sou · GLB3138d2 · 1998-01-01 00:00:00 — Skillnaden i ekonomiska villkor och utvecklingen av desamma är alltså mycket stor mellan kvinnor som har den huvudsakliga 21 Denna andel motsvarar väl den kvot som , Garfinkel & McLanahan (1993) fann i sin studie på LIS-data (se ovan). Ekonomiska konsekvenser av skilsmässa vårdnaden om sina barn och män som inte har denna vårdnad efter en skilsmässa. Av kvinnorna har minskat sina justerade inkomster eller mer vilket är en påtaglig minskning, givet den genomsnittliga realinkomstutvecklingen . Männens erfarenhet avviker kraftigt, bland dem har ökat sin justerade inkomst med och har mer än fördubblat inkomsten. Man bör dock återigen notera det faktum att underhåll och andra utgifter som fäder spenderar på sina barn inte är subtraherade från deras inkomster här. För kvinnorna är inkomsterna på motsvarande sätt något underskattade, eftersom endast ett minimiunderhåll har adderats till deras inkomster i form av summan för bidragsförskottet. Detta till trots är inkomst- skillnaderna mycket stora och slutsatsen är att de kvinnor som får vårdnaden om parets gemensamma barn lever under ekonomiska villkor som är markant sämre än för deras tidigare makar. Skilsmässa och förändring i justerad inkomst – en multivariat analys I de analyser som redovisats har vi utgått från att de inkomst- skillnader som återfinns mellan olika familjetyper är en effekt av att man haft olika erfarenheter när det gäller familjesituationen mellan de båda mättillfällena. Vi kan emellertid inte med säkerhet säga att skillnaderna inte beror på något annat förhållande. Det är ju möjligt att olikheterna i inkomstförändring mellan familjetyperna i själva verket beror på att t.ex. utbildningsnivån på ett systematiskt sätt skiljer sig åt mellan individerna i de olika familjetyperna. För att studera om sådana andra förhållanden kan förklara inkomstskillna- derna genomförs en multivariat analys i form av en s.k. OLS- regression där den beroende variabeln är justerad inkomst och kontroller görs för individens ålder, utbildningsnivå, den justerade inkomsten 1981, om man hade barn i hushållet 1981 respektive 1990, förändringar i antalet barn mellan de båda åren, om man förvärvsarbetade respektive 1990 och, slutligen, föränd- ring i årsarbetstimmar . 22 Att kontrollera för dessa förhållanden innebär att familjetyperna på statistisk väg likställs med avseende på dessa förhållanden. Om skillnaden i inkomst mellan familjetyperna kvarstår oförändrade beror de således 22 baserar sig den senare variabeln på uppgifter om den intervjuades ordinarie veckoarbetstid vilken har multiplicerats med 52. Ett antagande har alltså gjorts att de förhållanden som gällde vid intervjutillfället gäller året ut. Här ingår förutom anställningar också arbete i eget eller familjemedlems jordbruk, arbete i eget eller familjemedlems företag och arbete i s.k. fritt yrke. finns uppgifter om intervjupersonens årsarbetstimmar i dessa sysslor emedan hon/han retrospektivt fått redogöra för dessa intervju. inte på skillnader dem emellan vad gäller dessa förhållanden och slutsatsen att inkomstskillnaderna är beroende av familjesituation vilar därmed på en fastare grund. I analysen redovisas resultaten för tre olika modeller (se tabell 9.5). De båda första modellerna tjänar till att utröna om det finns en effekt av inkomstselektion såtillvida att anledningen till de frånskil- das sämre ekonomiska situation beror på att de hade en lägre inkomst . De tidigare bivariata analyserna ger oss inte anledning att tro att så skulle vara fallet. I modell 3 kontrollerar vi för sådana förhållanden som kan förväntas hänga samman med en förändrad familjesituation, d.v.s. vara en direkt följd av en eventuell skilsmässa. Modell 2 kan således betraktas som en beskrivning av situationen för de olika familjetyperna om ingen annan förändring kommit till stånd för dem som skilt sig annat än just det att de skilt sig. I modell 3 kontrollerar vi dessutom för sådana förändringar som ofta följer av en skilsmässa. Resultaten av analyserna redovisas separat för kvinnor och män. Här framgår t.ex. att utbildningsnivå har ett positivt samband med utvecklingen av den disponibla justerade inkomsten . Exempelvis har kvinnor med en lägre sekundär utbildning (modell 1) som inte skiljer sig från kvinnor med endast obligatorisk utbildning med avseende på någon av de andra variabler som ingår i modellen ökat sina inkomster med ca mer än kvinnorna med den lägre utbildningsnivån. De tre stjärnorna efter estimatet visar att denna avvikelse är statistiskt säkerställd och att risken för att den skulle vara ett resultat av slumpen är . Tabell 9.5 OLS-regression. Förändring i justerad inkomst –90 (i ental kronor), efter familjetyp 1981–90 och kön, kontrollerat för justerad inkomst , utbildningsnivå, ålder, barn i hu s- hållet och förvärvsarbetsgrad. Absolut förändring i justerad .25*** .26*** .41*** .43*** -13 091** -12 526** -18 604*** 14 861*** 14 970*** 21 268*** 18 336*** 12 407** -29 754*** -26 532*** -19 523*** -19 048*** 9 511*** Ekonomiska konsekvenser av skilsmässa Absolut förändring i justerad 16 480*** 12 887*** 427*** 15 871*** 11 167*** 742*** 26 025*** 19 320*** 418*** 25 553*** 14 606*** 029*** 28 078*** 21 449*** 610*** 30 526*** 19 334*** 654*** Barn i hushållet 1981-90 Både 1981 och 1990 Varken 1981 eller 1990 540*** 004*** Ej 1981 men 1990 1981 men ej 1990 981*** 242*** Förändring i antalet barn 1981-90 521*** 429*** Både 1981 och 1990 Varken 1981 eller 1990 -32 314*** -25 293** Ej 1981 men 1990 -13 435*** -15 127* 1981 men ej 1990 Förändring i årsarbetstimmar 1981- 7*** 83 381*** 000*** 90 805*** 63 842*** 095*** *** p £ 0.001; ** p £ 0.01; * p £ 0.05. Individer sammanboende , mannen 25–(1981). Inkomst justerad för KPI, årsmedeltalet för 1990=100. Detta resultat är naturligtvis intressant i sig men den centrala frågan här är ändå de eventuella skillnaderna mellan familjetyperna. Här fungerar de intakta paren som referenskategori, d.v.s. utvecklingen för de båda kategorier som skilt sig jämförs med den för individer som levt med samma partner . De senares inkomstutveckling har satts till 0. I modell 1 framgår att frånskilda kvinnor har haft en inkomstutveckling som ligger ca under den som gäller för kvinnor i intakta par, konstanthållet för övriga variabler i modellen. Detta betyder att skillnaden i inkomstförändring mellan frånskilda kvinnor och kvinnor i intakta par inte helt kan förklaras av att de skulle ha nått olika stadier i livscykeln eller ha olika hög utbildning. Skillnaden mellan frånskilda och omgifta kvinnor å den ena sidan och kvinnor i intakta par å den andra hade dock varit mer uttalad om vi inte kontrollerat för dessa förhållanden. Detta hänger samman med att kvinnorna i de båda skilda kategorierna något oftare tillhör den yngsta ålderskategorin, som ju haft en sämre inkomstutveckling än de båda övriga åldersgrupperna (ej redovisat i tabellen). De omgifta kvinnorna förefaller ha haft en något mer gynnsam utveckling än kvinnor i intakta par men denna skillnad är inte statistiskt säkerställd. Tolkningen bör därför bli att deras inkomstutveckling inte avviker från den för kvinnor i intakta par. I modell 2 adderas en kontroll för inkomstnivån 1981. Detta görs för att studera om det finns en inkomstselektion. Om värdena för de olika familjetyperna förändras indikerar detta att en sådan effekt föreligger. Värdena för familjety- perna förändras emellertid endast marginellt vilket bekräftar resultaten från de bivariata analyserna. De frånskildas sämre ekonomiska situation kan endast till mycket ringa del förklaras av att de hade en något sämre ekonomisk situation . I modell 3 slutligen kontrollerar vi för eventuella förändringar när det gäller barn i hushållet och förvärvsarbetsdeltagandet. Här framgår t.ex. att kvinnor som varken hade barn 1981 eller 1990 och kvinnor vars barn lämnat hushållet mellan de båda mättillfällena haft en klart mer gynnsam inkomstutveckling än kvinnor som hade barn boende hos sig vid båda tillfällena respektive kvinnor som fått barn . För de frånskilda kvinnorna framstår nu också inkomstut- vecklingen som mindre gynnsam än i modell 2, istället för en utveckling som är ca sämre än kvinnor i intakta par är den nu ca sämre. Detta innebär att om kvinnorna i de båda kategorierna haft samma förhållanden när det gäller förändring- ar avseende barn och förvärvsarbete så hade de frånskilda kvinnornas inkomstutveckling varit än sämre. Detta beror i huvudsak på att frånskilda kvinnor gynnas av att de mer sällan än kvinnor i intakta par tillhör hushåll utan barn 1990 (ej särredovisat i tabellen). Skillnader i förvärvsarbetsdeltagandet mellan kvinnor i olika familjetyper har en viss betydelse när det gäller att förklara inkomst- skillnaderna dem emellan. De frånskildas situation hade framstått som något mer gynnsam om vi inte kontrollerat för detta förhållande. Skälet till detta är att denna grupp ökat sin andel i förvärvsarbete och sin genomsnittliga veckoarbetstid mer än omgifta kvinnor och kvinnor i intakta par.23 I en modell som inte redovisas här har den s.k. interaktionseffek- ten mellan familjetyp och barn i hushållet prövats för kvinnor. Detta har gjorts för att studera om frånskilda kvinnor med barn haft en sämre inkomstutveckling än frånskilda kvinnor utan barn. 23 förvärvsarbetade av kvinnorna i intakta par och de hade en genomsnittlig veckoarbetstid . Motsvarande tal för frånskilda kvinnor var och respektive och för omgifta kvinnor. förvärvsarbetade av de kvinnor som levt med samma partner och de arbetade i genomsnitt . Av de frånskilda förvärvsarbetade nu (/vecka) och av de omgifta (/vecka). Uppgifterna baserar sig på egna beräkningar från levnadsnivåmaterialet. Ekonomiska konsekvenser av skilsmässa av denna analys visar emellertid inte att inkomstutvecklingen skulle skilja sig på ett statistiskt säkerställt sätt mellan de båda grupperna när vi kontrollerar för övriga förhållanden i modellen. Man bör dock komma ihåg att detta fortfarande kan innebära att inkomstnivåerna skiljer sig åt mellan frånskilda kvinnor med och utan barn (så är också fallet vilket vi återkommer till nedan). Vad som beskrivits här är hur inkomsten förändrats mellan de båda undersökningsåren. Frånskilda kvinnors lägre inkomster kan således inte helt, om än något, förklaras av att de skiljer sig från kvinnor i intakta par avseende inkomstnivån och ålder. De frånskilda kvinnornas situation jämfört med situationen för kvinnor i intakta par förändras relativt lite när vi kontrollerar för dessa förhållanden. Om kvinnorna i de båda kategorierna däremot haft samma förhållanden när det gäller utbildningsnivå, barn i hushållet och förvärvsarbete så hade skillna- derna varit än mer markerade mellan dem (gäller huvudsakligen de båda senare förhållandena). En signifikant skillnad i inkomstutveck- ling kvarstår emellertid mellan kvinnorna i dessa familjetyper och slutsatsen att skilsmässan haft en negativ effekt står därmed stark. Liksom för kvinnorna kan inkomstnivån inte heller förkla- ra särskilt mycket av skillnaderna i inkomstutveckling mellan män i olika familjetyper. Värdena för de båda skilda kategorierna förändras endast marginellt när vi modell 2 kontrollerar för inkomstnivån 1981. Resultaten för kvinnor och män skiljer sig dock åt på andra sätt. Det mest iögonfallande är att männen i de båda skilda kategorierna synes ha haft en relativt god inkomstutveckling gentemot män i intakta par. De frånskilda männen har haft en justerad inkomstutveckling som är ca högre än den för män i intakta par medan motsva- rande värde för omgifta män är dryga . När vi i modell 3 kontrollerar för förhållanden som till stor del är en följd av skilsmässan blir det tydligt att den gynnsamma situationen för framförallt de frånskilda männen är en effekt av att de oftare än män i intakta par lever i hushåll utan barn . Detta gäller i viss utsträckning också de omgifta männen vars utveckling ser något mindre gynnsam ut i modell 3 jämfört med modell 2. För dessa kvarstår ett signifikant positivt värde men det bör återigen noteras att denna grupp är mycket liten till antalet varför skattningarna är osäkra. Skilsmässa och inkomstens sammansättning Skilsmässa och individuell faktorinkomst Så här långt har den disponibla inkomsten stått i fokus för vårt intresse utan att källorna till denna beaktats. Den disponibla inkoms- ten beräknas som faktorinkomsten (inkomst av arbete och kapital) + positiva transfereringar (olika former av bidrag, försäkringar och pensioner) – negativa transfereringar (skatt och återbetalningar av t.ex. socialbidrag och studielån). I det följande analyseras inkomstens sammansättning efter en skilsmässa. Först redovisas förändringar i faktorinkomsten vilken huvudsakli- gen utgörs av inkomst från förvärvsarbete (se tabell 9.6). Till skillnad från analyserna av disponibel inkomst ovan redovisas här kvinnors och mäns individuella faktorinkomster i samtliga familjetyper. Tabell 9.6 Individuell faktorinkomst (i tusental kronor), efter familjetyp 1981–90 och kön. Familjetyp 1981–1990 (kr) faktorinkomst 1990–1981 Kvot faktorinkomst 1990/1981 Kvot 1990/1981 Individer sammanboende , mannen 25–(1981). Inkomst justerad för KPI, årsmedeltalet för 1990=100. Både män och kvinnor har ökat sina reala faktorinkomster men kvinnornas ökning är mer markant, framförallt i relativ mening där kvinnor i intakta par ökat sin medianinkomst med dryga medan männen ökat sin medianinkomst med knappa . I absoluta termer är skillnaderna mindre, 30 000 respektive . Trots att kvinnorna ökat sina inkomster är dock nivåskillna- den jämfört med männens faktorinkomster fortfarande stora. Den största inkomstökningen står frånskilda kvinnor för. Bland dessa har medianen för faktorinkomsten ökat med , eller . Inte heller här beror denna kraftiga ökning på en selektion- seffekt så att de frånskilda kvinnorna har kunnat öka sina inkomster p.g.a. att de hade relativt låga inkomster . Visserligen hade dessa kvinnor något lägre inkomster detta år men skillnaderna är små. Resultaten indikerar att kvinnor i allmänhet och frånskilda kvinnor i synnerhet tar ett stort ansvar för sin försörjning genom att förvärvsar- beta (se fotnot 24). Noteras kan också att inkomstutvecklingen för vissa av de från- skilda männen varit relativt ogynnsam. Hälften har haft en inkom- Ekonomiska konsekvenser av skilsmässa stökning som motsvarar den för övriga män (se värdena för den 50e respektive den 75e percentilen) men åtminstone en fjärdedel har en faktorinkomst som motsvarar högst av vad den var . Det ligger utanför denna undersöknings ramar att närmare söka förklaringen till denna utveckling men en specialanalys som inte redovisas i tabellform ger vid handen att några av dessa män hade mycket höga inkomster vilka sjunkit till mer genom- snittliga nivåer . Flera av männen har emellertid gått ner i arbetstid eller helt slutat arbeta mellan de båda undersökningstillfäl- lena. Detta kan inte förklaras av ålderspension eftersom männen inte hunnit bli , de flesta är dessutom under . En möjlig förklaring till den dåliga inkomstutvecklingen är incita- mentsproblem eftersom de män som har sina barn boende hos modern vanligtvis måste betala ett högre underhåll då inkomsten ökar. En annan möjlighet är att en viss andel av de frånskilda männen av ett eller annat skäl avviker från andra män genom att vara mindre produktiva eller attraktiva på arbetsmarknaden, t.ex. genom nedsatt fysisk eller psykisk hälsa. Detta kan antingen vara en följd av skilsmässan eller en orsak till densamma. Förklaringen till dessa mäns lägre inkomster står dock inte att finna i inkomstselektion eftersom deras inkomster var i paritet med övriga mäns. Transfereringarnas omfördelande effekter vid skilsmässa I tabell 9.7 genomförs fördjupade analyser av inkomstens samman- sättning i olika familjetyper, uppdelat på kön och om man hade barn 1990 eller ej. För de omgifta männen och kvinnorna kan denna uppdelning inte göras eftersom antalet fall är för få. Detta gäller också frånskilda män med barn detta år. Inkomsterna är justerade på samma sätt som i ovanstående analyser. I den vänstra spalten redovisas de absoluta nivåerna, i den mellersta spalten redovisas inkomsterna i förhållande till respektive familjetyps faktorinkomst (denna gäller nu på hushållsnivå och inte, som fallet var i analysen ovan, på individnivå) och i den högra spalten redovisas inkomsterna som andelar av inkomsten för de intakta paren. När bruttoinkomsten respektive den disponibla inkomsten relateras till faktorinkomsten ger det en möjlighet att analysera den omfördelande effekten av positiva och negativa transfereringar. Eftersom den övervägande andelen av dessa transfereringar sker i statens regi genom t.ex. bidrag, välfärdsprogram och skatter är det rimligt att tolka skillnader i dessa inkomstslag som en effekt av välfärdsstatens omfördelande funktioner. Tabell 9.7 Inkomstens sammansättning (i tusental kronor), efter familjetyp 1981–90, kön och barn 1990. Kvot (Inkomst/inkomst (i tusental kronor) (Inkomst/faktorinkomst) för intakta förhållanden) Familjetyp 1981–1990 (antal) Intakta par (1 632) Utan barn 1990 (738) Med barn 1990 (894) Frånskilda kvinnor (80) Utan barn 1990 (38) Med barn 1990 (42) Frånskilda män (63) Utan barn 1990 (55) Omgifta kvinnor (26) Omgifta män (32) Individer sammanboende , mannen 25–(1981). Inkomst justerad för KPI, årsmedeltalet för 1990=100. Av de två första kolumnerna framgår inledningsvis att samtliga familjetyper tar emot någon typ av positiva transfereringar, bruttoin- komsten är för samtliga kategorier högre än faktorinkomsten. Graden av ökning mellan dessa inkomstslag skiljer sig emellertid tämligen kraftigt mellan familjetyperna och könen. Medan bruttoinkomsten är högre än faktorinkomsten bland frånskilda män är den högre bland frånskilda kvinnor. Detta innebär, enkelt uttryckt, att en större andel av bruttoinkomsten utgörs av positiva transfereringar för frånskilda kvinnor än för frånskilda män. Inkomstskillnaden i absoluta termer är emellertid stor mellan dessa grupper, till männens fördel. Till en stor del förklaras detta, som framgått ovan, av att kvinnorna oftare har vårdnaden om barn. Frånskilda kvinnor utan barn 1990 har en bruttoinkomst som ligger närmare den för motsvarande män (även om den är klart lägre) och bruttoinkomstens relation till faktorinkomsten är ungefär densamma för dessa kvinnor och män. Av den sista spalten framgår transfereringarnas inkomstutjämnan- de effekt. Medianen på faktorinkomsten bland frånskilda kvinnor är t.ex. av medianen för motsvarande inkomst i intakta förhållanden. Om istället bruttoinkomsten jämförs är andelen , vilket betyder att de positiva transfereringarna minskat inkomstskillnaden mellan dessa båda familjetyper. När den dispo- nibla inkomsten jämförs har de frånskilda kvinnorna en justerad inkomst som motsvarar av inkomsten för de intakta paren. Hälften av skillnaden i justerad faktorinkomst mellan frånskilda kvinnor och intakta par täcks således upp av att inkomsterna utjämnas Ekonomiska konsekvenser av skilsmässa via positiva och negativa transfereringar. Detta innebär att om inga bidrag eller andra statliga program (inklusive skatter) funnes hade inkomsten för de frånskilda kvinnorna varit endast två tredjedelar av inkomsten för individer i intakta par. Denna slutsats förutsätter dock att de frånskilda mödrarnas beteende på arbetsmarknaden varit oförändrat om välfärdsstaten inte hade haft någon omfördelande funktion. Det är svårt att ha en uppfattning om hur realistiskt detta antagande är; under förutsättning att sådana förhållanden gällt är det möjligt att frånskilda kvinnor förvärvsarbetat i än högre grad än de faktiskt gjorde (se fotnot 24). Ett annat sätt att beskriva dessa effekter ges i den mellersta spalten där det framgår att de frånskilda kvinnornas disponibla inkomst är nästan lika hög som deras faktorinkomst, skatter och bidrag jämnar så att säga ut sig. I intakta par och i de hushåll där de frånskilda männen återfinns utgör den disponibla inkomsten endast mellan av faktorinkomsten. Transfereringarna har en särskilt stor betydelse för frånskilda mödrar. Medan intakta par med och utan barn respektive frånskilda kvinnor och män utan barn har bruttoinkomster som är ca 10–högre än faktorinkomsten och disponibla inkomster som är 20–lägre än deras faktorinkomster, ökar de frånskilda mödrarnas bruttoinkomst i förhållande till faktorinkomsten med medan den disponibla inkomsten är högre än deras faktorinkomster. Inkomstnivån för dessa mödrar är ändå lägre än för övriga grupper, den justerade inkomsten är av motsvarande inkomst för tvåföräldrafamiljer. Om inga inkomstom- fördelningar alls kommit till stånd hade de frånskilda mödrarnas justerade inkomst varit av motsvarande inkomst för barnfamiljer med två föräldrar. Detta gäller återigen endast under antagandet att kvinnornas beteende på arbetsmarknaden varit oför- ändrat under sådana villkor. Andra indikatorer på materiell välfärd I tabell 9.8 redovisas andelen som har tillgång till en kontantmarginal efter familjetyp och kön på samma sätt som i tidigare analyser. Det bör noteras att resultaten här inte är justerade för hushållets skiftande behov eller sammansättning, givet frågans konstruktion är ju kontantmarginal något som antingen finns eller saknas och därmed kan den inte justeras. Tabell 9.8 Tillgång till kontantmarginal (andel i procent), efter familjetyp 1981–91, kön och två typfall. Tillgång till kontantmarginal (andel i procent) Familjetyp 1981–1991 (antal) Intakta par, kvinnor (813) Intakta par, män (842) Frånskilda kvinnor (83) -6,0 Frånskilda män (61) Omgifta kvinnor (38) Omgifta män (43) Typfall 1: Barn 1981 och 1991 Intakta par, kvinnor (360) Frånskilda kvinnor (39) -17,9 Typfall 2: Barn 1981 men ej 1991 Intakta par, män (260) Frånskilda män (41) Individer sammanboende , mannen 25–(1981). Till skillnad från analyserna ovan redovisas resultaten för intakta förhållanden uppdelat på kön. Liksom fallet är med inkomst sammanhänger också tillgången till en ekonomisk buffert med familjesituation och kön. hade kvinnor och män i intakta par oftare tillgång till en kontantmarginal än vad som var fallet för andra grupper. Andelarna för de båda grupperna med skilda män avviker emellertid relativt lite från situationen i intakta par. Den grupp som oftast saknar kontantmarginal är de frånskilda kvinnorna. Av dessa har endast knappt hälften en kontantmarginal medan motsvarande andel för kvinnor i intakta sammanboenden är . Till skillnad från analyserna av inkomst föreligger det också skillnader i tillgång till kontantmarginal mellan omgifta kvinnor och kvinnor i intakta par. En möjlig förklaring till detta förhållande är att det är mindre vanligt med en gemensam ekonomi i ett andra samman- boende eller att det tar innan parterna går över till gemensam ekonomi. Skillnaden är emellertid inte enbart en effekt av att situationen förändrats på olika sätt för de olika familjety- perna . Redan vid det förra mättillfället var skillna- derna stora mellan dem som kom att fortsätta leva med samma partner och dem som kom att skilja sig. hade av männen i fortsatt intakta förhållanden en kontantmarginal, medan andelen bland de män som kom att skilja sig endast var . Bland kvinnorna var skillnaderna än mer uttalade, andelen med en ekonomisk buffert varierade mellan . Ekonomiska konsekvenser av skilsmässa Vilket är då skälet till dessa skillnader? Ett säkert svar kan inte ges på den frågan men det förefaller mindre troligt att de skulle bero på skillnader i inkomst. Skillnaderna i justerad inkomst var små , vilket visades ovan. Om inkomsten är densamma men tillgången till kontantmarginal varierar, som är fallet vid det förra mättillfället, kan detta avspegla skillnader i utgifter eller preferenser (en relativt hög andel av inkomsten går till konsumtion istället för sparande) eller personliga egenskaper som i sig kan ha ett samband med risken för skilsmässa.