sou · GLB347 · 1998-01-01 00:00:00 — Arbetet med att i registret registrera samtliga kyrkor och kapell invigda för guds- tjänster har prioriterats. Kammarkollegiet redogör här kortfattat för innehållet i några av de äldre utredningar som utförts. m. fl. Den mest omfattande och mest tidskrävande utredning som gjorts tidigare var den s.k. Thulinska undersökningen av vilka ecklesiastika boställen som anslagits av kronan. Undersökningen genomfördes i sju län och kompletterades senare med en undersökning av sex yttterligare län. Utredningen var både en ursprungs- och en omfattningsutredning, men huvudsyftet med utredningen var att försöka utreda boställenas ursprung. Den Thulinska undersökningen har presenterats i avsnitt 3.9.2. Betänkande av ecklesiastika boställsutredning I betänkandet av ecklesiastika boställsutredning (SOU 1968:12) redogjordes det bland annat för en inventering som utredningen hade gjort av den kyrkliga jorden förutom prästgårdar och biskopsgårdar. Invente- ringen av den kyrkliga jorden var gjord i samråd med stiftsjägmästarna på för ändamålet utformade primärkort, granskad och kompletterad centralt och bearbetad datamaskinellt på SCB. Inventeringen gällde bl.a. olika fastighetstyper, deras mark- och skogsbestånd. Materialet var insamlat och gällde förhållandena under . Resultatet av inventeringen redovisades i en bilaga till utredningens betänkande. I tabellerna gjordes olika sammanställningar av det kyrkliga fastighets- beståndet. Det redogjordes också för bl. a hur skogsmarken var fördelad inom olika åldersklasser och vilket skick som b yggnader av olika slag befann sig i. Det redogjordes för hur jordbruksjorden var brukad och gjordes prognoser för framtidens bruk av skog och jord. I tabellerna sammanställdes också i en omfattningsdel landets kyrkliga fastighetsbestånds fördelning inom olika kategorier av mark såsom åker och kultiverad betesmark, annan betesmark, prod. skogsmark och övrig mark med uppgift om antal fastigheter och antal skiften för de fastighets- typer som då fanns dels inom varje stift och dels inom landet i sin helhet. De fastighetstyper som angavs var f.d. kyrkoherdeboställen, f.d. kom- ministerboställen, övriga prästboställen på vilka tjänstebostad inte längre fanns anvisad (tillsammans pastoratens dåvarande löneboställen), eckle- siastika arrendegårdar, stifts prästlönefondshemman, domkyrkohemman, domkyrkosysslomansboställen och slutligen kyrkohemman och kyrko- skogar. beredning om stat och kyrka beredning om stat och kyrka har tidigare nämnts i avsnitt 3.9.3 i samband med Kammarkollegiets redovisning av kronoanslagens ursprung. I slutbetänkandet av beredning om stat och kyrka, bilaga 1–19 (SOU 1972:37) handlar bilaga 7 om kyrklig egendom. Däri gjordes en tablå om typer av kyrklig egendom: ägare, förvaltare och värde. För församlingskyrkor, kyrkotomter (inklusive kyrkogårdar) angavs att ägare kunde vara antingen kyrkostiftelse eller församling beroende på om kyrkorna etc. hade anlagts före eller efter 1817 respektive 1843. Antalet församlingskyrkor angavs till ca 2 650 st varav huvuddelen angavs vara av det äldre slaget. Värdet för de äldre kyrkobyggnaderna etc. skrevs som 1 550 milj. kr (1969). För de yngre kyrkob yggnaderna etc angavs värdet 1 800 milj. kr (1969) För domkyrkorna gavs definitionen domkyrkob ygg- nader och domkyrkotomter. Som ägare redovisades domkyrkostiftelse. Sju domkyrkor betecknades som äldre och sex som yngre. Värdet uppgavs vara 315 milj. kr (). Friliggande allmänna begravningsplatser var allmänna begravningsplatser utan anslutning till kyrkob yggnad. Dessa kunde ägas av antingen kyrkostiftelse eller församling med hänvisning till uppförande- eller anläggandetidpunkten. En mindre del av ca 650 var att anse som äldre och huvuddelen av ca 650 var att anse som yngre. Värdet för de äldre begravningsplatserna var 50 milj. kr och värdet för de yngre var 220 milj. kr. Biskopsgårdarna ägdes av kronan (I domkyrko- stiftelsen). Värdet var 2 milj. kr (1959). Prästgårdarna ägdes av kyrko- stiftelse i den mån de ej anskaffats för församlingsmedel efter 1817 eller 1843. Dessa äldre prästgårdar var ca 2 000 varav ca en femtedel eller 400 utgjordes av kronoanslag. Prästgårdarnas samlade värde angavs till 250 milj. kr. Yngre prästgårdar ägdes av församlingarna och var en mindre del av ca 2 000. Löneboställen, i den mån de inte uppförts eller anlagts efter 1817 eller 1843, var ägda av kyrkostiftelser. Dessa äldre löneboställen var ca 4 000 varav ca en femtedel eller ca 800 utgjordes av kronoanslag. Det samlade värdet av löneboställena angavs till 625 milj. kr. De yngre löne- boställena ägdes av församlingarna och utgjorde en mindre del av ca 4 000. Församlingskyrkas fastigheter ägdes av kyrkostiftelser. Domkyrkas fastigheter ägdes av domkyrkostiftelse samt, beträffande några, av kronan. Det angavs att det fanns ca 100 st i som har flest. Värdet var 25 milj. kr (1959). För prästlönefondsfastigheter var äganderätten upp- splittrad med hänsyn till ursprunget för olika i fonderna ingående delar. Kyrkofondsfastigheter var allmänna kyrkohemman som i huvudsak ägdes av kronan, biskopshemman som i huvudsak ägdes av kronan och klockar- hemman som ägdes av kyrkostiftelse i den mån de inte anskaffats för församlingsmedel efter 1817 eller 1843. Yngre klockarhemman ägdes av församlingarna. Allmänna kyrkohemman, biskopshemman och äldre klockarhemman var sammanlagt ca 150. Yngre klockarhemman utgjordes av ett fåtal. Det sammanlagda värdet för kyrkofondsfastigheterna var 75 milj. kr (1965). För prästlönefonderna var äganderätten uppsplittrad med hänsyn till ursprunget för fonden. Även för stifts prästlönejordsfonder var äganderätten uppsplittrad med hänsyn till fondens ursprung. Det sammanlagda värdet för prästlönefonderna och för stifts prästlönejords- fonder angavs till 190 milj. kr. Kyrkofonden var till en mindre del ägd av kronan och till en större del ägd av kyrkliga rättssubjekt. Kyrkofondens värde angavs till 80 milj. kr. I en rapport om egendomar och avkastning 1986 av (1988:29) redovisades resultatet av ett uppdrag från kyrkofondens styrelse. hade i uppdrag att ge en samlad redovisning av kyrkans specialreglerade finansförmögen- het och nettoavkastningen från denna och att föreslå åtgärder för att stimulera en mer aktiv fastighetsförvaltning och målmedvetet avveckla icke lönsamma fastigheter. Det gällde också att finna formerna för den kyrkliga jordens förvaltning. I rapporten redogjordes huvudsakligen för avkastningen från egendomar 1986. I rapporten ingick löneboställen, prästlönefondsfastigheter, kyrkofondsfastigheter, försam- lingskyrkas fastighet och domkyrkas fastighet men inte präst- och biskopsgårdar. I hämtades uppgifter om kyrkans fastigheter från läns- styrelsernas fastighetstaxeringsregister. Samtliga taxeringsenheter med ägarkod hade valts ut och överförts till lantmäteriets PRIME-dator. Närmare 18 000 taxeringsenheter överfördes dit. Efter en första kontroll översändes utdrag för varje taxeringsenhet till aktuell befordran till egendomens förvaltare. Förvaltarna kontrollerade uppgifterna och kompletterade dem med kyrkliga egen- domstyper. Materialet återinsamlades sen och efter justeringar innehöll registret 17 230 enheter. Registret innehöll all egendom som var tillhörig även kyrkokommunal egendom. Ekonomiska data angående egendomens förvaltning samlades in via en enkätundersökning riktad till förvaltarna. Insamlingen i förvaltningsdelen avsåg inkomster, driftsutgifter och investeringar. Uppgifterna var upp- delade efter markanvändning i skogsbruk, jordbruk, småhus, hyreshus Förmögenhet och avkastning av prästlönefonderna ingick också i förvaltningdelen av undersökningen. Egendomens marknadsvärde uppskattades med hjälp av taxeringsvärden och olika köpeskillingskoeffi- cienter. En ekonomisk analys av markanvändingen för skogsbruk, jord- bruk, småhus och övriga fastigheter gjordes. Det gjordes vidare analyser av egendomarnas direktavkastning och prognoser om totalavkastningen för framtiden. Det drogs slutsatser om egendomens värdeförändring och om framtiden för skogsbruk och jordbruk under vissa givna betingelser. I omfattningsdelen gjordes följande sammanställningar i LMV-rappor- ten: ·Löneboställenas sammanlagda areal för hela landet var 464 000 ha. Däri ingick både produktiv skogsmark, skogsimpediment och åker- och Taxeringsvärdet för mark och byggnad var sammanlagt 2 287 milj. kr och marknadsvärdet 3 690 milj. kr. I rapporten nämndes att omfattningen av löneboställena kunde jämföras med landskapets areal 475 000 ha. ·För prästlönefondsfastigheter redovisades den sammanlagda arealen 43 800 ha. Taxeringsvärdet för mark och b yggnad var sammanlagt 160 milj. kr och marknadsvärdet 274 milj. kr. Det nämndes särskilt att ett flertal stora skogsfastigheter var prästlönefonds-fastigheter. Jord- bruk i större skala fanns bl.a. vid i Stift. Småhus- fastigheterna var oftast torpställen som följt med stora skogsfastigheter. De flesta låg inom och . · För kyrkofondsfastigheter redovisades den sammanlagda arealen 16 500 ha. Taxeringsvärdet för mark och b yggnad var 109 milj. kr och marknadsvärdet 168 milj. kr. Det antecknades att stora jordbruksegen- domar fanns inom Lunds, och stift. Den mesta skogs- marken fanns inom där Alkvettern var en av största enheter över huvud taget. Betydande skogsarealer fanns även inom andra stift, t.ex. , , och . ·För församlingskyrkas fastighet redovisades den sammanlagda arealen 13 000 ha. Taxeringsvärdet för mark och b yggnad var 109 milj. kr och marknadsvärdet 161 milj. kr. Det uttalades att fastighetstypen förekom främst i de förutvarande danska landskapen , och . I fanns några stora skogsfastigheter. I resten av landet fanns enstaka mindre fastigheter. Det påpekades att frågan om en fastighet var kyrkokommunal eller tillhörig församlingskyrkan inte alltid var utredd. Sannolikt hade en del kyrkokommunal egendom klassats som församlingskyrkas fastighet varför areal- och värdeupp- gifterna var något för höga. ·För domkyrkas fastighet redovisades den sammanlagda arealen 3 900 ha. Taxeringsvärdet för mark och byggnad var 78 milj. kr och mark- nadsvärdet 104 milj. kr. Det uttalades att den helt övervägande delen av fastighetsbeståndet fanns i . I angavs det också bl.a. att landets boställen och prästlönefastigheter hade en sammanlagd areal av produktiv skogsmark för hela riket om 358 000 ha och att det bedömda marknadsvärdet för denna skog var 2 370 000 kkr. För landets kyrkofondsfastigheter angavs en sammanlagd skogsareal av 11 550 ha och ett bedömt marknadsvärde av 91 200 kkr. För landets församlingskyrkas fastighet var arealen produktiv skogsmark 8 000 ha och det bedömda marknadsvärdet 65 200 kkr. För all kyrklig jord i landet oavsett egendomstyp redovisades åkerareal med sammanlagt 70 320 ha och betesareal med 17 956 ha. Taxerings- värdet för denna jord var 1 184 478 kkr och marknadsvärdet 1 544 000 kkr. För landets samlade kyrkliga jord i egendomsslagen produktiv skogs- mark, skogsimpediment, åker- och betesmark, ekonomib yggnader, tomt och bostad till lantbruk, småhusfastigheter och hyresfastigheter samt övrigt redovisades arealen 542 000 ha. Taxeringsvärdet för mark och byggnad var 2 743 milj. kr och marknadsvärdet 4 395 milj. kr. Förslaget Jorden, skogen och fonderna Ett kompletterande utredningsarbete i fråga om förmögenhetsförvaltning bedrevs sedan av kyrkofondens styrelse i syfte att ytterligare utreda möjligheterna att öka avkastningen av den kyrkliga egendomen m.m. Det kompletterande utredningsarbetet resulterade dels i utred- ningen "Att förvalta sitt pund" dels i förslaget "Jorden skogen och fon- derna, en effektivare förvaltning av kyrkans finansförmögenhet" som överlämnades till regeringen . Inriktningen i "Jorden, skogen och fonderna" var kyrkans finansför- mögenhets möjliga värdeutveckling och avkastning nu och . Avsikten var att lämna förslag till hur en effektiv förvaltning skulle kunna uppnås. gjorde dock i samband med "Jorden, skogen och fon- derna" en komplettering av sitt tidigare material genom att värdera fastigheter . Den således utförda värderingen byggde på en värde uppskattning av hela taxeringsenheter. Som underlag för den nya värderingen användes de överlåtelser som förvärvsprövats efter . Materialet omfattade drygt 7 000 förvärv fördelade över hela landet. För att uppskatta marknadsvärdena användes vissa köpeskillingskoefficienter som justerats upp en aning mot tidigare. Värderingen var avsedd att spegla marknadsvärdesnivån . Några stora förändrdingar volymmässigt hade inte Tendensen var att fastighetsinnehavet minskades. Det var främst byggnadsbeståndet som minskade men även åker- och bet esarealen visade en reell minskning. För skogsmarken var förändringen liten. Sannolikt var att en viss minskning av skogsarealen skett. Notabelt var dock att minsk- ningen i taxeringsvärde var mindre än arealminskningen. Detta torde förklaras av att den försålda marken i viss mån ersatts av mera värdefull mark, exempelvis virkesförråd. Enligt den värdering som gjorde i "Jorden, skogen och fonderna" var det sammanlagda marknadsvärdet för jorden och skogen på landets löneboställen, prästlönefondsfastigheter, kyrkofondsfastigheter, församlingskyrkas fastigheter och domkyrkas fastigheter 6 549 milj. kr och för småhusen 244 milj. kr. Därtill lades innehållet i prästlönefonderna (bankmedel, obligationer m.m., aktier och aktiefonds- andelar och övrigt) som hade det sammanlagda marknadsvärdet drygt 736 milj. kr. I en kort översikt av finansförmögenheten som redo- visades i förslaget uttalades att värdet av finansförmögenheten därför kunde uppskattas till minst 7 500 milj. kr. Det omtalades att den fasta egendomen dominerade finansförmögenhetens sammansättning. Jordbruks- och skogsfastigheterna hade – haft en värdetillväxt på . hade prästlönefonderna ökat med ca 190 milj. kr. Finansförmögenheten hade sålunda vuxit med mer än 2 500 milj. kr på mindre än . Värdestegringen av jord- och skogsbruksfastigheter berodde dock på speciella förutsättningar i slopad reglering med starkt prisbildande påver- kan som följd. Hyresfastigheter och viss annan fast egendom var inte med i den nya värderingen . Vissa medel som överförts till egen- domsnämnderna var heller inte med i beräkningarna. Finansförmögenhetens värde vid utgången av Vid en jämförelse mellan vad den faktiskt beaktade egendomen var värd med vad samma egendom var värd kunde det enligt jorden, skogen och fonderna vara ett rimligt antagande att finansförmögenheten vid utgången av skulle komma att överstiga .