sou · GLB3139 · 1998-01-01 00:00:00 — tillstår att det, om hon ska vara riktigt ärlig, har hänt att hon har handlat till sig själv utan att tala om det för sin man. Hon tillägger dock att det aldrig har rört sig om stora och dyra saker. Med parets knappa ekonomi hade det varit en omöjlighet. om jag har varit med tjejerna på jobbet och vi har gått på nå- gon rea någonstans – de är väldigt medvetna och går på alla mär- kesreorna – och ibland så hänger jag med. hänger jag ju inte med. Säger att jag har inte tid men jag vet ju att jag ändå inte har råd. Men då har jag hängt med och då har det ju hänt att man har köpt typ ett förråd av strumpor eller en ny behå. Då känner man att jag behövde egentligen inte den, men man är ändå glad för det. Och har det hänt egentli- gen föraktar jag det alltså men det har hänt. Och har jag lagt undan det [som jag köpt] och sedan har det kommit fram [senare]. Den har jag inte sett förut! Åh, det är ett bra tag se- dan jag köpte den. Och det kan det ju vara i och för sig. När han ser den kan det ju vara sen. Det är inte bara bland par med små ekonomiska omständigheter som det förekommer dold konsumtion. och hennes man har god ekonomi. De disponerar egna pengar att använda till sig själva. upplever därför inte att hon måste fråga sin man om lov för att handla kläder eller dylikt. Ändå händer det att hon inte berättar om sina nyförvärv. Det har sin grund i att hon upplever att det hon har köpt är lite onödigt. säger att hon skäms lite över att hon ibland handlar utan att tala om det för sin man, och understryker att det inte sker ofta. De gånger det ändå händer lägger hon kläderna eller skorna längst in i garderoben . När hon sedan tar fram dem, och hennes man undrar när hon inhandlade dem, kan hon ganska ärligen säga att jag köpte dom . Missnöje, konflikter och upplösning Liksom när det gäller pengar tycks många kvinnor och män vara tämligen nöjda med fördelningen av hushållsarbetet, även om det generellt sett förekommer mer konflikter inom detta område än inom hushållsekonomin. Deras omfång varierar också med hushållsarbetets fördelning. Och som vi snart ska se är denna typ av konflikter könsrelaterade på ett helt annat sätt än de som gäller hushållsekono- min. Men sju av tio kvinnor i surveyundersökningen instämmer ändå helt eller delvis i påståendet att fördelningen av hushållsarbete i deras familj är rättvis (en tredjedel instämmer helt i påståendet). Och tre fjärdedelar av kvinnorna tycker att den tid deras man ägnar barnen är tillräcklig. Männen anser i ännu större utsträckning att hushållsarbe- tets fördelning är rättvis. Det gör åtta av tio män. Också många av de kvinnor och män som vi har intervjuat i vår kvalitativa studie berättar att de i stort sett är nöjda med sättet att fördela arbetet. Framförallt gäller detta som vi tidigare sett kvinnor i jämställdhetsorienterade förhållanden. Också män i sådana familjer uppfattar i allmänhet fördelningen som rimlig och rättvis, även om de inte på samma sätt som kvinnorna känner sig tacksamma eller lyckliga över att leva i ett relativt jämställt förhållande. Att fördelningen i det stora hela känns rättvis betyder dock inte att det saknas irritationsmoment. Ett sådant kan vara att makarna har olika toleransnivå för smuts och stök, ett annat att kvinnan trots allt upplever att det är hon som måste ta flest initiativ när det gäller städning och annat. Vi har inte stött på något par där mannen klagar över att kvinnan tar för få initiativ. Däremot finns det exempel på män som är mer noggranna än sina hustrur. anser att han är mest noggrann när det gäller städning. Jag är mera pedantisk än vad hon är, eller har varit i alla fall, så jag städar gärna en gång extra bara för att ha det rent hemma. Jag säger inte att hon slarvar. Hon brukar reta sig på mig för att jag är så noga och petig med saker. säger i citatet att retar sig på att han är så noga och petig. Honom tycks det inte bekomma att tar något lättare på städningen. Kvinnorna vi talat med är däremot missbelåtna i de fall deras män har högre tröskel för smuts och damm. Irritation över att mannen inte ser att det behöver städas finns även i familjer med en någorlunda jämställd fördelning av hushållsarbetet. Antagligen är detta ett uttryck för att kvinnan också i de familjerna känner störst ansvar för hushållsarbetet. Det beror förmodligen också på att det fortfarande ofta är kvinnan som sätter för hur hushållsarbetet ska utföras. Medan två tredjedelar av kvinnorna och drygt hälften av männen i vår surveyundersökning uppger att kvinnan har störst inflytande över hushållsarbetet, är det nästan ingen som svarar att mannens inflytande är störst. (Resten anser att båda makarna har lika stort inflytande.) En näraliggande förklaring till könsskillnaderna i inflytande över hushållsarbetet är att det i allmänhet är kvinnorna som ansvarar för och utför merparten av dessa sysslor. Den hypotesen styrks av att kvinnornas inflytande över hushållsarbetet varierar med hur detta arbete fördelas. Sålunda uppger nio av tio kvinnor i familjer med patriarkal fördelning att det är de som har störst inflytande över hushållsarbetets utförande. För kvinnor i jämställda familjer är siffra knappt två av tio (se tabell 30). Tabell 30 Familjetyp och inflytande över hushållsarbetets utförande. Även hos ett av de mest jämställda paren i vår undersökning, och , kan högre tolerans vad gäller plock och städning utlösa irritation och konflikter. Det är jag som blir arg, tillstår . blir arg när man inte gör vad man borde eller glömmer ställa in eller plocka undan. tillägger att det dock inte handlar om stora konflikter utan att det mest är smågrejer. Och och hans sätt att se på hushållsarbete, påpekar han, har blivit alltmer lika . På frågan hur viktigt han och tycker att det är att saker och ting blir gjorda hemma, svarar : Jag kan ju bara jämföra det vi tycker olika om är olika viktigt så att säga. Pynta hemma och fixa med smågrejer, det tycker Ag- neta är viktigare än jag gör dukar och sånt. Men annars tycker vi nog ganska lika. Laga mat är inte så mycket att orda om för den som lagar maten bestämmer vad vi ska äta och det är helt naturligt att den som hämtar på dagis lagar mat. Vi har ungefär samma ambitionsnivå. Hon är väl ambitiösare när det gäller städ- Missnöje, konflikter och upplösning ning tror jag. Där har vi jämkat ihop oss för jag var mycket slarvigare förut och jag tror att var mycket ord- ningssammare förut. Också hos familjen , ett annat relativt jämställt par, resulterar ibland olika normer för hushållsarbetet i misshälligheter. Vi berättade tidigare att det händer att känner att hon inte står ut med tvätten som väntar på att hängas, den odiskade middagsdisken och stöket på alla bord. I sådana lägen kan hon känna att det trots allt är hon som har huvudansvar för hushållsarbetet, även om hon tycker att det generellt funkar väldigt bra. medger att hon vid dylika tillfällen är jätteotrevlig och bara springer omkring och surar och gnäller. brukar hon anstränga sig för att låta småplocket vara. det är ju lätt att man som tjej då bara gör det, och man mår illa av det, för man tycker att man jobbar för mycket och man mår illa av skräpet. Jag har alltså inte plockat undan varenda gång. Också man tycker att det kommer an på att höja sin tröskel för vad hon står ut med. Eller att utföra sysslorna utan knot. man har ingen rätt att klaga över något om man inte gör något åt det. Var och en är sitt eget ödes herre. Det har vi haft lite dis- kussion om eftersom jag klagar inte när det är skitigt. Och skulle jag göra det så städar jag. får nojor när hon tycker att det blir för stökigt och då säger jag men vad faan, du gör i alla fall inget åt det. En annan och närbesläktad källa till irritation är bristande initiativ. är på det stora hela nöjd med arbetsfördelningen mellan sig och sin man, men hon blir arg de gånger hon känner att hon måste be honom om att göra saker. När det till exempel gäller att städa och dammsuga vill hon inte behöva förklara att hon: faktiskt inte kan göra det i veckorna. Ofta är det ju någon som är lite sjuk, eller som har inte sovit till ex- empel. Han går till jobbet tidigt och pratar i telefonen . Det är inte ansträngande på samma sätt som att vara hem- ma och vara igång hela dan. Det är lite skygglappar . Han ser mest sin situation. är medveten om att konflikterna har sin grund i att han inte alltid till fullo uppfattar arbetsinsats. Det kan vara så att jag säger att nu har jag gjort det och det. Och så glömmer jag bort vad har gjort. Till exempel, hon köper ju alla barnens kläder och har koll på den biten, vad som behövs kläder överhuvudtaget. // Hon byter i deras sängar och håller reda på såna . Det behöver ju aldrig jag tänka på. Och är det lätt att jag glömmer bort det och säger att nu har jag dammsugit för tredje veckan i rad och frågar inte vad hon har gjort. Och så har hon kanske gjort en massa saker som jag inte tänkt på. Också i jämställdhetsorienterade familjer där båda makarna i det stora hela är nöjda med fördelningen, förekommer det alltså konflikter om hushållsarbetet. Som vi ska se är dock sådana konflikter betydligt mera uttalade i familjer med en skevare fördelning av hushållsarbetet. Ovan sade vi att en majoritet av kvinnorna i vår surveyundersökning tycks tämligen nöjda med fördelningen av hushållsarbetet. Men det finns också en ganska stor grupp som önskar en förändring. Till exempel uppger var tredje kvinna att hon inte är nöjd med arbetsför- delningen hemma. Och ännu fler kvinnor – två tredjedelar – önskar ibland eller ofta att deras make eller sambo gjorde mer. Också bland männens svar finns tecken på att många kvinnor inte är nöjda med fördelningen av hushållsuppgifter. Nästan tre fjärdedelar () tror att deras hustru eller sambo vill att de ska ta större del av hushållsarbetet. Att en kvinna önskar att fördelningen av hushållsarbetet i hennes familj såg ut på ett annat sätt behöver förstås inte alltid vara ett tecken på att det finns en konflikt mellan henne och hennes man. Fördel- ningen kan vara en effekt av förhållanden som varken hon eller hennes man har något inflytande över. , till exempel, skulle vilja att hennes man ibland kunde hämta barnen på dagis. Det är den förändring av hemarbetets fördelning som hon allra mest önskar. Det blir stressigt att både behöva lämna och hämta. Barnens deltidsplatser gör att hon måste skynda sig från jobbet till barnens daghem. Att man känner den här pressen i och med att man har , man har inte , och vi betalar efter antal timmar och hur mycket vi tjänar. Det upplever jag som jobbigt. Förut tyckte jag att det var jätteskönt när var hemma , februari, mars. Då jobbade jag heltid. Man kunde står kvar och surra med en mamma [är förskolelärare] man kunde cykla hem, cykla ner på stan och ta på sig eller två. Det tyckte jag var oerhört skönt. Men önskan betyder inte att hon är missnöjd med sin mans insatser. Givet omständigheterna tycker hon att arbetsfördelningen är helt okej. Det är just omständigheterna som irriterar: löneskill- Missnöje, konflikter och upplösning naderna på arbetsmarknaden som gör att hon med sitt kvinnojobb tjänar mindre än sin man, och som i sin tur gör det ekonomiskt otänkbart för dem att vända på rollerna så att han arbetar deltid och hon heltid. Exemplet med och hennes man visar att såväl fördelning som missnöje kan vara en följd av strukturella begränsningar som ingen av makarna råder över. Men när nu detta är sagt vill vi ändå hävda att kvinnorna verkligen är missbelåtna med sina mäns insatser i hushållet. Till exempel anser nästan en tredjedel av kvinnorna att arbetsfördelningen i deras familj inte är rättvis. Och konflikter om hemarbetet är vanliga hos par som söker familjerådgiv- ning. Bråk om hemarbete, vem tar hand om barnen, vem diskar, vem som tvättar, vem som städar. Och kombinerat med klagomålen att det finns aldrig någon tid för mig själv. Betecknande är att den kvinnliga missbelåtenheten är större ju skevare fördelningen av hushållsarbetet är. Mer än hälften av kvinnorna i patriarkala familjer anser att fördelningen av hushållsar- betet i deras familj är orättvis. Mindre än en femtedel upplever den som helt och hållet rättvis. Bland dem med konventionell fördelning är det en tredjedel som inte tycker att fördelningen är rättvis (se tabell 31). missnöje med insatser hemma exemplifierar. Det är väl mest det att han inte hjälper till med barnen. Det är väl det jag blir mest arg på. Att han bara går och sätter sig vid teven eller något sånt och struntar i resten. Så får jag gå här och plocka och ta hand om barnen och laga mat och försöka lägga dom. hjälper han till ändå när han märker att jag är så himla arg. var vid intervjutillfället arbetslös. Som vi såg i kapitel 2 arbetar dock närmare fyra av tio kvinnor i den patriarkala familjety- pen heltid. Av dem med konventionell fördelning arbetar så mycket som två tredjedelar heltid. Det är kanske inte svårt att förstå att dessa kvinnor kan känna sig missnöjda över att göra det mesta hemma. Särskilt inte mot bakgrund av att idéer om jämställdhet ändå är så pass förankrade också hos dem. En stor majoritet av kvinnorna som själva gör väldigt mycket av hushållsarbetet tycker egentligen att detta arbete bör fördelas lika mellan makar och sambor. Knappt en fjärdedel av dem i patriarkala familjer, och bara var sjunde i konventionella, anser att kvinnan bör ta huvudansvaret för hushålls- arbetet. Många av kvinnorna i hushåll med patriarkal eller konventionell fördelning av hushållsarbetet försöker att få sina män att göra mer. Drygt hälften av kvinnorna i både familjetyperna tar ibland eller ofta upp frågan om fördelningen till diskussion. Det är också vanligt att makarna är oense om fördelningen. Detta händer ibland eller ofta i nästan hälften av de patriarkala familjerna och i cirka fyra av tio familjer med konventionell arbetsfördelning. Men kvinnans försök att påverka fördelningen är inte alltid tillräckliga för att en förändring ska komma till stånd. I familjer med patriarkal fördelning uppger således nästan fyra av tio kvinnor att deras män vägrar att ta del av hushållsarbetet. För att få en uppfattning om i vilken utsträckning det också före- kommer latenta konflikter om hushållsarbetets fördelning har de som deltar i surveyundersökningen dels fått svara på om det händer att de gör mest hemma för att de inte orkar hålla på och tjata på sin man eller sambo, dels om det händer att de för husfridens skull väljer att inte ta upp frågor om hushållsarbetets fördelning. Resultatet visar att det är vanligt med latenta konflikter i familjer med patriarkal eller konventionell fördelning. Nästan hälften av kvinnorna i den först- nämnda familjetypen avstår ibland eller ofta för husfridens skull från att ta upp frågor. För dem med konventionell fördelning är andelen drygt en tredjedel. Än fler uppger att de inte längre orkar att tjata på sina män att de ska göra mera hemma. Det gör nästan två tredjedelar av kvinnorna i patriarkala familjer och drygt hälften av dem i konventionella familjer (se tabell 31). Intervjun med får illustrera. Hon sköter det mesta av hushållsarbetet men berättar att hon och Bo har haft ganska mycket konflikter om detta. Hon tjatade väldigt mycket en period förut. är fortfarande missnöjd med fördelningen, men försöker efter en allvarlig äkten- skapskris att låta bli att be sin man om att han ska göra mer. jag uttrycker nog inte allt. Jag aktar mig för att tjata. Dels så tycker jag att det är ju himla trist att folk tjatar ... det tycker ju jag också ... och sedan så vet jag att han reagerar väldigt på det. Jag tänker efter två gånger innan jag säger något. Ofta så tycker jag att det är bagatellartat nånstans. Det är klart att saker och ting kan irritera mig, eller att jag räknar med att han ska ta disken och så gör han inte det, och så blir den stående där. Missnöje, konflikter och upplösning Tabell 31 Förekomst av konflikter avseende hushållsarbetets fördelning i olika familjetyper. Instämmer delvis eller helt i att Instämmer delvis eller helt i att hon inte orkar tjata mer på sin man att han ska göra sin del av Instämmer delvis eller helt i att maken/sambon vägrar ta sin del Önskar ibland eller ofta att maken/sambon gjorde mer Tar ibland eller ofta upp frågan till Är ibland eller ofta oense om Håller ibland eller ofta tyst för Av tabell 31 framgår tydligt att det kvinnliga missnöjet ökar i takt med att mer av ansvaret för hushållet läggs på deras axlar, liksom att många kvinnor i familjer med en skev arbetsfördelning önskar en förändring. Det förekommer alltså en hel del konflikter om hushålls- arbetets fördelning (jfr , 1997). Givet att makt handlar om att kunna genomdriva sina intentioner eller intressen blir slutsatsen att det i den patriarkala och konventionella familjetypen finns en utbredd kvinnlig maktlöshet när det gäller hushållsarbetets fördelning. I vissa fall förklaras denna maktlöshet med förhållanden som ligger utanför själva parförhållandet – könssegregering, lönevärdering, lönediskri- minering – men den rikliga förekomsten av konflikter om fördelning- en tyder på att den också är ett resultat av manifest och latent manlig makt. Männen i patriarkala och konventionella familjer lyckas uppenbarligen i stor utsträckning avbörda sig hushållsarbetet mot sin hustrus eller sambos vilja. I inledningskapitlet nämnde vi att många teorier om arbetsfördel- ningen i familjen på ett eller annat sätt förutsätter att det inte råder konflikt om hur hushållsarbetet ska fördelas. Detta gäller till exempel teorin att kvinnor gör mer hushållsarbete för att det betyder mera för deras självuppfattning än det gör för män. Till viss del understödjer våra undersökningsresultat denna teori (se kapitel 3). konflikterna om hushållsarbetet påvisar dessa förklaringars otillräcklighet. Könsarbetsdelningen i familjen handlar också om maktresurser och maktrelationer mellan makarna. Ovanstående tolkning stärks av att kvinnor i jämställdhetsoriente- rade familjer upplever fördelningen av hushållsarbete på ett annat sätt än de i patriarkala och konventionella familjer. Av de förstnämnda kvinnorna instämmer nästan nio av tio i påståendet att makarnas fördelning av hushållsarbete är rättvis. Två tredjedelar uppger att de sällan eller aldrig önskar att mannen gjorde mer. Det är också mindre vanligt med konflikter i dessa familjer. Bara omkring en fjärdedel av kvinnorna i jämställdhetsorienterade familjer svarar att makarna ibland eller ofta är oense om fördelningen. Knappt någon anser att maken vägrar att ta sin del av hushållsarbetet, och bara var sjunde kvinna i jämställda familjer håller ibland eller ofta tyst för husfriden skull (mot nästan hälften i de patriarkala) (se tabell 31). Från öppna diskussioner till tyst missnöje Vi har redan varit inne på att konflikter om hushållsarbetet inte alltid visar sig i öppen oenighet och gräl. En analys av par med olika familjesitutioner visar att de latenta konflikterna tycks bli fler ju längre förhållandet varar (se tabell 32). Lite förenklat kan man säga att unga par utan barn kanske diskuterar rätt mycket om hur de ska fördela arbetet i hushållet, men det är inte fråga om särskilt allvarliga konflikter. De delar mer lika på hushållsarbetet än par i andra familjesituationer och när kvinnorna önskar att deras män ska göra mer håller de i liten utsträckning inne med detta. Knappt en femtedel uppger att de ibland eller ofta håller tyst för husfridens skull. I småbarnsfamiljerna har andelen par som delar någorlunda lika på hushållsarbetet sjunkit markant. har de öppna konflikterna om hushållsarbetets fördelning ökat. Mer än fyra av tio kvinnor med småbarn uppger att de och deras man ofta eller ibland är oense om fördelningen. I familjerna med skolbarn – som generellt har den mest ojämställda fördelningen – är de latenta konflikterna flest. Nästan fyra av tio kvinnor i de familjerna håller ofta eller ibland tyst för husfridens skull. Bland dem som jobbar heltid är det nästan sex av tio som uppger att de gör saker själva för att de inte orkar tjata på sin man. För småbarnsmödrarna är den andelen fyra av tio. De latenta konflikterna verkar alltså öka med tidens gång. I alla fall så länge det finns barn i huset. I äldre familjer utan barn är det få diskussioner och inte heller så stora konflikter. Bara en fjärdedel av de kvinnorna uppger att makarna ibland eller ofta är oense om Missnöje, konflikter och upplösning Makarna har anpassat sig (eller skilt sig) som hushållsarbetets omfång har minskat. Tabell 32 Förekomst av konflikter avseende hushållsarbetets fördelning i olika familjesituationer. Instämmer delvis eller helt i att Instämmer delvis eller helt i att hon inte orkar tjata mer på sin man att han ska göra sin del av arbetet Instämmer delvis eller helt i att maken/sambon vägrar ta sin del Önskar ibland eller ofta att maken/sambon gjorde mer Tar ibland eller ofta upp frågan Är ibland eller ofta oense om Håller ibland eller ofta tyst för har vi sett exempel på kvinnor som känner sig missnöjda över att de efter sina barns födelse finner att de gör det mesta hemma. önskade att fördelningen skulle vara som den var före barnen, var besviken över att hon ensam fick ta ansvaret för hem och barn och önskade att Bo skulle göra mer, även om hon aktade sig för att tjata. Också berättelse om sitt före detta äktenskap nedan, åskådliggör hur en skev fördelning av hushållsarbetet resulterar i missnöje. Den visar dessutom hur konfliktformerna kan förändras . Hon och hennes före detta man har tre barn tillsammans, alla i förskoleåldern. När och hennes man skildes motsvarade fördelningen av hushållsuppgifter i deras familj den patriarkala familjetypen. skötte allt som hade med hem och barn att göra. Det hade inte alltid varit på det sättet. Så länge och hennes man inte hade barn delade de lika på hushållsarbetet. Vi diskade och vi lagade mat och vi tvättade och vi städade och vi strök tillsammans, erinrar sig . När barnen kom utvecklades dock en ny ordning. Det blev som tog ut föräldraledigheten för alla tre barnen och för varje barn som kom så gjorde han mindre och Till slut hade ensam ansvaret för både barnen och hushållet. Hon var inte alls tillfreds med den situationen. Därför försökte hon att få en förändring till stånd. pratade med och tjatade på sin man för att få honom att ta ett större ansvar för barn och hushållsarbete men: ... han vart bara arg och struntade i det demonstrativt. Så gick han och duschade, så kunde han ju slänga strumpor och kalsonger på golvet, och där kunde de ju ligga i tills jag flyttade dem, bara för att jag bad honom. Lägg dem i tvättkorgen, lyft på locket! Då la han dem i köket på gol- vet. Hushållsarbetet blev ett konfliktfyllt område för och hennes man. Det kom mer och mer att utvecklas till en arena för maktkamp mellan makarna. tvingades emellertid att inse att tjatstrategin inte gav önskade resultat. Hon gjorde då som många andra kvinnor i samma situation uppenbarligen gör. Hon slutade att be sin man om hjälp. Hemarbetets fördelning förblev förstås som den var. Vi var [från början] överens om att dela på allting. Vi skulle göra precis lika mycket. Men han kunde gå ifrån matbordet och låta smör och mjölk och disk och allting stå kvar en hel dag. För det kunde man ta sedan, han skulle bara ta fem [minuters vila] så att säga. Och det där vart mer och mer. Jag tröttnade på det. Istället för att gå och tjata på honom Men herregud, ta undan din tallrik, du kan ju duka av bordet, du sa att du skulle duka av bor- det, gör det nu // Då orkade jag inte längre, då gjorde jag det själv. Det här med att städa, eftersom det ena barnet visade sig vara väldigt allergiskt, och blev det mer och mer, så gick jag ju och städade i princip för att hålla det dammfritt och rent hemma. Det var ju mycket med tvätt och städning, mycket extra. Det gjorde ju aldrig han. Jag låg på sjukhuset med pojken en gång och då hade jag den andra flickan med mig för att han inte klarade av att vara hemma och ta hand om henne.