sou · GLB3156 · 1998-01-01 00:00:00 — En möjlig förklaring till detta är att kandidatländernas komparativa nackdel i kunskapsintensiv produktion och komparativa fördel i kapitalintensiv produktion minskat. En annan möjlig förklaring är att Europaavtalen har begränsat exporten av kapitalintensiva varor. I så fall skulle ett EU-medlemskap kunna medföra att nettohandelsmönstret återgår till det som gällde . Från det teoretiska avsnittet vet vi att teknologiskillnader också kan förväntas påverka handelsmönstret. Det finns emellertid ingen studie, i vilken en analys görs av hur teknologiskillnader påverkar handels- mönstret för kandidatländerna. Viss relevant information presenteras emellertid i en polsk studie (Burzynski et al. Burzynski et al. jämför med EU med avseende på arbetsproduktiviteten i 16 olika branscher. I alla utom tre branscher är produktiviteten betydligt högre i EU än i . Skillnaderna är dock minst för arbetsintensiva varor och för varor där insatser av naturresurser är viktiga. Om vi utgår från att detta resultat är representativt, skulle vi således förvänta oss att tekno- logiskillnaderna bidrar till ländernas nuvarande specialisering i arbets- intensiva varor. De teknologiskillnader som råder kan emellertid komma att förändras relativt snabbt om kandidatländerna får tillgång till utländsk teknologi. Härvidlag kan utländska företag spela en betydande roll, något som vi återkommer till i kapitel 5. Relativa faktortillgångar i CÖEL och regionens potentiella komparativa fördelar Om vi direkt studerar de öst- och centraleuropeiska ländernas relativa faktortillgångar framträder en något annorlunda bild av de potentiella komparativa fördelarna. De studier som presenteras i CEPR (1990) och (1992) finner samtliga att tillgången på utbildad arbetskraft är relativt god i CÖEL. Till stöd för denna slutsats anförs bl.a. att det nästan inte finns någon analfabetism, vilket tyder på att den grundläggande utbildningen fungerar väl (Halpern, 1995). och (1992) visar dessutom att gymnasieungdomar i och klarar sig väl i internationella tester av färdigheter i natur- vetenskap. Enligt de beräknar som finns tillgängliga tycks det också som om andelen forskare, som andel av befolkningen, är relativt stor (Halpern, 1995). Det finns således en del som tyder på att kandidatländerna har potentiella komparativa fördelar i relativt humankapitalintensiv produk- tion. Man bör emellertid förhålla sig något skeptisk till att human- kapitaltillgången skulle vara så god som de statistiska måtten tyder på. Det är generellt sett svårt att mäta tillgången på humankapital. Ett välkänt problem med kvantitativa data är att de kan vara missledande, eftersom även kvaliteten på utbildningen är viktig, något som de ovan nämnda studierna visserligen försöker ta hänsyn till. Utgångspunkten för definitionen av begreppet humankapital är dock att utbildning och andra färdigheter ska vara kommersiellt gångbara, något som endast kan bedömas på en fungerande marknad. Det kan finnas skäl att tro att inriktningen på utbildningen, och de färdigheter som förvärvades på arbetsplatserna av planekonomi, har relativt begränsat värde i en marknadsekonomi. För att t.ex. forskare ska bidra till humankapitalet krävs att deras verksamhet leder till utvecklandet av ny teknik. En indikation på att den relativt goda tillgången på forskare i inte nödvändigtvis avspeglas i en god tillgång på humankapital är att dessa länder inte 54 Internationell handel SOU 1997:156 bidrar med särskilt många patent på världsmarknaden (Halpern, 1995). 14 Kvarstår gör dock att CÖEL har betydligt bättre tillgång på högutbildad arbetskraft än många utvecklingsländer och i vissa fall ligger på en nivå som är jämförbar med den i vissa av de nuvarande EU-länderna. Att mäta tillgången på fysiskt kapital är också förknippat med problem. Både fysiskt kapital och humankapital har lång livslängd, och det blir därför väsentligt att gå relativt långt tillbaka i tiden för att studera investeringar och kapitalbildning. CÖEL har haft relativt be- tydande investeringar i fysiskt kapital. med planekonomi uppnåddes investerings kvoter som var väl jämförbara med de i väst (CEPR, 1990). Om man mäter kapitalt illgången utifrån kostnaderna för gjorda investeringar kommer man därför fram till att kandidatländerna har en förhållandevis god tillgång på fysiskt kapital. Det finns emellertid en tendens att de beräkningar som utgår från investeringsutgifterna överdriver tillgångarna på fysiskt kapital. En stor del av dessa utgifter har gått till att utöka kapitalbeståndet med föråldrad utrustning, medan moderniseringen av kapitalbeståndet haft mycket låg prioritet (CEPR, 1990). Det innebär att kapitalets produktivitet kan vara lägre än i länder med jämförbar storlek på investeringsutgifterna. Denna tendens förstärks av att investeringarna ofta gått till företag och sektorer som varit långt ifrån de mest effektiva. En rimlig bedömning av kapital- tillgångarna i CÖEL ger därför vid handen att tillgången på fysiskt kapital är något lägre än vad investeringsutgifterna anger, men ändå förhållandevis god jämfört med andra länder. Sammanfattningsvis kan följande slutsatser om nettohandelsmönstret dras: På kort sikt kommer CÖEL att huvudsakligen specialisera sig på produktion och export av arbetsintensiva varor. På lite kommer emellertid kandidatländerna att i större utsträckning exportera kunskapsintensiva varor till EU-länderna. Med eller utan EU-medlem- skap kan handeln på kort sikt förväntas huvudsakligen utgöras av mellanbranschhandel, som avspeglas i den nettohandel som vi studerat i detta avsnitt. Vi kan emellertid förvänta oss att andelen inombransch- handel, dvs. den handel som går i båda riktningar inom en och samma bransch, gradvis kommer att öka. Denna typ av handel är föremål för analys i nästa avsnitt. 14 Denna observation gäller patent registrerade i . Det finns självfallet även andra skäl till varför de central- och östeuropeiska länderna inte tar ut patent där i samma utsträckning som andra länder, som t.ex. ovana vid förfarandet när det gäller att söka patent. 3.3Stordriftsfördelar, produktdifferentiering och inombranschhandel Ny handelsteori: stordriftsfördelar och produktdifferentiering Teorin om komparativa fördelar är ett mycket kraftfullt redskap när man söker analysera utrikeshandelns orsaker och effekter. Av olika skäl behöver teorin dock kompletteras med andra modeller för att analysera den utrikeshandel som vi observerar. Det faktum att en stor del av världshandeln sker mellan länder med likartade faktortillgångar är svårt att förena med teorin om komparativa fördelar. Utifrån HO-teorin skulle vi nämligen i stället förvänta oss att ju större skillnaderna var mellan ländernas relativa faktortillgångar, desto större var handeln. Mellan länder med likartade faktoruppsättningar och te knologi skulle vi förvänta oss att handeln var liten. I verkligheten sker en stor del av världshandeln mellan de rika industrialiserade länderna, som har mycket likartade produktionsförutsättningar. Dessutom utgörs en stor del av handeln av inombranschhandel, dvs. samtidig export och import inom en och samma bransch. Den handel som i första hand förklaras av teorin om kompa- rativa fördelar, och som vi studerat, är den handel som sker mellan branscher, dvs. den handel som består av ett utbyte av varor med olika faktorintensiteter och/eller teknologi. En del av den s.k. inombranschhandeln kan dock förklaras inom ramen för teorin om komparativa fördelar. I synnerhet gäller det när sådan handel förekommer mellan länder med stora olikheter i faktor- tillgångarna. Det kan då handla om att varor med stora skillnader i faktorintensiteter produceras inom en och samma bransch. Det gäller exempelvis insatsvaror och färdigvaror med stora skillnader i kvalitet. För att förstå denna typ av handel antar vi igen att Väst har god tillgång på kapital, medan Öst har god tillgång på arbetskraft. Vidare antar vi att olika moment i produktionsprocessen fram till en färdig produkt består av flera led med olika faktorintensiteter. Exempelvis kan vi anta att produktionen av komponenter kräver relativt stora insatser av kapital, medan själva sammansättningen av färdigvaran kräver relativt stora insatser av arbetskraft. Vi kan också anta att produktvarianter med låg kvalitet produceras med relativt arbetsintensiv teknologi, medan varianter med hög kvalitet produceras med relativt kapitalintensiv Handelsutbytet mellan länder med skillnader i relativa faktortillgångar kommer då att ha sin grund i komparativa fördelar. Väst kommer att specialisera sig på att tillverka och exportera kompo- nenter och högkvalitativa varianter, medan Öst kommer att speciali- sera sig på sammansättning av komponenter och på produktion av varianter med lägre kvalitet. Den enda skillnaden jämfört med tidigare är att i detta fall kommer det som exporteras och det som importeras att definieras som tillhörande samma bransch.15 All inombranschhandel kan dock inte förklaras med hjälp av denna teori. En betydande del av inombranschhandeln sker mellan länder med likartade faktoruppsättningar och i varianter med likartad kvalitet. Denna typ av inombranschhandel kan emellertid förklaras med hjälp av nyare handelsteorier, där skillnader i faktortillgångar kompletteras med stordriftsfördelar och där produktdifferentiering ses som orsaker till handel.16 För att förklara grunddragen i dessa teorier tänker vi oss en marknad där produkter som är ofullständiga substitut för varandra säljs. Det finns stordriftsfördelar i produktionen, vilket för att högre produktionsvolymer medför lägre styckkostnader. Om faktortillgångar och teknologi är rela- tivt likartade i våra två länder, kommer de båda att ha tillverkning av denna typ av produkter. Förekomsten av stordriftsfördelar medför dock att det blir lönsamt att endast producera ett fåtal produktvarianter i varje land. Eftersom konsumenter upplever olika varianter som ofullständiga substitut, kommer emellertid alla produktvarianter att efterfrågas i båda länderna. Detta ger upphov till samtidig export och import i en bransch. Det finns välfärdsvinster också av denna typ av handel. I små länder kommer endast ett fåtal produktvarianter att produceras. Om många varianter skulle produceras inom landet skulle styckkostnaden bli hög p.g.a. outnyttjade stordriftsfördelar. Med utrikeshandel kan emellertid 15 I modeller där produkter antas vara differentierade med avseende på kvalitet har det visats att länder med relativt god tillgång på kapital kommer att exportera produktvarianter med hög kvalitet, medan länder med relativt god tillgång på arbetskraft kommer att exportera produktvarianter med låg kvalitet (Falvey, 1981). Detta resultat beror på att det antas att produkter med hög kvalitet kräver relativt kapitalintensiv produktion, medan produkter med låg kvalitet kan produceras med mer arbetsintensiv teknik. Flam och Helpman (1987) har visat liknande resultat i en modell med skillnader i teknologi istället för skillnader i faktorintensiteter och faktortillgångar. 16 En tidig översikt av den nya handelsteorin och empiriska resultat på området ges av och (1987) och en senare av och (1997). En utförlig genomgång av den nya handelsteorin görs i en bok av Helpman och Krugman (1985). konsumenternas behov av att ha många produktvarianter att välja på tillfredsställas, som styckkostnaderna hålls nere. Gemensamt för många av de modeller som förklarar uppkomsten av inombranschhandel är att de bygger på antagandet att det inte råder fullständig konkurrens på varumarknaderna. I situationer där konkur- rensen begränsas av exempelvis förekomsten av stordriftsfördelar kan internationell konkurrens medföra samhällsekonomiska vinster. Kon- kurrensbegränsande beteenden från företagens sida ger upphov till samhällsekonomisk ineffektivitet, genom att vinsterna blir höga för de etablerade producenterna, som produktionen blir lägre än den samhällsekonomiskt optimala. Dessutom medför dessa beteenden en omfördelning av inkomster från konsumenter till producenter. Inter- nationell konkurrens kan mildra dessa problem, eftersom konkurrensen från utländska företag gör det svårt för inhemska företag att hålla priserna uppe. Sammanfattningsvis kan sägas att modern teori för internationell handel visar på två huvudförklaringar till internationell handel: teorin om komparativa fördelar och förekomsten av stordriftsfördelar. Medan vi studerade kandidatländernas nettohandel baserad på komparativa för- delar i föregående avsnitt skall vi här studera deras inombransch handel. (1995) studerar andelen inombranschhandel i handeln mellan CÖEL och EU. Hans resultat presenteras i tabell 3.4. Av tabellen framgår att andelen inombranschhandel mellan CÖEL och EU ökade från 1985–87 t ill 1990–92. Man kan också notera att andelen inombranschhandel är allra högst i handeln med och . Detta är konsistent med hypotesen att andelen inombranschhandel minskar med skillnader i relativa faktortillgångar (se Helpman och Krugman 1985, kap 8). Tabell 3.4: Andelen inombranschhandel av Central- och totala handel med EU-länderna, procent Källa : (1995) Hoekman och Djankov (1996) undersöker sambandet mellan inom- branschhandel, direktinvesteringar och förändringar i de central- och östeuropeiska ländernas export. De visar att länder som haft stark till- växt i sin export också har haft en relativt stor andel inombranschhandel. Hoekman och Djankov bekräftar också att andelen inombranschhandel i handeln mellan CÖEL och EU ökat betydligt . För och har andelen inombranschhandel ökat från 1989 till så mycket som 1994. De visar också att de central- och östeuropeiska länderna har en lägre andel inombransch- handel i handeln med EU än vad de nordeuropeiska länderna har, men en högre andel än vad de sydeuropeiska länderna har. För att studera hur viktig inombranschhandeln är mellan och CÖEL har vi beräknat s.k. Grubel-Lloyd-indexet för inombransch- handel. Detta har gjorts på en förhållandevis disaggregerad nivå av handeln.17 Resultaten presenteras i tabell 3.5. Av tabellen framgår att inombranschhandeln utgör en ganska obetydlig andel av den totala handeln mellan och och har så gjort . När det gäller handeln med , , och 17 Beräkningarna har gjorts på sexsiffrig nivå av SNI, vilket innebär sammanlagt 169 branscher. Grubel-Lloyd-indexet är ett mått på den genom- snittliga andelen inombranschhandel i landets totala handel (se Grubel och , 1975). har inombranschhandeln visserligen utgjort , men detta är betydligt mindre än vad som gäller för handel med många andra länder. Tabell 3.5: Inombranschhandel mellan och CÖEL som andel av total handel, procent Not: i.t. anger att uppgiften inte är tillgänglig p.g.a. att länderindelningen ändrats. Andelen inombranschhandel är t.ex. betydligt högre i handel med övriga EU-länder. Den har legat på runt 60–. Detta är vad vi skulle förvänta oss, eftersom produkt- differentiering inte varit lika betydelsefullt i handeln med CÖEL och dessa länders faktortillgångar skiljer sig också avsevärt från och de övriga EU-ländernas. Det som är mer uppseendeväckande är att det inte finns någon klar tendens till en ökning av andelen inombransch- handel i handeln mellan och CÖEL. Här skiljer sig tydligen de central- och östeuropeiska ländernas handel med från den som gäller för EU-området totalt sett. I tabell 3.5 visas också att andelen inombranschhandel varierar betydligt mellan de olika länderna. var andelen markant högre för handel med än för handeln med något av de andra länderna, men 1994 hade andelen blivit något högre för och . Även för handeln med , och är inombranschhandeln relativt stor (över 20 procent), medan den ä r liten för , , , och . Vad vi har behandlat gä ller handelns struktur, dvs. vilken typ av varor som kö ps och sä ljs mellan CÖ EL och EU-lä nderna, och i vilken utsträ ckning handeln inom olika branscher gå r i bå da riktningar. För att senare (i kapitel 6) kunna bedö ma vä lfä rdsvinsterna av ett EU- medlemskap behöv er vi emellertid också kä nna till hur stor handeln mellan EU-lä nderna och kandidatlä nderna volymmä ssigt kan komma att bli. Hur mycket kommer storleken på kandidatlä ndernas handel med och öv riga EU att på verkas av ett EU-medlemskap? Denna frå ga ä r mycket svå r att besvara genom att det ä r svå rt att skilja den separata effekten av ett medlemskap frå n effekterna av en mer allmä n integration med marknadsekonomierna i vä st. Vi kan emellertid frå ga oss hur handelns storlek på verkas av att kandidatlä nderna fullt ut omvandlas till marknadsekonomier som ä r integrerade i vä rldsekonomin. Ett svar på den frå gan ger oss en uppfattning om vad som skulle hä nda med handeln om kandidatlä nderna fortsä tter transitionsprocessen och integreras närmare med övriga länder. Den vanligaste modellen för att fö rklara handelsvolymer ä r den s.k. gravitationsmodellen. I denna fö rklaras handeln huvudsakligen med att fö rutsä ga CÖ EL och Vä steuropa. Detta gö rs genom att fö rst estimera modellen för handeln mellan en grupp av lä nder som bedö ms ha normala handels- relationer, t.ex. OECD-lä nderna. Med utgå ngspunkt frå n den estimerade modellen anvä nds sedan data över geografiskt avstå nd, BNP och eventuellt vissa andra variabler till att berä kna den volym av handel som hade gä llt mellan CÖ EL och Vä steuropa om normala handelsrelationer ä ven hade gä llt för dessa lä nder. Dessa hypotetiska vä rden jä mfö rs sedan med den faktiska handeln mellan länderna. Tre olika studier har genomfö rts baserad på en så dan analys. Den kanske mest omfattande studien har utfö rts av (1994). Han estimerar en gravitationsmodell för d e vä steuropeiska lä nderna i EU och EFTA. Denna anvä nds sedan för att berä kna framtida handelsvolymer handeln mellan Vä steuropa och CÖ EL, dels för handeln mellan central- och ö steuropeiska lä nderna. frå n antagandet att de central- och ö steuropeiska lä nderna kommer att bli så in tegrerade med Vä steuropa och med varandra som de västeuropeiska länderna var . Först studerar potentiella handelsvolymer när länderna i åter uppnått den produktionsvolym de hade 1989. Som vi sett i kapitel 2 föll BNP relativt kraftigt efter murens fall, och även om produktionen nu återigen ökar i de flesta kandidatländer kan det ta innan tidigare produktionsvolymer uppnås. Resul- taten från analys visar att handeln mellan och CÖEL inom denna tidsram kan förväntas mer än fördubblas. Detta är emellertid bara ett genomsnitt. Det västeuropeiska land som beräknas öka sin export mest är , vars export beräknas öka med drygt 1000 (!) Därefter kommer , som förväntas öka sin exporten till CÖEL och , som förväntas öka exporten . Enligt denna studie förväntas exporten från till CÖEL att öka . Ser vi till handel med enskilda kandidatländer visar beräkningarna att handeln med kommer att fördubblas och handeln med f.d. att ungefär fyrfaldigas. Däremot förväntas handeln med bara öka med omkring 30–. Liknande beräkningar av utrymmet för handelsökningar på medellång sikt har genomförts av och (1991, 1994) samt av och (1992). och (1991) estimerar en gravitationsekvation för 76 länder, som antas ha normala handelsrela- tioner och vara normalt integrerade i världsekonomin. Sedan beräknar de den potentiella handeln för CÖEL när dessa åter nått upp t ill produktionsnivåer och blivit normalt integrerade i världsekonomin. Trots att och därmed antar att CÖEL kommer att vara mindre integrerade med än vad antar i sin studie finner de större potentiella ökningar av handelsvolymerna. Detta visar att olika specifikationer av gravitationsekvationer ger upphov till olika resultat och att viss försiktighet därför bör iakttagas i tolkningen av dessa resultat. I (1994) studie analyseras också potentialen för handels- ökningar på så pass lång sikt att inkomsterna i CÖEL till viss del hunnit närma sig dem i väst. 18 Detta förväntas ha skett . Enligt denna studie kommer handeln att växa med mellan 10 och 15 18 antar att , , , , och når upp till BNP per capita. antas nå upp till BNP per capita, medan de andra länderna antas nå upp till ett genomsnitt av inkomsterna i , och . Det antas att de västeuropeiska länderna växer , vilket innebär att det krävs en tillväxt i CÖEL på för att detta scenario skall vara realistiskt. Därigenom kommer handeln mellan och CÖEL att ha ökat högst betydligt, men är handeln mellan olika västeuropeiska länder den klart dominerande handeln i . För svensk del innebär detta långsiktiga scenario att handeln med beräknas öka ungefär sju gånger, handeln med tiofaldigas och den med f.d. ungefär femtonfaldigas. Hur har utvecklingen blivit? Det är nu muren föll. Flera viktiga länder i Central - och har i det närmaste uppnått produktionsnivåer. Vi kan därför i viss utsträckning jämföra den handel som förutsagts i de studier vi redogjort för ovan med det faktiska utfallet. Av tabell 3.6 framgår att svensk export till kandidatländerna har ökat markant. Exporten till , f.d. (vilket inkluderar de baltiska länderna) samt f.d. har ökat med ett par . Förutsägelsen om en fördubbling av handeln för de länder kommit längst när det gäller att uppnå produktionsnivåer tycks således vara en underskattning. Vi ser också att handel med , f.d. och f.d. ökat mer än med , vilket överensstämmer med förutsägelser. Tabell 3.6: utrikeshandel i mkr priser (deflaterade med KPI) Källa : SCB Utrikeshandel Importen från kandidatländerna har emellertid inte ökat i samma utsträckning. Den största ökningen har skett i handeln med f.d. Tjecko- ; en ökning med . Importen från har ökat , medan den från endast ökat med . Lä ndernas rangordning med avseende på stä mmer öve rens med vad som fö rutsä gs i analys, men nivå n på importökning arna ä r betydligt lä gre. Det kan finnas flera olika fö rklaringar till detta, varav öve rvä rderade valutor och svå righeter med att stä lla om produktionsapparaten i kandidatlä nderna ä r nå gra. Vidare kan den protektionism som trots allt kvarstå r i Europaavtalen ha varit en bidragande orsak till att importen frå n CÖ EL utvecklats lå ngsammare än vad man annars kunde ha förväntat sig. Att de faktiska handelsvolymerna öve rensstä mmer så pass vä l med de som tidigare analyser har fö rutsagt tyder på att de berä kningar gjorts baserade på gravitationsekvationer ä ndå ä r fö rhå llandevis Vi fö rvä ntar oss sig kommer att medfö ra ekonomierna i vä st begrä nsats genom en medveten politik i kandidat- lä nderna . De studier som har gjorts ger lite olika resultat om storleken på ökningen, men i de flesta fall handlar det om ett flerfaldigande av de volymer som observerats under transitionspro- cessens fö rsta å r. Tillvä xt och inkomstökning ar i Central- och Ö steuropa kommer att medfö ra att handeln ök ar ä nnu mer. Med utgå ngspunkt frå n de studier som gjorts, bedö mer vi att handeln för svensk del på lå ng sikt kan komma att ö ka upp till 5-10 gå nger jä mfö rt med situationen fö re murens fall. Handeln mellan EU och CÖEL har redan ö kat på tagligt . Exporten till kandidatlä nderna har i vissa fall mer ä n fö rdubblats, medan ök at nå got mindre. handel med Central- och Ö steuropa ä r emellertid storleksmä ssigt fortfarande av liten betydelse. Detsamma gä ller för flertalet EU-lä nder. Den handel som finns bidrar vä lfä rdsvinster för bå de EU och CÖ EL, men med så begrä nsade handelsvolymer som det rör sig om ä r dessa vinster med all sannolikhet relativt begrä nsade för EU-lä nderna. För CÖ EL represen- terar dock denna handel en betydande del av den totala handeln och bör dä rför redan nu ge vä lfä rdsvinster. fö rvä ntas öka ofö rä ndrad handelsvolym, nä r å terstå ende kommer då att i ök ad utsträ ckning att avspegla underliggande drivkrafter till handel, såsom exempelvis komparativa fördelar. De s.k. Europaavtalen innebär betydande liberaliseringar av handeln. Med några undantag har de kvantitativa restriktionerna på industrivaror försvunnit. Tullarna på industrivaror har reducerats eller helt tagits bort.