, delvis beroende på tidigare uttalade verksamhet som varvs- museum för . skulle återspegla varvets produktion varför t.ex. pansarbåtarna saknas helt. Liksom för erhåller dock ett viktigt tillskott i de modeller av moderna far- tygstyper som skänks av . har fartygsmodeller funnits i kungliga samlingar och hos skeppsbyggare. Några modeller tillhöriga flottan är inte kända . Från börjar Amiralitetskollegiet emellertid att planera och bygga upp en modellsamling. I samband med den omdaning av som genomförde uppfördes också en modellkammare. Som en grund för denna sålde till flottan ett tjugotal modeller som han tillverkat i . Han lät även föra dit de flesta modellerna från Stockholmseskadern. I blev främst galärmodellerna kvar. Vidare uppbyggdes en mindre modellsamling för utbildningsändamål. Ett antal av modellerna i utlånades till den Allmänna konst- och industriutställningen i , men återfördes därefter. Sedan tanken på ett centralt marint museum väckts beslöt regeringen att modellerna m.fl. föremål skulle flyttas från till och tillsammans med samlingarna i ingå i . Även härefter har omflyttningar skett mellan och , den senaste 1958 då samlingarna fördelades representativt mellan de båda museerna. Modellkamrarna i och är inrättade 1752 genom en kunglig förordning. De modeller som ingick i dessa var således statlig egendom, vilket ytterst tagit sig uttryck i att regeringen fattat beslut om var de skall vara placerade. Sedan modellerna flyttades från till har det alltid funnits ett starkt önskemål från att de skulle återföras dit. Genom att läggs samman med kommer modellerna att tillhöra samma myndighet, oavsett om de finns på i eller i . Modellerna kan på så sätt förvaras och ställas ut där det är mest lämpligt. Eftersom regeringen fr.o.m. tillsatt en särskild myndighetschef för anser kommittén att det bör ankomma på denne att fatta beslut i dessa frågor. Kommittén får i sammanhanget framhålla betydelsen av att sådana beslut tillgodoser statsmakternas uttalanden om att kulturen skall vara en hela landets angelägenhet samt att de tillgodoser roll att inom myndigheten fullgöra de uppgifter som rör sjöförsvaret. Även i fortsättningen måste det finnas representativa samlingar både i och , bl.a. för att tillgodose Försvarsmak- tens behov av utbildning om sjöförsvarets utveckling inom ramen för den officersutbildning som marinen bedriver påBerga och i . Det finns även ett kulturhistoriskt värde i att genomföra en inventering av den modellsamling som byggdes upp i och så långt möjligt bringa klarhet i vilka föremål som ingått i denna och var dessa finns. Frågan om fästnings museums tillhörighet har varit aktuell . Styrelsen för uttalade då det angelägna i att museets fortbestånd tryggades och att museet utvecklades. Styrelsen ansåg att museet borde inordnas i och ha till uppgift att fullgöra de uppgifter som rör kustart illeriets verksamhet och utveckling genom tiderna. Med anledning av hur den museitraditionen kom att utvecklas gav Chefen för marinen 1988 ut en inriktning av museiverk- samheten av vilken bl.a. framgår att är ett centralt museum för marinen med inriktning att visa marinens historik i stort och flottan i detalj samt i övrigt enligt instruktion och att fästnings museum är ett centralt museum för kustartilleriet med inriktning att visa kustartilleriets historik samt Stockholms kustartilleriförsvar i detalj. Chefen för marinen föreslog i en skrivelse till regeringen, daterad , att fästnings museum skulle överföras t ill . genomförde Statens för- svarshistoriska museer en konsekvensanalys av att införa museet i myndigheten. Man redovisade inga konsekvenser som skulle kunna hindra ett inordnande, men något beslut i frågan togs inte. Statens för- svarshistoriska museer har aktualiserat ärendet senast i sin anslags- framställning för . Ärendet har handlagts av . Av pro- positionen (1996/97:3) Kulturpolitik framgår att regeringen för närva- rande inte är beredd att ta ställning i frågan. fästnings museum har administrativt sorterat under Stockholms kustartilleriförsvar. Till följd av en omorganisation inom Försvarsmakten överfördes museet 1990 t ill Vaxholms kust- artilleriregemente. KA 1 regementsmuseum sattes upp 1947 på Oskar-Fredriksborgs fort. Det överlämnades till staten 1956. Av Försvarsdepartementets beslut () framgår bl.a. följande: Maj:t bemyndigar att för kronans räkning emottaga ifrågavarande gåva att jämte övriga förekommande föremål under benämningen fästnings museum samt underställd Chefen för kustartilleriförsvar tills vidare förvaras inom fästningen, varvid beträffande tillsyn, vård, öppethållande och medelsredovisning m.m. i förekommande delar skola tillämpas de föreskrifter som enligt brev rörande museiverksamheten inom marinen gälla för modellkammaren i . flyttades museet t ill kastell för att återinvigas där 1964. har tre uppgifter, nämligen att belysa fästnings historia, kustartilleriets historia och försvaret av . Verksamheten omfattar såväl basutställningar som tillfälliga utställningar, guidade visningar, trycksaksutgivning m.m. Museet bedriver även viss konferensverksamhet. Utställningsytan uppgår t ill ca 3 000 kvm och antalet föremål t ill ca 4 000. Till museet hör också ett referensbibliotek, en bildsamling och ett föremålsregister. Egentliga magasin saknas, liksom mycket av de basresurser som normalt finns vid ett museum. Museet är i behov av en omfattande omgestaltning av sina basutställningar, som i stort står oförändrade . Museet har medverkat i att levandegöra de äldre kust- befästningar som övertagits av . Ett exempel på detta är Siaröfortet utanför . Verksamheten finansieras dels av intäkter, dels av medel från Vax- holms kustartilleriregemente. har budgeterats ca , av vilka ca hälften utgör hyreskostnader. Museet hade 9 200 betalande besökare , viket är en nedgång med ca 7 000 personer. Minskningen är i huvudsak orsakad av att museet fr.o.m. detta år endast får ta ut avgift av dem som besöker själva museet, medan man tidigare kunnat ta ut en avgift av alla som besökteKastellet. Personalen består av en museichef på halvtid, en museiintendent och en halvtidstjänstgörande assistent. tillkommer guider och vaktpersonal. Kastellet förvaltas av . Museet är i huvudsak inrymt i kastellets västra linje. I de övriga delarna pågår renoverings- och ombyggnadsarbeten för hotell-, konferens- och restaurangverksamhet samt för kontor. har också återställt de s.k. fredstaken, vilket har skapat stora vindsutrym men. fästnings museum är unikt genom att det är det enda tidigare förbandsmuseum som har fått ett regeringsbeslut för sin verksamhet. Dess verksamhet speglar dessutom en del av försvarets historia - kust- artilleriets - som inte finns dokumenterad i samma omfattning vid något annat museum. Genom att Försvarsmakten lägger ner allt fler kustförsvarsanlägg- ningar och kustförsvarsförband ökar mängden föremål som bör tillfalla museet. Det finns även ett ökande behov av att ta hand om teknik- och kulturhistoriskt intressant materiel som riskerar att förstöras genom eftersatt underhåll på grund av dåliga ekonomiska resurser. framhåller i sitt yttrande över delbetänkande rörande museets loka- lisering bl.a. att den sjömilitära verksamheten inte bara omfattar flottan, utan även kustartilleriet och dess föregångare befästningarna från i till . Utan samspelet mellan befästningarnas hamnar och militära styrkor kan flottans verksamhet inte förstås. Detta gör det angeläget att fästnings museum ges möjlighet att bedriva insamlings- och förmedlingsverksamhet med inriktning på kustartilleriets historia. Frågan om fästnings museums tillhörighet kan synas ligga utanför kommitténs arbete. Kommittén har ändock valt att belysa frågan mot bakgrund av att kustartilleriet endast i mindre omfattning finns representerat vid och och att ett överförande till en central museimyndighet inom skulle säkerställa och utveckla museets verksamhet. För att stärka samverkan mellan och föreslår kommittén att överintendenten vid respektive myndighet ingår som ledamot i den andra myndighetens sty- relse. För att stärka samverkan med Försvarsmakten bör i styrelsen för och ingå företrädare för Försvarsmakten. I styrelse bör även ingå en företrädare för de frivilliga försvarsorganisa- tionerna. Kommittén anser att Kungl. Maj:ts bestämmelser rörande musei- verksamheten inom marinen bör upphävas, då de t ill stor del inte är tillämpliga. Kommittén anser att det bör ankomma på cheferna för tens försvarshistoriska museer och att i samråd med Försvarsmakten närmare komma överens om formerna och innehållet i Marinens museikommittés verksamhet. Kommittén föreslår att det i styrelsen för Försvarets historiska tele- samlingar (FHT), förutom representanter för Försvarsmakten och För- svarets materielverk, fortsättningsvis ingår två representanter för och en representant för . Dessa skall representera , och Flygvapenmuseum. För att underlätta FHT:s fortsatta verksamhet förutsätter kommittén att och Statens för- svarshistoriska museer så långt möjligt har en gemensam policy i dessa frågor. Kommittén föreslår att överintendenten vid tar erforderliga initiativ för att formalisera samverkan mellan marinkommando. Kommittén föreslår slutligen att 18 § i förordningen (1996:31) om statliga myndigheters skjutvapen m.m. ändras så att Försvarsmakten får meddela föreskrifter för tillämpningen även för . Av kommittédirektiven framgår att det är angeläget att ett aktivt sam- arbete etableras mellan och . Vidare bör , och inom detta särskilt , uppehålla fasta och aktiva kontakter med Försvarsmakten. I den utsträckning samverkan mellan Statens sjö- historiska museer och Försvarsmakten även påverkar samverkan mellan och Försvarsmakten har kommittén valt att även belysa detta och komma med förslag till förändringar. 5.2Samverkan mellan Statens försvars- historiska museer och Statens sjö- historiska museer Av propositionen (1996/97:3) Kulturpolitik framgår att det är av stor betydelse för att kunna arbeta med ett samlat perspektiv på försvarets historiska utveckling samt vidmakthålla förankring och legitimitet i förhållande till Försvarsmakten i dess helhet även efter det att lagts samman med . Myndigheten skall därför fortsatt ha ett huvudansvar för övergripande militära museifrågor. Av propositionen framgår vidare att , som , skall utföra tillsyn och rådgivning gentemot förbands- och vapenslagsmuseer samt special- samlingar inom Försvarsmakten, vad gäller marinen dock i samråd med . Denna samverkan som skall ske mellan myndigheterna har formali- serats i 1 § i förslaget till instruktion för , av vilken det framgår att i fråga om sjöförsvaret skall myn- digheten i lämplig omfattning samråda med och i 3 § i förslaget till instruktion för , av vilken det framgår att i fråga om sjöförsvaret skall myn- digheten i lämplig omfattning samråda med samt biträda vid tillsynen av samlingar av militär eller kultur- historisk art. I förslagen till instruktioner används begreppet sjö- försvaret, då det kan anses ha en vidare innebörd än marinen. Kommittén förutsätter också att ett fördjupat samarbete etableras mellan och , bl.a. för att försvarets betydelse för samhällsutvecklingen skall kunna presenteras samlat även i fortsättningen. 5.2.2Representation i myndigheternas styrelser I förslagen till instruktioner föreslås att respektive myndighets styrelse skall bestå av högst nio ledamöter, överintendenten medräknad. För att stärka samverkan mellan myndigheterna bör respektive myndighet vara företrädd i den andra myndighetens styrelse. Med hänsyn till de ärenden som avgörs i styrelserna föreslår kommittén att överintendenten vid respektive myndighet ingår som ledamot i den andra myndighetens sty- relse. För att stärka samverkan med Försvarsmakten bör i styrelserna för och även i fortsättningen ingå företrädare för Försvarsmakten. I Statens för- svarshistoriska museers styrelse bör även ingå en företrädare för de frivilliga försvarsorganisationerna. Dessa utgör en betydelsefull del av försvarets verksamhet och har varit en länk mellan försvaret och samhället. skall inom fullgöra de uppgifter som rör m ilitära traditioner. Nämnden har funnits . Vid en instruktionsöversyn 1992 insattes nämnden som en fjärde organisatorisk enhet i myndigheten. Nämnden behandlar normalt endast principiella frågor medan sak- frågor behandlas enligt de riktlinjer som nämnden meddelat. Nämnden är inget eget beslutsorgan. I den utsträckning beslut krävs av myn- dighetskaraktär fattas dessa av överintendenten. I förekommande fall hänvisas då till eventuell diskussion och ställningstagande av nämnden. Enligt den gällande instruktionen är överintendenten ordförande medan myndigheten beslutar om sammansättningen i övrigt. Normalt deltar i nämndens sammanträden endast de ledamöter som berörs av aktuellt sakområde. Det innebär att när enbart frågor som rör armén behandlas deltar vanligen inte företrädare för marinen eller flygvapnet. I den mån frågor inte berör heraldik och därmed sammanhängande frågor deltar inte hellerstatsheraldikern vid . Av propositionen (1996/97:3) Kulturpolitik framgår bl.a. att nämn- den förutsätts innehålla en representant för , vilket kommittén beaktat i förslaget till instruktion för . I arbetet med myndigheternas instruktioner har Försvarsmakten fram- hållit vikten av att det även i fortsättningen finns representativa sam- lingar avseende sjöförsvaret både vid i och i . Som skäl för detta anges bl.a. att sam- lingarna behövs för att underlätta rekryteringen till marinen och för att tillgodse behovet av utbildning om sjöförsvarets utveckling inom ramen för den officersutbildning som marinen bedriver på och i . Kommittén har i förslaget till instruktion för i 10-11 §§ föreslagit att även i fortsätt- ningen fullgör de uppgifter inom m yndigheten som rör det samlade området, med särskild inriktning mot handelssjöfarten och skeppsbyggeriet, medan fullgör de uppgifter inom myn- digheten som rör sjöförsvaret. Kommittén anser att Försvarsmaktens önskemål tillgodoses inom ramen för sitt förslag. Maj:t (Försvarsdepartementet) har utfärdat bestämmelser röran- de museiverksamheten inom marinen (TSA 1966:88).