sou · GLB3116d9 · 1998-01-01 00:00:00 — Den forskning som påvisar barnets tidigt utvecklade sociala kompetent, sociala kognition och motivation har i hög grad bidragit till att barnet starkare nu än tidigare framstår som en social person. Förutom att barnets rättigheter har förstärkts, har barn också börjat få status som informanter och deltagare i forskningen. Men det finns fortfarande allvarliga problem, till exempel vad gäller barnets ställning som vittne i rättsprocesser. Situationen är fortfarande den, att barnets intressen måste främjas genom talesmän, genom representanter eller biträden som inte utses av barnet själv. Och när barnets problem hamnar i konflikt med dessa ansvariga eller inblandade personer, eller i konflikt mellan dessa, är barnets verkliga rättsskydd mycket svagt, om det överhuvudtaget finns. Emancipation är förenat med lika möjligheter, lika rättigheter och lika tillgång till resurser och materiella förmåner. I de nordiska sam- hällena, där vi hyllar likvärde, rättvisa och gemensamt ansvar som grundläggande principer, har det legat nära till hands att räkna med att barnens villkor förbättras i samma takt som befolkningens välfärd ökar generellt. Och har inte barnen i våra nordiska länder det bättre jämfört med tidigare? Har inte levnadsstandarden ständigt ökat och livsvillkoren blivit bättre? Men vad är det som har blivit bättre? Denna fråga är berättigad. är nog alla eniga om att barn utgör en viktig del av befolkningen och att de bör få sin del av välfärdsökningen. Men det finns en rad element i vår välfärdsteori som kanske inte passar lika väl in på barn som på vuxna. Det är framför allt den asociala prägeln på våra välfärdsmål som är problematisk i sammanhanget. exempel varit vanligt att mäta bostadsstandard med ett tal för antalet utrymmen, rum per person i en familj eller ett hushåll. det nödvändigtvis bättre för barn att ha fem rum till förfogande än att vara fem barn i ett rum? Det är faktiskt inte orimligt att fråga om vår strävan efter att skapa ett välfärdssamhälle haft negativa konsekvenser för barndomen som existensform, som kultur och livsfas, trots att barns materiella situation avsevärt förbättrats. Barndomens livskvalitet är i särskilt hög grad en fråga om relationer, mellan barnet och de andra. Det är i detta perspektiv som nätverksbegreppen kan komma till nytta. mätbara individuella välfärd säger litet eller inget om kvaliteten på relationerna dem emellan, och därmed heller inget om kvaliteten på det sociala nätverket, det vill säga barnets sociala miljö. Barndom – en livsfas= Barn ses ofta som en egen befolkningsgrupp som barndom är en beteckning på en livsfas, som vi alla går igenom. När vi talar om barn har vi inte bara att göra med människor i en viss ålder, utan också med en egen existens, en egen livskvalitet, upplevelseform. Kort sagt: ett grundläggande mänskligt och kulturellt värde. Pro- blemet med detta värde är att det ofta hamnar i kollision med vårt samhälles uppfattning av den vuxne som den egentliga människan. Mot bakgrund av vår bild av denna egentliga människa blir barn- domen ett tillstånd av handikapp, ett hinder och en broms på vägen mot självförverkligande. Och på samhällsnivå blir barn en belast- ning eller en börda och därmed alltför ofta ett hinder för samhällets utveckling av de ideala, oberoende människorna. Barndom blir därmed ett hot mot den fulländade människans självförverkligande som barndomen är en förberedande fas i utvecklingen mot just detta mål. Barndomen blir därmed en fas av förberedelse för det egentliga, det verkliga människolivet, som är det vuxna livet. Och vi försöker göra denna fas så effektiv och nyttig som möjligt. Men med en sådan inriktning riskerar vi att barndomen berövas sitt egenvärde. inte längre egenvärdet med barns kultur och lek, upplevelseform och aktivitet, utan gör detta till rekreation. Ju mer ett samhälle lägger vikt vid konkurrens, produktion och prestation desto mindre värde får de människor som inte kan bidra till detta (om de nu inte betraktas som lovande rekryter i detta samman- I ett sådant samhälle blir också omsorgen om gamla människor ett försummat område. Att barn har fått det bättre i välfärdssamhället är således en sanning med modifikation. Hellevik har skrivit att alla förutsägelser om att vi skulle bli mer intresserade av värden, av egen utveckling, miljö, konst och kultur om bara de materiella behoven var täckta, har grundligt kommit på De har kommit på skam på det viset, att värden gjorts synonymt med pengar, egen utveckling med egotrippning, kultur I kölvattnet från den strålande ekonomiska utvecklingen blir vi enligt denne forskare mer hagalna, mindre villiga till att ge u-hjälp och ta emot flyktingar ... och visar mer intresse av att behålla de mesta pengarna för oss själva. Att arbeta för att främja barnens bästa måste innebära att man försvarar barnets rätt att ha en barndom, barnets rätt att bara vara Eftersom barn inte är en kategori på samma sätt som till exempel kvinnor, svenskar, muslimer eller färgblinda är det inte så lätt att använda principer om jämställdhet. kan inte jämföras med en livsfas. Kvinnor blir inte män och de flesta behåller sin religiösa tro och sin nationalitet genom hela livet. prioritera barn betyder därför att människor i en viss livsfas ges vissa fördelar på bekostnad av andra faser under samma livsförlopp. En sådan prioritering av barn innebär att vissa kulturella och samhällsmässiga värden prioriteras framför andra. Vi kan i detta sammanhang jämföra barn och gamla. Det som hjälper och stöder människor i den tidigaste livsfasen innebär ofta även ett stöd i den sista fasen i livet. Det är till exempel en fördel både för barn och gamla att man har på sig att gå över gatan, att det finns viloställen inne i stadskärnorna, att man inte behöver bo Detta innebär att några måste avstå från att köra så fort de vill, från att bebygga all ledig mark, från total rörelsefrihet. ring av barnets bästa innebär inskränkningar av vissa aktiviteter i andra livsfaser, även om de kanske uppfattas som ekonomiskt lönsamma eller nödvändiga. ìíÑêíë= îáÇ= kçêëâí= pÉåíÉê= Ñê= Ñêëâçää®ê~êÉI=ä®ê~êÉI=ëàìâëâíÉêëâçê=çÅÜ=~åÇê~=óêâÉëÖêìééÉê=ë~ãí= Ñê®äÇê~ê=ÑáÅâ=ëî~ê~=é=ÑêÖçê=çã=î~Ç=ëçã=â®ååÉíÉÅâå~ê=Ä~êåÇçã= á=Ç~ÖI=à®ãÑêí=ãÉÇ=ÇÉê~ë=ÉÖÉå=Ä~êåÇçãK=aÉí=ÑêÉÑää=î~ê~=ëíçê= ÉåáÖÜÉí= âêáåÖ= ~íí= ÇÉí= ëçã= â®ååÉíÉÅâå~ê= Ç~ÖÉåë= Ä~êåÇçã= ®ê= Ñ~âíçêÉê= ëçã= Ää~åÇ= ~åå~í= î~äÑêáÜÉíI= ÇÉäí~Ö~åÇÉI= âçåíêçää= ~î= ëáíì~íáçåÉêI=ëé®ååáåÖI=ìíäÉîÉäëÉ=çÅÜ=î®åëâ~éK== aÉí=®ê=á=ÇÉëë~=Ñ~âíçêÉê=ëçã=îá=ë~ãíáÇáÖí=ÑáååÉê=ÇÉí=ÒáÇÉ~ä~Ò= Ä~êåÉíI=çÅÜ=ÇÉí=®ê=Éå=ÄáäÇ=~î=Éíí=Ä~êå=ãÉÇ=ëíçê=âçãéÉíÉåëI=Éíí= Ä~êå=ëçã=®ê=~âíáîí=ÇÉäí~Ö~åÇÉI=ëçã=Ü~ê=ÑêãÖ~=~íí=î®äà~=ãÉää~å= Éå= çäáâ~= ~äíÉêå~íáî~= î®Ö~ê= á= äáîÉíI= ëçã= Ü~ê= Éíí= ëíçêí= ëçÅá~äí= ìãÖ®åÖÉI=ëçã=Ü~ê=ÑêãÖ~=íáää=ìíäÉîÉäëÉ=çÅÜ=ë~ãíáÇáÖí=âçåíêçää= çÅÜ= ëà®äîÄÉÜ®êëâåáåÖK= aÉíí~= ÖÉê= çÅâë= Éå= ÄáäÇ= ~î= ÇÉ= áÇÉ~ä~= Ñê®äÇê~êå~K=aÉí=®ê=Ñê®äÇê~ê=ëçã=â~å=ÖÉ=ëáå~=ëåÉê=çÅÜ=Çííê~ê= Éå= ëÇ~å= Ä~êåÇçãK= p~ãíáÇáÖí= îáë~ÇÉ= ÇÉí= ëáÖ= ~íí= Ñê®äÇê~êå~ë= âçåí~âí= ãÉÇ= ëáå~= Ä~êå= Ääáîáí= ë®ãêÉ= é= ÖêìåÇ= ~î= íáÇëåÇI= çë®âÉêÜÉí=çÅÜ=áåëí~ÄáäáíÉí=á=Ñ~ãáäàÉåK=iáíÉ=íáääëéÉíë~í=â~å=ã~å=ë®Ö~= ~íí=ìåÇÉêëâåáåÖÉå=ã~å~ÇÉ=Ñê~ã=Éå=ÄáäÇ=~î=Üà®äéäë~=Ñê®äÇê~ê= çÅÜ=âçãéÉíÉåí~=Ä~êåK== aÉíí~= ~îëéÉÖä~ê= íêçäáÖÉå= Éíí= ë~ãÜ®ääÉ= çÅÜ= Éå= âìäíìêI= ëçã= ÄÉíçå~ê= ~ìíçåçãáI= ëà®äîëí®åÇáÖÜÉíI= ëà®äîÜ®îÇÉäëÉ= çÅÜ= âçåâìêêÉåëÑêãÖ~K= a~ÖÉåë= Ä~êå= ìíîÉÅâä~ê= çÑí~= ÇÉëë~= ÜÖí= î®êÇÉë~íí~=ÉÖÉåëâ~éÉê=çÅÜ=àìëí=Ç®êÑê=ÄÉÜîÉê=Ä~êåI=ëçã=áåíÉ=Ü~ê= ë~ãã~=Ñêìíë®ííåáåÖ~ê=~íí=ìíîÉÅâä~ë=é=ÇÉíí~=ë®ííI=Éêâ®åå~åÇÉ= çÅÜ=ë®êëâáäí=ëâóÇÇK=^åÇê~=ã®åëâäáÖ~=î®êÇÉå=Ó=ÇÉí=ÒÖ~ããÉäÇ~ÖëÒ= Ä~êåÉí=Ó=ÄÉÜîÉê=ãÉÇ=~åÇê~=çêÇ=Éíí=Ò~êíëâóÇÇÒK=aÉí=Ä~êåI=ëçã= â~å= í~ä~= Ñê= ëáÖI= ®ê= áåíÉ= ÇÉí= ëçã= á= Ñêëí~= Ü~åÇ= ÄÉÜîÉê= Éå= í~äÉëã~åK=hìäíìê=®ê=~íí=ëâóÇÇ~=ÇÉíI=ëçã=~åå~êë=áåíÉ=ëâìääÉ=Ü~= Ñê~ãëíê=ëçã=ÇÉ=~ääê~=ëî~Ö~ëíÉK=aÉí=®ê=îáâíáÖí=~íí=ÇÉí=Ñáååë=Éå= ë®êëâáäÇ=çÑÑÉåíäáÖ=áåëí~åëI=ëçã=ìí~å=âê~î=é=ëíê~åÇÉ=äçà~äáíÉí=ãçí= ~åÇê~=áåëí~åëÉêI=®ê=Ä~êåÉåë=í~äÉëã~åK=aÉåå~=ëâ~=Ñê®ãà~=Ä~êåë= î®äÑ®êÇ=çÅÜ=ÄÉî~â~=~íí=~åÇê~=áåëí~åëÉê=íáääî~ê~í~ê=~ää~=Ä~êåë=Ä®ëí~K= cê=ÇÉí=ÑêÜääÉê=ëáÖ=íóî®êê=ëI=~íí=Ä~êåÉíë=ÖÉåÉêÉääí=ëÉíí=ëî~Ö~= ëí®ääåáåÖ=á=~ää~=êÉä~íáçåÉê=äÉÇÉê=íáää=~íí=ÇÉëë=éÉêëçåëâóÇÇ=íáääî~ê~í~ë= ~î=éÉêëçåÉê=ÉääÉê=áåëí~åëÉêI=ëçã=Ä~êåÉí=â~å=î~ê~=á=âçåÑäáâí=ãÉÇK= jÉå=®îÉå=çã=ÇÉí=áåíÉ=ÑêÉäáÖÖÉê=åÖçå=ëÇ~å=âçåÑäáâíI=â~å=ÇÉí= êÇ~=çäáâ~=ãÉåáåÖ~ê=çã=Ñ~âíáëâ~=ÑêÜää~åÇÉåK=lÑí~=ìíÖê=ã~åI=á= ëÇ~å~= âçåÑäáâíÉêI= áÑêå= ~íí= îìñå~= Ü~ê= ëíêêÉ= íêçî®êÇáÖÜÉí= ®å= ìééäóëåáåÖ~ê= çã= Ä~êåI= çã= ÇÉê~ë= ÄÉíÉÉåÇÉI= ìééäÉîÉäëÉê= çÅÜ= íáää= áåÑçêã~íáçå= ëçã= Ä~êå= ä®ãå~êI= îáäâÉí= Ä~êå= ëà®äî~= áåíÉ= Ü~ê= _~êåÇçãÉå=®ê=á=Ç~Ö=Üçí~Ç=á=ÑäÉê~=~îëÉÉåÇÉåK=aÉí=Ñáååë=á=îê~= Ç~Ö~ê=íóÇäáÖ~=íÉåÇÉåëÉê=íáää=~íí=Ä~êåÇçãÉå=ë=~íí=ë®Ö~=Ò®íë=ìéé= ìééáÑêåÒI=ÇÉí=îáää=ë®Ö~=~íí=Ä~êåÇçã=ëçã=äáîëÑ~ë=Ñêâçêí~ëK=råÇÉê= äçééÉí=~î=ÇÉ=ëÉå~ëíÉ=ÖÉåÉê~íáçåÉêå~=Ü~ê=Ñ~ëÉå=ÒìåÖÇçãÒ=âçããáí= ~íí= ëíê®Åâ~= ëáÖ= Ñêå= NNJNOJêëäÇÉêå= íáää= Åáêâ~= PM= êK= a= Ääáê= äáîëÑ~ëÉå= ÒÄ~êåÇçãÒ= î®äÇáÖí= âçêíK= lÅÜ= Ñ~ëÉå= ÒÑêëâçäÉÄ~êåÒ= Ñêâçêí~ë= ÖÉåçã= ~íí= ëâçäéäáâíÉå= áåíê®ÇÉê= íáÇáÖ~êÉI= ãàäáÖíîáë= çÅâë=ÖÉåçã=~íí=ëâçä~åë=éÉÇ~ÖçÖáâ=çÅÜ=ãäë®ííåáåÖ~ê=åê=áå=á= Ç~ÖÜÉãëáåëíáíìíáçåÉêå~K== p~ãíáÇáÖí=Éñéäç~íÉê~ë=Ä~êåÇçãÉå=~ääíãÉê=âçããÉêëáÉääíK=_~êå= ®ê=~ííê~âíáî~=áåëä~Ö=á=êÉâä~ãI=ÇÉ=ëÉë=ëçã=âìåÇÉêI=âé~êÉI=ëçã= ãäÖêìéé=Ñê=Ü~åÇÉä=çÅÜ=âçããÉêëá~äáëãK=aÉ=®ê=ÉÑíÉêíê~âí~ÇÉ= ãçÇÉääÉê=á=ãçÇÉî®êäÇÉåI=ãÉå=®îÉå=áåçã=éçêêáåÇìëíêáå=çÅÜ=ëçã= Ä~êå~êÄÉí~êÉK== ^êÄÉíÉí=Ñê=Ä~êåÉíë=Ä®ëí~=ãëíÉ=î~ê~=Éå=â~ãé=Ñê=~íí=Ñê®ãà~= ÄÉëí®ãÇ~=ë~ãÜ®ääëã®ëëáÖ~=î®êÇÉå=çÅÜ=ãçí~êÄÉí~=âê~ÑíÉêI=ëçã= ÄÉêî~ê=ÇÉå=óåÖëí~=ÖÉåÉê~íáçåÉå=ÇÉëë=Ä~êåÇçãK=cêë=áåíÉ=ÇÉå= â~ãéÉå=âçããÉê=îá=âå~éé~ëí=~íí=ìééå=ãÉê=®å=~íí=Ñ=íáääíÉäëÉ= íáää= ~íí= Öê~= Éíí= ëí®åÇáÖí= ÒêÉé~ê~íáçåë~êÄÉíÉÒI= ~íí= îÉêâëí®ää~= Éå= ëÉêáÉ=âçãéÉåë~íáçåÉê=Ñê=ÇÉí=íÉêêáíçêáìãI=ÇÉå=äáîëÑçêã=çÅÜ=ÇÉå= âìäíìê=ëçã=îá=~ää~=Ääáê=ÄÉêî~ÇÉ=îáÇ=ìíîÉÅâäáåÖÉå=ãçí=Éíí=~ääí= ÜêÇ~êÉ=âçåâìêêÉåëë~ãÜ®ääÉK= sá=â~åI=ëçã=å®ãåíëI=ÄÉíê~âí~=Ä~êåÇçãÉå=ÄÇÉ=ëçã=Éå=äáîëÑ~ë= çÅÜ=ëçã=Éå=ÉñáëíÉåëÑçêãK=dê=îá=íáää=ëâåäáííÉê~íìêÉå=ÑáååÉê=îá=Éå= áåíêÉëë~åí= ãÉí~Ñçê= ÉääÉê= ÄáäÇëéêâ= ãÉÇ= ~åâåóíåáåÖ= íáää= Ä~êåÇçãÉåK=f=Éå=êçã~åíáëâ=íê~Çáíáçå=Ü~ê=Ä~êåÇçãÉå=ìééÑ~íí~íë= ëçã=Éå=Ñçêã=~î=Òå~íìêÒI=ÖçÇ=ÉääÉê=çåÇK=ûîÉå=çã=îá=ä®ÖÖÉê=ëÇ~å~= êçã~åíáëâ~=ÑêÉëí®ääåáåÖ~ê==ëáÇ~åI=®ê=Òä~åÇëâ~éÒ=çÅÜ=ÒêáâÉÒ=Éå= íê®ÑÑ~åÇÉ= ãÉí~ÑçêK= kçêÇáëâ~= Çáâí~êÉ= çÅÜ= ÑêÑ~íí~êÉ= ~î= ~åå~êë= í®ãäáÖÉå= çäáâ~= â~ê~âí®ê= Ü~ê= çÑí~= ÄÉëâêáîáí= çÅÜ= ìééÑ~íí~í= Ä~êåÇçãÉå=ëçã=Éíí=ÉÖÉí=êáâÉI=Éíí=ä~åÇ=Ñê=ëáÖK= _~êå= ÄçêÇÉ= Ñ= ÜìëÇàìê= çÅÜ= ÖçëÉÇàìê= çÅÜ= Ä~êå= ãÉê= ã~í= çÅÜ= ãÉê= êÉåí= î~ííÉåK= g~Ö= íóÅâÉê= ~íí= îìñå~= ëâ~= ÄÉëí®ãã~= ãáåÇêÉ= çÅÜ= Ä~êå= ëâ~= Éíí= êáâí= ä~åÇ= ãÉÇ=ÇÉê~ë=Ñê®äÇê~ê=ë=~íí=Ä~êåÉå=