sou · GLB345 · 1998-01-01 00:00:00 — De självständiga stiftelserna, dock inte församlingarnas donationsstiftelser, behandlas i skattehänseende som forskningsstiftelser och andra stiftelser som be- driver s.k. kvalificerat allmännyttig verksamhet. Detta innebär att skatt- skyldigheten är begränsad vilket framgår av 7 § 6 mom. Donationsstiftelserna beskattas inte. Vidare finns självständiga ideella föreningar, för exempelvis ung- domsverksamhet, som har stark koppling till . Även sådana föreningar anses bedriva allmännyttig verksamhet och behandlas skattemässigt på samma förmånliga sätt som andra liknande föreningar, jämför 7 § 5 mom. Dagens skattskyldiga subjekt 83 För fullständighetens skull bör nämnas att det också finns självständiga bolag med stark anknytning till . Ett exempel är bok- förlaget . De kyrkliga bolagen behandlas på samma sätt som andra skattesubjekt i bolagsform. Jag kommer inte att uppehålla mig vidare vid dem. Övriga trossamfund är som nämnts i regel organiserade som ideella föreningar. Andra exempel finns, såsom som har bil- dat en stiftelse - Stiftelsen i - för att kunna agera i affärsmässiga och rättsliga sammanhang. Trossamfund som är ideella föreningar behandlas skattemässigt som de ovan nämnda kyrkliga ideella föreningarna. De anses bedriva allmännyttig verksamhet, i den mening som avses i 7 § 5 mom. Stiftelser med ändamål att främja religiös verksamhet är däremot inte att anse som kvalificerat allmännyttiga stiftelser, enligt 7 § 6 mom. 84 Dagens skattskyldiga subjekt I det följande skall jag beskriva hur skattskyldigheten ser ut för de olika skattesubjekten inom . Jag beskriver de olika skatterna var för sig och börjar här med inkomstskatten. När det gäller den bör till att börja med påminnas om att inga juridiska personer - utom dödsbon - betalar inkomstskatt. Huvudregeln när det gäller statlig inkomstskatt är att alla juridiska personer - utom dödsbon - betalar skatt av sin nettoinkomst. Detta gäller således också de kyrkliga skattesubjekten. Som framgått ovan finns dock i SIL ett system av undantagsregler, som i olika hög grad befriar de kyrkliga skattesubjekten från skattskyl- dighet. Kyrkokommunerna är helt befriade från att betala inkomstskatt. Det framgår av 7 § 3 mom. Detsamma gäller för staten och för andra kommuner. Eftersom kyrkokommunerna i skattehänseende anses äga prästlönefastigheterna och prästlönefonderna blir dessa inte föremål för statlig inkomstskatt, se 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Kyrkostiftelserna är inte frikallade från skattskyldighet i lika hög ut- sträckning som kyrkokommunerna. Enligt huvudregeln, som framgår av 7 § 6 mom. SIL, skall de betala inkomstskatt för löpande avkastning av fastighet eller rörelse. Detta betyder att de löpande inkomsterna av församlingskyrkas fastighet och domkyrkas fastighet blir beskattade om inte det förhållandet att förvaltningen är anknuten till kyrkokommunerna leder till annan bedömning. Det senare torde normalt inte vara fallet. Kyrkostiftelserna är inte skyldiga att betala skatt för inkomster från kapitalförvaltningen. För själva kyrkobyggnaderna med tomter gäller ett särskilt undantag för specialbyggnader, som kan utläsas ur 7 § 7 mom. SIL jämförd med 3 kap. 3 § fastighetstaxeringslagen. Inkomst av dessa fastigheter beskattas ej. Eftersom SFRV är ett katalogsubjekt enligt 7 § 4 mom. SIL beskattas den stiftelsen bara för löpande avkastning av fastighet. Inkomst som hänför sig till kapitalförvaltning eller rörelse beskattas således inte hos SFRV. De självständiga kyrkliga stiftelser som bedriver exempelvis diakoni- verksamhet anses vara kvalificerat allmännyttiga och är därför skatte- befriade enligt 7 § 6 mom. De är således frikallade från skatt- skyldighet för sådan verksamhet som inte hänför sig till löpande innehav av fastighet eller rörelse. Vidare är inkomster av fastigheter som ägs av stiftelsen och som används för den allmännyttiga verksamheten skattebefriade. Dessutom frikallas stiftelsen från skattskyldighet för sådan inkomst av fastighet som är hänförlig till vissa särskilda byggnader, såsom vårdbyggnader, idrottsanläggningar, skolor och ecklesiastikbyggnader. Kyrkobyggnader, prästgårdar och krematorier är exempel på ecklesiastikbyggnader. Detta framgår av 7 § 7 mom. SIL med hänvisning till fastighetstaxeringslagen. För att en stiftelse i skattehänseende skall bedömas som kvalificerat allmännyttig krävs att dess huvudsakliga ändamål är exempelvis att vårda och uppfostra barn, att stödja undervisning, att utöva hjälpverk- samhet bland behövande eller att främja vetenskaplig forskning. En heltäckande ändamålsförteckning finns i 7 § 6 mom. Andra kyrkliga stiftelser, som inte anses vara kvalificerat allmän- nyttiga, inkomstbekattas för alla slags inkomster. De s.k. donationsstiftelserna är i rättstillämpningen skattebe- friade. Detta gäller under förutsättning att dessa stiftelser tillgodoser ändamål som anknyter till kyrkokommunerna och att de förvaltas av kyrkokommunerna. För ideella föreningar är huvudregeln att all inkomst av näringsverk- samhet beskattas. Till följd av en omfattande undantagsbestämmelse, bland annat för föreningar som har till huvudsakligt ändamål att främja religiösa eller välgörande ändamål, torde dock det stora flertalet själv- ständiga ideella föreningar vara befriade från skattskyldighet för sådan inkomst som inte hänför sig till löpande innehav av fastighet eller rö- relse. Det gäller också för självständiga kyrkliga föreningar. För att undantaget, som framgår av 7 § 5 mom. SIL, skall bli tillämpligt för dessa föreningar krävs dock även att föreningen uteslutande eller så gott som uteslutande ägnar sig åt nyssnämnda allmännyttiga ändamål, att föreningen har en öppen medlemsintagning samt att verksamheten skäligen svarar mot avkastningen av föreningens tillgångar. Eftersom det bara är inkomster av rörelse och löpande avkastning av fastigheter som kan bli skattepliktiga hos sådana föreningar är de aldrig skyldiga att betala skatt på realisationsvinster . För sådana begränsat skattskyldiga ideella föreningar som omta- lats gäller dessutom ytterligare undantag enligt samma lagrum. Till att börja med gäller att inkomst av en fastighet som tillhör föreningen och som används direkt i verksamheten inte beskattas. Vidare gäller att in- komst är skattefri om den härrör från verksamhet som antingen har na- turlig anknytning till föreningens ändamål eller av hävd har utnyttjats som finansieringskälla för ideellt arbete. Naturlig anknytning anses föreligga om en inkomst direkt härrör från föreningens ideella verksamhet. Således föreligger skattefrihet ex- empelvis för hyresintäkter från upplåtelse av samlingslokal för allmän- nyttigt ändamål och för försäljningsintäkter avseende böcker som sålts i syfte att öka intresset för föreningen. Till verksamhet som av hävd har utnyttjats för att finansiera ideellt arbete räknas, enligt en exemplifiering i lagtexten, anordnande av lotte- rier, fester, insamlingskampanjer och liknande. De exempel som nämns är sådan verksamhet som inte bedrivs i konkurrens med näringsidkare. Uppräkningen är inte avsedd att vara uttömmande, utan visar vilka slags verksamheter som vid tiden för lagstiftningens tillkomst uppfattades som traditionella finanseringskällor för föreningslivet. I övrigt innehåller varken lagtext eller förarbeten någon precisering av hävdbegreppet. Det är en uppgift för praxis att göra den närmare avgränsningen. Ideella föreningar kan vidare, enligt 7 § 7 mom. SIL, befrias från skattskyldighet avseende inkomst hänförlig till vissa särskilda byggnader och fastigheter, såsom vårdbyggnader, idrottsanläggningar, skolor och Exempel på ecklesiastikbyggnader är kyrkobyggnader, prästgårdar och krematorier. För sådan inkomst som inkomstbeskattas hos ideella föreningar medges ett grundavdrag med . Detta framgår av 8 § SIL. Andra trossamfund än är i regel organiserade som ide- ella föreningar och beskattas då på samma sätt som de kyrkliga före- ningarna i föregående avsnitt. Om ett trossamfund i stället har valt stif- telseform som bas för sin ekonomiska verksamhet gäller att ändamålet att främja religiös verksamhet inte faller under de ändamål i 7 § 6 mom. SIL, som innebär att stiftelsen skall anses vara kvalificerat allmännyttig. Fastighetsskatt är en separat skatt som tas ut av vissa fastighetsägare. Det spelar ingen omedelbar roll om fastighetsägaren är inkomstskatte- befriad eller inte. För statligt ägda fastigheter betalas ingen fastighets- skatt. Till fastighetsskatt skattepliktiga fastigheter är, enligt 1 § lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, endast de fastigheter som vid fastighetstaxeringen betecknas som småhusenhet, hyreshusenhet, in- dustrienhet eller lantbruksenhet med småhus eller tomt för småhus. Det betyder att en stor del av den kyrkliga jorden, nämligen skogs- och jordbruksmarken, inte fastighetsbeskattas. Det är endast om det på lantbruksenhet finns exempelvis en sommarstuga som fastighetsbe- skattning skall ske. Underlag för fastighetsskatt är i regel fastighetens taxeringsvärde året före taxeringsåret. Skattesatsen är mellan . Vissa fastigheter är enligt särskilda bestämmelser undantagna från skatteplikt. De får inga taxeringsvärden. Bestämmelserna om detta finns i fastighetstaxeringslagen. Sådana byggnader som ägs av in- komstskattebefriade kyrkor, ideella föreningar eller stiftelser och till övervägande del används i deras ideella verksamhet är undantagna från skatteplikt. Dessutom är s.k. specialbyggnader undantagna från fastig- hetsskatt. Till specialbyggnader räknas, som nämnts, bland annat vård- byggnader, idrottsanläggningar, skolbyggnader, kulturbyggnader, eck- lesiastikbyggnader och s.k. allmänna byggnader. Kyrkobyggnader, prästgårdar och krematorier är exempel på ecklesiastikbyggnader. männa byggnader är bland andra sådana byggnader som ägs av kyrko- kommunerna eller de borgerliga kommunerna och som används för allmän styrelse eller förvaltning. Definitionen av specialbyggnad framgår av 2 kap. 2 § fastighets- taxeringslagen. Regeringen har överlämnat en remiss till lagrådet med förslag till en ny förmögenhetsbeskattning. Remissen innehåller inga förändringar avseende förmögenhetsbeskattningen av trossamfunden och de allmän- nyttiga ideella föreningarna. I den mån inkomstskattebefrielse föreligger blir det också befrielse från förmögenhetsskatt. Mervärdesskatt betalas till staten enligt bestämmelser i mervärdes- skattelagen (1994:200). Skattskyldiga är bland andra de som inom lan- det i yrkesmässig verksamhet omsätter varor och tjänster. Kyrkokommunernas omsättning av varor och tjänster är inte un- dantagen från skyldigheten att betala mervärdesskatt. Men eftersom den kyrkokommunala verksamheten oftast inte bedrivs i former som är att jämföra med näringsverksamhet, utgår mervärdesskatt endast i be- gränsad omfattning. Begravningsverksamheten är generellt undantagen från mervärdes- skatteskyldighet, enligt 3 kap. 23 § 6 punktenmervärdesskattelagen. De kyrkliga föreningarna och de fria trossamfunden är i betydande utsträckning befriade från mervärdesskatteskyldighet. Av 4 kap. 8 § mervärdesskattelagen framgår nämligen att en verksamhet som bedrivs av en förening inte räknas som yrkesmässig i mervärdesskattelagens mening om den ärinkomstskattebefriad enligt 7 § 5 mom. har beslutat om justeringar i mervärdesskatte- reglerna för kultur-, utbildnings- och idrottsområdet (se prop. 1996/97:10). Detta innebar ingen förändring av nuvarande generella undantag i mervärdesskattelagen för ideella föreningars verksamhet. För kyrkostiftelserna, katalogsubjektet SFRV och övriga kyrkliga stiftelser gäller inget motsvarande undantag från mervärdesskatte- skyldighet. Den som får arv, testamente eller gåva skall enligt huvudregeln betala arvs- eller gåvoskatt. Trossamfunden är befriade från sådan skyldighet. Detta framgår av 3 § lagen (1941:416) om arvs- och gåvoskatt. Av samma lagrum framgår att övriga ovan redovisade kyrkliga skatte- subjekt omfattas av samma undantag. Gåvoskattebefrielse, men ej arvsskattebefrielse, föreligger även för övriga stiftelser som skall främja religiösa eller välgörande ändamål och för försäkringsföreningar. Detta framgår av 38 § lagen om arvs- och gåvoskatt. Den som förvärvar fast egendom, förvärvar tomträtt eller beviljas in- teckning skall enligt huvudregeln i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter (stämpelskattelagen) erlägga stämpelskatt till staten. Förvärv av fast egendom är skattepliktigt om det sker genom bl.a. köp, byte eller tillskott till bolag eller förening. För sådana skattesubjekt som är gåvoskattebefriade (se föregående avsnitt) är skattesatsen av egendomens värde vid förvärv och av beloppet vid inteckning. Lagen innehåller en undantagsbestämmelse som är tillämplig för kyrkokommunerna. När en kyrkokommun förvärvar mark som enligt plan skall användas för allmän plats, begravningsplats eller special- byggnad föreligger, enligt 6 § stämpelskattelagen, ingen skatteplikt. Vad en specialbyggnad är framgår av fastighetstaxeringslagen och har exemplifierats ovan i avsnitt 15.2. För övriga här aktuella skattesubjekt finns inget motsvarande undantag. 15.7Särskild löneskatt på pensionskostnader Den som har utfäst sig att betala en tjänstepension skall, enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader, t ill staten betala särskild löneskatt. Den särskilda löneskatten motsvarar skattedelen i de sociala avgifterna. Denna skattskyldighet gäller på samma sätt som för övriga socialavgifter alla arbetsgivare utan undantag, även de kyrkliga skattesubjekten. Tjänstepensioner kan vara säkerställda genom pensionsförsäkring, i stiftelse eller genom en på särskilt sätt gjord av- sättning i balansräkning. Om så är fallet beräknas skatten på den av- sättning som arbetsgivaren har gjort under beskattningsåret. Om pen- sionerna inte är säkerställda betalas skatten vid utbetalning av pensio- nen. I kyrkokommunerna säkerställs pensionsåtagandena inte på sätt som nämnts. Därför beräknas skatten i stället på den kostnad arbetsgiva- ren har haft för utbetalningar av pensionsförmåner. Skattesatsen är densamma vid de olika beräkningsmetoderna. Den sär- skilda löneskatten på pensionskostnader infördes i samband med skattereform. Även utbetalningar av pensionsförmåner som grundar sig på åtaganden som gjorts före lagens ikraftträdande omfattas av skattskyldigheten. Pensionskapital i livbolag, understödsföreningar, pensionsstiftelser och företag utgör underlag för beskattning enligt lagen (1990:661) om av- kastningsskatt på pensionsmedel. Sådan skatt tas ut på en schablonmäs- sigt beräknad avkastning. betalas ingen avkastningsskatt av de kyrkliga skattesubjekten, eftersom de pensionsåtaganden som har gjorts inte är säkerställda på sådant sätt att skattskyldighet inträder. 16.1Registrerat trossamfund en ny associationsform Riktlinjebeslutet innebär att en ny associationsform skall införas i svensk rätt. blir vid relationsändringen en självständig juridisk person i form av ett s.k. registrerat trossamfund. Även övriga trossamfund kommer att genom registrering kunna anta samma juridiska form. Inget hindrar dock att ett trossamfund väljer att hålla fast vid sin nuvarande form av ideell förening eller att bevara sin stiftelse. Självständiga organisatoriska delar av trossamfund kommer att kunna registreras på samma sätt som trossamfunden. Församlingarna och stiften inom blir sådana registrerade trossamfundsdelar. Vad jag redogjort för utvecklas närmare i slutbetänkandet från Utredningen om trossamfundens rättsliga reglering. Lagstiftningen om de registrerade trossamfunden blir kortfattad. Mycket talar därför för att de i praktisk rättstillämpning kommer att jämföras med ideella föreningar, som inte alls är civilrättsligt lag- reglerade. Den kyrkliga egendomen skall enligt riktlinjebeslutet stå till förfogande även efter relationsändringen. Kammarkollegiet ger i sitt slutbetänkande förslag till hur detta kan ordnas enligt tre olika modeller kallade stiftelsealternativet, ägandealternativet och lagstift- ningsalternativet. De tre modellerna skiljer sig när det gäller ägande- förhållanden endast åt vad avser egendom som regleras i 41 kap. 1 § kyrkolagen (prästlönefastigheter) och 41 kap. 23 § kyrkolagen (prästlönefonder). En närmare presentation av modellerna ges i Kam- markollegiets betänkande. Kammarkollegiets förslag innebär att de framtida äganderättsför- hållandena klarläggs helt eller - enligt lagstiftningsmodellen - i viss mån. Till att börja med föreslås att staten avstår från sina anspråk på de så kallade kronoanslagen, som ställdes t ill kyrkans förfo- Äganderätten skall i stället genom lag förklaras tillkomma eller någon del därav, på sätt som jag redovisar i det följande. Vidare föreslås enligt samtliga tre modeller att äganderätten till de äldre stiftelseliknande egendomsslagen genom lag förklaras tillkomma den församling inom vilken lokalkyrkan ligger eller det pastorat inom vilket prästgården i fråga ligger. Detsamma skall gälla tillhörande för- samlingskyrkas fastighet och fastighetsfond samt domkyrkas fastighet och fastighetsfond. Beträffande sådana biskopsgårdar, som inte sorterar in under någon redan nämnd egendomskategori, föreslår Kammarkolle- giet lagstiftning av innebörd att äganderätten förklaras tillkomma det stift i vilket ligger. Kyrkofonden föreslås genom lag för- ägd av . Även äganderätten till de få kyrkofonds- fastigheter som finns kvar skall enligt förslaget på samma sätt överföras till . Vad som beskrivits har handlat om den mindre delen av den specialreglerade egendomen. Den större delen utgörs av prästlönefas- tigheter och prästlönefonder. De tre ovan nämnda modellerna skiljer sig åt vad gäller den framtida äganderätten till dessa. Stiftelsemodellen innebär att övrig specialreglerad egendom, dvs. prästlönefastigheter och prästlönefonder, förs till en stor stiftelse som bildas i samband med relationsändringen. Stiftelsen blir ett eget rätts- subjekt, för vilket stiftelselagen (1994:1220) blir t illämplig. Den kommer alltså inte att vara en del av . Tillgångarna kan inte redovisas som . Stiftelsens fasta egendom kommer att kunna lagfaras för stiftelsen. Genom bestämmelser om förvaltarskapet kommer kyrkan dock att ha full kontroll över stiftelsen. Stiftelsen ges ett allmänt formulerat ändamål knutet till uppgift att sprida ord. Det är på central nivå som bär ansvaret. Detta hindrar inte en delegation av ansvaret till lokala nivåer. Stiftelsen blir ett eget rättssubjekt. Ägandemodellen innebär att prästlönefastigheter och prästlönefonder förs till trossamfundet med full äganderätt. disponerar då över prästlönefastigheterna som dess ägare, enligt vanliga civilrättsliga regler. Den fasta egendomen kan lagfaras för kyrkan. Trossamfundet i dess helhet blir alltså ägare till egendomen. Detta hindrar inte att ansvarsförhållandena delegeras inom . Lagstiftningsalternativet innebär att äganderättsfrågorna avseende prästlönefastigheter och prästlönefonder lämnas olösta, som de ligger . I lagen om slås dock fast att för- valtar egendomen i fråga enligt nuvarande övergripande ändamålsbe- stämmelse. Förslaget innebär alltså en lagstiftning om att ändamålet för denna egendom skall vara att bidra till de ekonomiska förutsättningarna för förkunnelse. Kyrkomötet kommer att ha frihet att närmare bestämma formerna för förvaltningen. När det gäller den fria stiftelse- och föreningsegendomen, som varken är specialreglerad eller kyrkokommunalt ägd, konstateras att denna egendom följer regler som inte kommer att påverkas av en relationsändring. Kammarkollegiets förslag innebär således att de s.k. kyrkostiftelserna inte kommer att finnas kvar som skattesubjekt. Den egendom som beskattas där kommer i stället att beskattas hos delar av tros- samfundet . Stiftelsealternativet innebär att prästlöne- fastigheter och prästlönefonder beskattas hos en stiftelse. Ägandealter- nativet innebär att prästlönetillgångarna beskattas hos eller någon del därav. Även lagstiftningsalternativet innebär, såvitt nu kan bedömas, att prästlönetillgångarna liksom beskattas hos delar av trossamfundet . 17Likställighet med allmännyttiga ideella föreningar Mina slutsatser och förslag: *och dess organisatoriska delar bör i skatte- hänseende likställas med allmännyttiga ideella föreningar och andra trossamfund. Allmännyttiga ideella föreningar har begränsad skatt- skyldighet. För att likställighet skall uppnås måste lagreglerna om statlig inkomstskatt ändras. *Såvitt avser den kyrkliga jorden bör förändringarna föregås av en övergångsfrist. 17.1Allmänna motiv för likställighet En grundtanke i riktlinjebeslutet är att i ökad utsträck- ning skall likställas med övriga trossamfund. Likställigheten bör som princip gälla även den skattemässiga behandlingen av trossamfunden. De övriga trossamfunden är i regel organiserade som ideella föreningar . En del av dem kommer sannolikt att behålla föreningsformen även efter relationsändringen, medan andra kommer att välja att registrera sig som trossamfund. Trossamfunden och de allmännyttiga ideella föreningarna bedriver verksamhet av liknande slag. Bakom den inkomstskattebefrielse som omfattar allmännyttiga ideella föreningar ligger grundtanken att endast sådan verksamhet som är direkt kommersiell och som konkurrerar med annan näringsverksamhet skall beskattas. Det är naturligt att och andra registrerade trossam- fund beskattas i en ordning som innebär enhetliga regler för dem och för andra trossamfund med föreningsform. Dagens beskattningsregler för ideella föreningar innebär en långt- gående skattebefrielse avseende inkomstskatt, förmögenhetsskatt och 98 Likställighet med allmännyttiga ideella föreningar mervärdesskatt som, enligt min bedömning, skulle vara väl avpassad även för verksamhet. Från sida har anförts önskemål om skattebefrielse enligt reglerna om katalogsubjekt, alternativt särskild skattebefrielse för inkomster av prästlönetillgångar. Katalogsubjekten är, som nämnts, stiftelser och andra rättssubjekt som särskilt räknas upp i den s.k. katalogen i 7 § 4 mom. Rätts- subjekten i katalogen är begränsat skattskyldiga, oberoende av de krite- rier som annars måste vara uppfyllda för begränsad skattskyldighet. Många katalogsubjekt uppfyller inte heller dessa kriterier. Om de gjorde det skulle de inte ha behövt vara med i katalogen. De har dock ansetts bedriva en så höggradigt allmännyttig verksamhet att de ändå är skattebefriade för all annan inkomst än sådan inkomst som hänför sig till innehav av fastighet. Även om katalogen vid relationsändringen utvidgades till att omfatta ägarna av den kyrkliga jorden skulle således skattskyldighet föreligga för inkomst som härrör från innehav av fastighet. Med dagens skatteregler för katalogsubjekt skulle det alltså knappast vara en fördel för och dess delar att efter relationsändringen föras till katalogen. Det finns en möjlighet att reglerna för beskattning av katalog- subjekten hunnit ändras när relationsändringen genomförs. Stiftelse- och föreningsskattekommittén, vars förslag ligger öppna, föreslår att antalet katalogsubjekt skall minskas. föreslås att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skall kunna medge motsvarande dispens i enskilda fall. Medgivande skall kunna lämnas även för andra skattesubjekt än stiftelser. De kriterier som föreslås för skattebefrielse är att ett väsentligt allmänintresse tillgodoses, att subjektet intar en särställning så att skattebefrielse kan vara önskvärd från allmän synpunkt, att befrielsen skulle ha väsentlig ekonomisk betydelse och att befrielsen inte kan antas medföra en snedvridning av konkurrensen. Kommitténs förslag innebär dessutom den förändringen att katalogsubjekten skall bli skattebefriade från alla slags inkomster. Skulle kommitténs förslag realiseras förefaller det mycket tveksamt om det över huvud taget kan bli möjligt att hänföra ägarna av den kyrkliga jorden dit. Total skattebefrielse för dem kan nämligen befaras medföra en snedvridning av konkurrensen.