sou · GLB3138d1 · 1998-01-01 00:00:00 — Detta gör det i princip möjligt att beräkna sannolikheten för att det stokastiska utfallet hamnar utanför detta intervall, det vill säga sannolikheten, eller risken, för att familjen kommer att splittras. Då förändringar inträffar i olika omgivande faktorer kommer den gräns som avgör vilka utfall av den stokastiska delen av vinsten som är förenliga med 6Reservationslönen är den lägsta lönen som arbetstagaren är beredd att arbeta för. 7Weiss (1997) är ett senare bidrag där familjebildning och familjeseparation analyseras och diskuteras ingående utifrån ekonomiska modeller. Familj, makt och ekonomiska resurser familjens fortlevnad också att förändras, vilket leder till att sannolik- heten för att familjen skall splittras i sin tur förändras. Ytterligare ett resultat utifrån Beckermodellen är det så kallade rotten kid teoremet. Detta säger att alla familjemedlemmar, oavsett hur själviska de är (dvs. hur mycket av en rotten kid de är), kan väntas agera i familjens intresse. De antaganden som ligger till grund för detta resultat är för det första att det i varje familj finns ett familjeöverhuvud som har möjlighet att transferera pengar till alla andra familjemedlemmar. För det andra antas att familjeöverhuvudet är altruistiskt mot de andra familjemedlemmarna under det att dessa i sin tur bara bryr sig om sin egen nytta. Under dessa förutsättningar kan man visa att rotten kid teoremet kommer att gälla. Detta resultat kan tolkas som ett så kallat neutralitetsresultat. I detta fallet innebär det att om en omfördelning sker av familjemedlemmarnas inkomster så kommer familjeöverhuvudet att neutralisera denna omfördelning genom en förändring i sina transfereringar. Ett illustrerande exempel utgör följande tillämpning av teoremet. Om exempelvis staten ändrar utbetalningen av barnbidrag från mamman till pappan, kan denna omfördelning av resurser väntas omintetgöras – neutraliseras – av familjeöverhuvudets förändrade transfereringar (minskar till pappan, ökar till mamman). De nämnda två antagandena innebär också att familjen upp- når en s.k. Paretoeffektiv allokering utan att det på förhand antagits att allokeringen är Paretoeffektiv. I den variant av Beckermodellen där familjen betraktas som om den maximerar sin produktion av en sammansatt vara, utan att via altruism lösa familjens fördelnings- problem, antas redan i utgångsläget att familjen skall komma fram till en Paretoeffektiv allokering. Men det kan visas att en nödvändig förutsättning för att detta skall bli fallet är att alla handlingar går att reglera i praktiskt användbara kontrakt, det vill säga att det är möjligt att träffa juridiskt bindande avtal gällande tidsallokeringen, dvs. de olika handlingar som familjemedlemmarna förväntas utföra, och konsumtionen. Nödvändigheten av detta inses genom att beakta att lösningen på familjens beslutsproblem innebär ett koordinations- problem mellan individerna, samt att det dessutom finns utrymme för enskilda familjemedlemmar att uppträda opportunistiskt, det vill säga agera så att den egna nyttan, och inte familjens nytta, maximeras. Fördelen med att betrakta familjen som bestående av ett altruistiskt familjeöverhuvud och en eller flera andra själviska familjemedlem- mar är att denna formulering ger upphov till en Paretoeffektiv allokering som ett resultat genererat inom modellen och inte som ett antagande gjort på förhand. Jag skall nu diskutera en del av kritiken mot Beckermodellen. har olika alternativ till Beckermodellen diskuterats. Låt mig illustrera Beckermodellens tillkortakommanden på följande sätt: familjepolitiska diskussioner förs ofta i termer av familjemedlemmars relativa välfärd. Exempelvis är barnbidraget avsett att förbättra barns situation. Att barnbidraget betalas ut till barnets moder och inte till fadern kan ses som ett medvetet ställ- ningstagande vad gäller hur resurserna bäst kommer att användas för barnets bästa. Med andra ord är innebörden av att barnbidraget utbetalas till modern, och inte till fadern, att föräldrarna betraktas som självständiga beslutsenheter och att barnets välfärd anses påverkas mer positivt än om barnbidraget hade utbetalats till fadern. 8 Dessa, och liknande överväganden, där man behandlar familjemed- lemmarna som självständiga och olika enheter, är dock oförenliga med modell av hur familjen fattar konsumtionsbeslut och beslut om hur tiden skall fördelas mellan olika sysslor. Även i den modell där man betraktar familjen som bestående av ett överhuvud som är altruistiskt mot övriga familjemedlemmar kan alla försök att påverka speciella familjemedlemmars välfärd förväntas neutraliseras av familjeöverhuvudet. De antaganden som ligger till grund för Beckermodellen har dessutom efterhand blivit föremål för empiriska studier. Ett centralt antagande i modellen är att inkomsterna poolas, dvs. slås samman i en gemensam pott för att sedan användas med familjens bästa för ögonen. Innebörden är alltså att individuell kontroll över resurserna får stå tillbaka för kollektivets (familjens) kontroll. Ett antal empiriska studier har vederlagt detta antagande, vilket innebär att är pooling-antagandet starkt ifrågasatt. Det finns exempelvis empiriska studier som tyder på att ju mer pengar som kontrolleras av kvinnor desto högre är barns välbefinnande, något som tyder på att det inte är utan betydelse för familjens allokerings- och fördelningsbeslut vem som kontrollerar resurserna. 10 Å andra sidan finns det studier som ger visst stöd för antagandet att familjen 8Bakgrunden till antagandet att ett barnbidrag som utbetalas till modern påverkar barnets välfärd mer än ett barnbidrag som utbetalas till fadern, är att kvinnor antas vara mer altruistiskt inställda till sina barn än vad män är. 9Notera likheten med vad som brukar kallas Ricardo-ekvivalens. Denna innebär att det är omöjligt att påverka konsumtionsnivån genom skattefinansierade transfereringar, eftersom dessa transfereringar kommer att betalas genom framtida ökade skatteinbetalningar av mottagarnas barn. Följaktligen kommer altruistiskt lagda föräldrar att spara transfereringen å sina barns vägnar så att dessa kan betala den framtida skatten. 10Thomas (1990) och (1990). Familj, makt och ekonomiska resurser faktiskt uppnår Paretoeffektivitet, något som är karaktäristiskt för den allokering som Beckermodellen förutsäger. 11 Paretoeffektivitet är dock som vi strax skall se ingen egenskap som är unik för Beckermo- dellen. Enligt Beckermodellen kan en möjlig förklaring till den ökade skilsmässofrekvensen vara ökade kvinnolöner. Till en början fann man också empiriskt stöd för detta teoretiska resultat. I takt med att de tillgängliga data som är användbara för vetenskapliga empiriska studier förbättrats och med att de utnyttjade statistiska metoderna har blivit effektivare, har denna förklaring till ökningarna i skilsmässofrekvensen emellertid kommit att bli ifrågasatt. Invändningarna mot modell kan sammanfattas i följande fyra punkter: 1. Modellen befattar sig inte explicit med familjemed- lemmarnas preferenser. Det blir därför omöjligt att analysera situationer som beror på skillnader mellan familjemedlemmarnas preferenser. Modellen belyser inte hur familjemedlemmarnas möjligheter utanför familjen påverkar allokeringen av resurser inom familjen. Modellen gör ingen distinktion mellan olika familjemed- lemmars inkomster, vilket leder till att familjens val endast påverkas av de totala familjeinkomsterna och inte av vem som ursprungligen genererade dessa. Modellen förutsätter fullständiga kontrakt, det vill säga att alla relevanta handlingar och relationer inom familjen går att reglera med juridiskt effektiva kontrakt.13 (Denna punkt kommer vi att diskutera närmare nedan i samband med kritiken av den axiomatiska förhandlingsmodellen.) Den första invändningen är den mest grundläggande och den hör delvis ihop med de två följande invändningarna. Eftersom det bör vara möjligt inom ramen för en ekonomisk modell av familjen att diskutera familjemedlemmarnas välfärd var för sig, måste deras preferenser vara explicit uttryckta. Dessutom öppnar en sådan modell av familjen möjligheter att diskutera familjens beslut ur ett könspers- pektiv. Det är exempelvis möjligt att män och kvinnor har olika prioriteringar vad gäller familjens utgifter eller fördelningen av tid mellan olika sysslor. Den andra invändningen b ygger på att man förväntar sig att de enskilda familjemedlemmarnas individuella möjligheter att klara sig utanför familjen påverkar familjens allokering av nyttigheter och tid, 11Lundberg & Pollak (1995). 12Hoffman & (1995) och (1996). 13Termen fullständiga kontrakt innebär att alla relevanta handlingar och relationer inom familjen regleras enligt kontrakt som går att genomdriva utan transaktionskost- nader. det vill säga att graden av beroende av familjen påverkar den enkilda familjemedlemmens välfärd. Eftersom en familj alltid löper risken att splittras kan det förefalla naturligt att familjemedlemmarna tittar på skillnaden mellan välfärden som ensamstående och välfärden som familjemedlem och att detta i sin tur påverkar den individuella förmågan att hävda sina intressen gentemot den andra partens möjligen motstridiga intressen. Den tredje invändningen fokuserar på att Beckermodellen antar att alla inkomster slås samman till en gemensam pott som sedan används till familjens bästa, där familjens bästa definieras på ett sätt som inte explicit uttrycker alla familjemedlemmarnas (olika) preferenser. Då spelar det ingen roll vem av familjemedlemmarna som pengarna kommer ifrån. Inte heller då vi i familjens beslutsfunktion tar explicit hänsyn till alla familjemedlemmars preferenser kommer det att ha någon betydelse vem som genererar inkomsterna då dessa antas läggas i samma pott. Först då vi dessutom antar att varje familjemed- lem förfogar över sin egen inkomst, och inte kan tvingas att bidra till familjens gemensamma intressen, uppstår en modell över familjens beslut som är konsistent med att olika familjemedlemmars inkomster påverkar familjens beslut på olika sätt. Hur kan då en modell över familjens beslutsfattande se ut, som tar hänsyn till ovan diskuterade invändningar? Vi skall nu diskutera ett möjligt alternativ. Manser och (1980) föreslog att ett alternativ till ansats är att applicera kooperativ spelteori på familjens beslutsfattan- de. Spelteorin delas upp i en kooperativ del och en icke-kooperativ del. Det särskiljande mellan dessa bägge inriktningar är de antagan- den som görs angående möjligheten att reglera alla handlingar med bindande kontrakt. Detta innebär att olika antaganden görs angående individernas val av handlingar: I den kooperativa inriktningen antas, precis som i Beckermodellen, att alla handlingar bestäms utifrån ett känt mål som eftersträvas, medan det i den icke-kooperativa inriktningen antas att individerna agerar strategiskt. Den kooperativa delen av spelteorin brukar också tolkas som en teori för hur en förhandling mellan två individer som samarbetar kan väntas sluta. 14 Här är det av stor vikt att påpeka att modellen med explicit uttryckta preferenser för varje familjemedlem och utan sammanslagning av inkomsterna mycket väl kan ge upphov till att familjens allokering av resurserna är oberoende av vem som är den ursprungliga ägaren till dessa. Det viktiga är att detta inte nödvändigtvis behöver bli fallet i denna modell. Familj, makt och ekonomiska resurser Den mest kända kooperativa modellen är den så kallade Nashs förhandlingsmodell. Jag skall nu beskriva egenskaperna hos Nashs förhandlingsmodell och vilka implikationer denna har för de olika beslut som familjen fattar. Nashs förhandlingsmodell har som utgångspunkt ett antal egenskaper som det anses att en förhandlingslösning kommer att ha. Dessa betraktas som axiom.15 Utifrån mängden av möjliga lösningar, utfallsrummet, och de axiom som lösningen måste uppfylla väljs sedan lösningen. Detta val kommer under vissa tekniska förutsätt- ningar att vara entydigt.16 Nashs förhandlingslösning kan illustreras enligt följande: 17 Antag att en familj består av man och hustru och att deras nytta eller välfärd helt bestäms av fördelningen av en marknadsproducerad vara, x , samt av en kollektiv nyttighet, exempelvis barn.18 Detta är en avgörande skillnad mellan Beckermodellen och förhandlingsmodel- len. Inom nationalekonomin är det känt att förekomsten av en kollektiv nyttighet potentiellt leder till en ineffektiv allokering, med andra ord en allokering som inte är Paretoeffektiv. Nashlösningen är ett förslag till hur konflikten mellan olika preferenser skall lösas så att alloke- ringen blir Paretoeffektiv.19 Det är betydelsefullt att betona före- komsten av en kollektiv nyttighet inom familjen, det vill säga en nyttighet som är mindre värdefull utanför familjen. 15Nashlösningen är den enda förhandlingslösning som har följande egenskaper (axiom): 1. Oberoende av irrelevanta alternativ. Oberoende av lineära (affina) transformationer av nyttofunktionerna. 16För den mest använda förhandlingslösningen, Nashlösningen, är dessa förutsätt- ningar att utfallsrummet utgör en sluten, begränsad och konvex mängd. 17Notera i det som följer att formulering med den nyttoskapande samman- satta varan inte förekommer här. Detta tjänar som en illustration till vad som sagts i texten: Olika modeller har olika fördelar. Nashs förhandlingsmodell föreslogs som en lösning på problemet att Beckermodellen inte explicit uttrycker familjemed- lemmarnas preferenser och inte som ett försök att beskriva den nyttoskapande processen inom familjen vilket Beckermodellen gör bättre. 18En kollektiv nyttighet är, i princip, en vara där den tillgängliga mängden av varan för andra individer i kollektivet inte minskar då den konsumeras av en av individerna i kollektivet. Det kan låta överdrivet tekniskt att beskriva barn som en kollektiv nyttighet. Detta betyder emellertid endast att den ena förälderns glädje av barnet (-en) inte förminskar den andres glädje av samma barn. 19Både Beckermodellen och Nashs förhandlingsmodell brukar hänföras till gruppen effektivitetsmodeller eftersom de bägge arbetar med Paretoeffektiva allokeringar. annars skulle skapa (ekonomiska) vinster med att ingå i en familj är det vi redan sett i Beckermodellen: specialisering.20 Till varje möjlig fördelning av den marknadsproducerade varan mellan mannen och kvinnan, och fördelning av deras tid mellan hushåll och marknad hör två tal, ett för mannen och ett för kvinnan, som speglar parternas respektive välfärd. Dessa tal ges av funktioner- na U h ( x h , t h , t w ) , för mannen och U w ( x w , t h , t w ) , för kvinnan. Dessa funktioner kallas nyttofunktioner.21 Inom familjen betecknas den totala mängden av den marknadsproducerade varan xm och utanför familjen har var och en av parterna individuella mängder av samma vara; x0h för mannen och x0w för hustrun. Nashlösningen säger då att resultatet av förhandlingarna inom familjen ges av den tidsallokering och fördelning av den marknadsproducerade varan där det geometriska medelvärdet av vad parterna vinner, i termer av ökad nyttofunktion, av att leva i familjen jämfört med att leva ensamma har ett maximum. Mer formellt kan man säga att Nashlösningen föreskriver tidsallo- kering och fördelning så att funktionen U h ( x h , t h , t w ) - U h (x h , t h ) U w (x w , t h , t w ) - U w (x w , t w U ( x0 , td 0 ) spelteorin för hotpunkter och representerar parternas välfärd utanför familjen eller, alternativt, då familjemedlemmarna inte samarbetar. Den axiomatiska förhandlingsmodellens resultat Eftersom varje familjemedlems preferenser finns explicit uttryckta är det inom ramen för Nashs förhandlingsmodell meningsfullt att betrakta familjemedlemmarna individuellt. Med andra ord är det i detta slags modell meningsfullt att analysera och diskutera frågeställ- ningar av typen: hur påverkas barns välfärd då utbetalningarna av barnbidrag ändras från att gå till mamman till att gå till pappan? Ett annat exempel är studier av skilsmässorisker. Dessa har varit föremål för studier där man har haft Beckermodellen av familjen som 20Manser och (1980) försöker dessutom formalisera de vinster som genereras genom ett gemensamt liv med sin partner. 21En nyttofunktion tilldelar varje allokering av varan x och tiden t ett reellt tal. Nyttofunktionen sägs på detta sätt representera preferenserna om alla allokeringar som individen är indifferent emellan tilldelas samma tal samt om ett större tal alltid tilldelas en allokering som individen föredrar framför en annan allokering. 22 Notera att restriktionerna x m = x h + x w och att individerna inte kan förbruka mer tid än som finns tillgänglig måste vara uppfyllda. Familj, makt och ekonomiska resurser Förhandlingsmodellen ger dock en mer komplett bild av familjemedlemmarnas överväganden eftersom också individernas enskilda alternativ vägs in i familjens allokering av tid och konsum- tion.23 Ett antal empiriska studier studerar betydelsen av den lagstiftning som reglerar kostnaderna för, eller konsekvenserna av, skilsmässa för skilsmässofrekvensen. 24 Sådan lagstiftning kan väntas påverka individernas respektive hotpunkter. Dessa studier fokuserar alltså på hotpunkternas betydelse för benägenheten till skilsmässa, något som inte hade varit möjligt i Beckermodellens sinnevärld. Emellertid pekar resultaten av studierna inte i någon entydig riktning vad gäller hotpunkternas betydelse för familjens allokering. Andra studier har riktat in sig på betydelsen av hur inkomsterna är fördelade mellan familjemedlemmarna, dvs. vilka egna inkomster var och en har, för allokeringen inom familjen. 25 Eftersom hotpunkterna kommer att vara direkt beroende av hur inkomsterna fördelar sig kan dessa studier delvis också sägas visa hur hotpunkterna påverkar allokering- en inom familjen. Vad gäller familjemedlemmarnas tidsallokering är de teoretiska resultaten från förhandlingsmodellen delvis desamma som i Becker- modellen: komparativa fördelar kan väntas styra hur familjemedlem- marna fördelar sin tid mellan hushållet och marknaden. Men utifrån förhandlingsmodellen är det dessutom så att också alternativen utanför familjen, formaliserade genom hotpunkterna, kan väntas påverka familjemedlemmarnas tidsallokering. Och eftersom förhand- lingsmodellen kan ta hänsyn t.ex. till att arbetsfördelningen inom familjen kan påverka kvinnans framtida möjligheter och produktivitet på arbetsmarknaden, är det möjligt att förhandlingsmodellen kommer att förutsäga att specialiseringen inom familjen blir mindre uttalad än enligt Beckermodellen eller att kvinnan avstår från att bilda familj i fall där hon enligt Beckermodellen skulle gjort detta. De senaste årtiondenas minskade specialisering av mäns och kvinnors tidsalloke- ringsmönster kan därför t.ex. bättre förklaras med hjälp av förhand- lingsmodellen. Svagheter hos den axiomatiska förhandlingsmodellen Nashs förhandlingsmodell har, liksom Beckermodellen, blivit föremål för kritik. Denna har fokuserat på främst tre punkter: 1. 23Detta är speciellt sant i de fall skilsmässa är något som kan avgöras individuellt. Äldre lagstiftning krävde båda makarnas samtycke till skilsmässa för att en sådan skulle accepteras, vilket inte är fallet . 24Peters (1986) och (1992). 25Thomas (1990) och (1990). ringar som beskrivs i modellen är inte självreglerande utan kräver, liksom var fallet i Beckermodellen, fullständiga kontrakt, d.v.s. att alla handlingar kan regleras i juridiskt bindande och praktiskt genomdrivbara kontrakt. Hotpunkterna ( U ( x0 , td ) ) kan tolkas på olika sätt. Antingen kan de betyda att man skall jämföra med situationen utanför familjen (såsom den kan förväntas gestalta sig vid skilsmässa eller genom att man aldrig bildar familj), eller med den situation av icke-samarbete inom familjen som uppstår i det fall förhandlingen blir resultatlös. I det senare fallet kommer hotpunkter- na att spegla strategiskt beteende, vilket vi kommer att diskutera närmare nedan. Modellens förutsägelser är svåra att empiriskt skilja från dem som erhålls utifrån Beckermodellen. Detta innebär att modellerna är svåra att empiriskt testa mot varandra. Den första invändningen innebär att inget hindrar en av familje- medlemmarna från att ändra sitt beteende efter det att man tillsam- mans beslutat vilka individuella handlingar som är bäst för familjen. Anledningen är att det inte finns några juridiska möjligheter att ingripa mot en familjemedlem som försummar överenskommelsen med övriga familjemedlemmar. Därför är det möjligt att familjemed- lemmarna är ovilliga att genomföra handlingar vars verkningar är irreversibla och vars värde är beroende av övriga familjemedlemmars handlingar. I både Beckermodellen och förhandlingsmodellen bortser man från dessa strategiska incitamentsproblem och antar helt enkelt att det är möjligt att reglera alla handlingar med kontrakt som också är möjliga att genomdriva, dvs. man antar närvaron av fullständiga kontrakt.26 Den andra invändningen innebär att hotpunkterna kan tolkas på tre sätt: En tolkning är att hotpunkterna uttrycker de möjligheter individen har om familjen aldrig bildas, i vilket fall förhandlingsmo- dellen är en modell för förhandlingar då familjen skall bildas. En andra tolkning är att hotpunkterna står för de möjligheter individen har efter en skilsmässa. En tredje möjlighet är att tolka hotpunkterna med hjälp av de så kallat icke-kooperativa familjemodellerna, som vi kommer att diskutera härnäst. Hotpunkter- na kan då tolkas som de individuella välfärdsnivåer som uppstår då varje enskild familjemedlem fattar minst ett av sina beslut strategiskt och inte i konsensus med de andra familjemedlemmarna. Det vill säga hotpunkternas välfärdsnivåer uppstår då vissa beslut fattas av varje 26 Ett sätt att motivera varför parterna kommer att följa överenskommelser är att argumentera att bägge familjemedlemmarna annars kan komma att erhålla lägre välfärd än om överenskommelsen hade följts. Familj, makt och ekonomiska resurser individ för sig givet ett specifikt antagande om hur de andra familje- medlemmarna kommer att reagera. Enligt den tredje invändningen är de resultat som förhandlingsmo- dellen ger svåra att empiriskt skilja från de resultat som ges av Beckermodellen. Det är med andra ord svårt att avgöra huruvida tillgängliga empiriska data är förenliga med Beckermodellen eller med förhandlingsmodellen, eller med bådadera. Delvis beror detta på att de förutsägelser utifrån de olika modellerna som är lättast att testa rör tidsallokeringen, och på denna punkt är skillnaderna mellan modellernas förutsägelser en gradfråga. En möjlig väg som föreslagits att söka särskilja Beckermodellen och förhandlingsmodellen är via förhandlingsmodellens hotpunkter. 27 Enligt Beckermodellen skulle ju dessa inte förväntas spela någon roll. Som vi har sett så är det en gemensam svaghet hos både Beckermo- dellen och förhandlingsmodellen att familjemedlemmarna antas kunna ingå kostnadsfria, bindande och juridiskt genomdrivbara kontrakt gällande konsumtion och tidsallokering. Eftersom samhället inte erbjuder någon institution som genomdriver överenskommelserna angående hur familjelivet skall organiseras är detta antagande lätt att utsätta för kritik. I detta perspektiv framstår det som önskvärt att beskriva familjen på ett sätt som inte kräver sådana kontrakt, utan där individernas beteende styrs enligt någon annan mekanism. Den pågående utvecklingen inom economics of the family innebär att man utnyttjar teoretiska landvinningar inom den så kallade icke-kooperativa eller strategiska delen av spelteorin för att beskriva hur familjen kommer fram till sina beslut.29 Den avgörande fördelen med denna typ av modeller är att man inte behöver anta förekomsten av fullständiga kontrakt. Individernas beteende styrs istället av en annorlunda mekanism. Man antar att individerna agerar strategiskt, på ett sådant sätt att ingen individ har något att vinna på att ändra sina handlingar.