sou · GLB3158d1 · 1998-01-01 00:00:00 — Svåra val kommer att behöva göras, mellan att öka volymen eller kvaliteten på den högre utbildningen och forskningen, mellan den högre utbildningen och yrkesutbildningen, samt mellan traditionella kurser och sådana som kombinerar studier och arbete (s.k. sandwich-kurser). Men varje land bör sikta mot avancerad yrkesutbildning som är tillgänglig för alla.19 Tillgången till återkommande yrkesutbildning ser man inom EU som en väsentlig förutsättning för människors och organisationers flexibili- tet. Mot denna bakgrund framstår den minskade tillgången till yrkesin- riktad utbildning för vuxna i som något oroande. Försök pågår visserligen på en del håll i landet med kvalificerad yrkesutbildning,20 vilken skall förena praktisk inriktning med teoretiska kunskaper, delvis ha formen av lärande i arbete och på arbetsplatsen samt integrera teori och praktisk tillämpning i projekt och problembaserad inlärning. Upp- fattningen att minskningen av yrkesinriktad utbildning är besvärande delas av : Det är beklagligt att den yrkesinriktade utbildningen i komvux minskat avsevärt i omfattning. Där finns många möjligheter till utveckling och många möjligheter till flexibilitet och kreativitet när det gäller att pröva nya utbildningsformer, exempelvis i nära samarbete med det näringsliv som finns i kommunerna. Yrkes- inriktad utbildning behöver inte vara skolförlagd. Det kan tvärtom finnas mycket att vinna med att förlägga utbildningarna ute i arbetslivet. Det kräver mer av planering och utläggning, men det bildning, lärande och samhällsförändring skall inte behöva vara våldsamt betungande. Det är angeläget att den yrkesinriktade utbildningen för vuxna lågutbildade ånyo utvecklas och förstärks i kommunerna. Detta sker bäst på lokal nivå.21 argumenterar inte bara för vuxnas möjlighe- ter till yrkesinriktad vuxenutbildning, utan också för reformering av utbildningsformer och undervisningsmetoder inom vuxenutbildningen. Om arbetslösheten och arbetsmarknadens förändring från industri- till IT-samhälle skall länkas till idén om det livslånga lärandet, måste vuxenutbildningen reformera sina pedagogiska former. Skall vuxenut- bildningen kunna vara ett redskap i kampen mot arbetslösheten måste den kunna skrida över gränser. Skall vuxenutbildningen kunna bidra till nyskapande av arbetstillfällen, vilket ju är en from förhoppning hos såväl den som inom , måste den befrämja rörlighet och flexibilitet. Olika vuxenutbildningsarrangörer måste samverka och konkurrera på en och samma gång, och därtill samverka med den lokala och regionala arbetsmarknaden där man har sin verksamhet. Vuxenutbildningens primära uppgift, liksom hela utbildningssystemets, är att öka människors generella förutsättningar för att lära på jobbet, och varhelst vi befinner oss. All utbildning måste ses som ett led i och en förberedelse för det livslånga lärandet. All utbildning har således till uppgift att lära-att-lära och främja förändringsberedskap och förändringsbenägenhet. Livslångt lärande är inte bara en idé. Livslångt lärande är en filosofi, ett sätt att leva och ett sätt att se på livet, arbetet och fritiden. Inte minst de arbetslösa, och som kanske gett upp hoppet om att någonsin få ett arbete, måste omfattas av denna filosofi och denna livssyn. Det är ett sätt att befrämja social rörlighet och mental flexibilitet; ett sätt att berika livet. Det livslånga lärandet är interaktivt – ett aktivt tillägnande av kunskap i en öppen process. Det livslånga lärandet är individcentrerat – man måste kunna reflektera över sina erfarenheter och sitt lärande. Det livslånga lärandet är processorienterat – man måste lära-sig-lära. Det livslånga lärandet är kommunikativt – det gäller att kunna arbeta i grupper tillsammans med andra människor. Det livslånga lärandet sker i formella utbildningssituationer, men äger långt oftare rum i alla de informella situationer då livet pågår som bäst. Det livslånga lärandet är kontextuellt – det är beroende av sitt sammanhang. Det livslånga läran- det är självstyrt – min motivation, vilja och förmåga att lära är har bildning, lärande och samhällsförändring Men också den miljö där människor befinner sig, spelar utomordentligt stor roll. Vad hjälper det om människor verkligen vill och kan lära och förändras om miljön tuktar till återhållsamhet och initiativlöshet. Om det livslånga lärandet i kunskapsekonomin skall bli den möjlighet till flexibilitet och trygghet som många politiker, företa- gare och andra beslutsfattare hoppas på, måste människor leva och verka i en miljö där de tillåts göra bruk av sin kompetens och sina kvalifikationer. 1 Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning. Utmaningarna och vägarna in . Kommissionen för de europeiska gemenskaperna. , 1994, s. 15. Trender och möjligheter på mångfaldens arbetsmarknad. Arbetsförmedlingen, 1997. 5 Sapp 1992. 6 Den nationella utvärderingen av . 7Teaching and Learning. Towards the learning society. Kommissio- nen för de europeiska gemenskaperna. 8Kommissionär , Generaldirektorat 5. Trender och möjligheter på mångfaldens arbetsmarknad. Arbetsförmedlingen, 1997. 9 Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning. Utmaningarna och vägarna in . Kommissionen för de europeiska gemenskaperna. 10Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning. Utmaningarna och vägarna in . Kommissionen för de europeiska gemenskaperna. 12Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning. Utmaningarna och vägarna in . Kommissionen för de europeiska gemenskaperna. , 1993, (s. 70). bildning, lärande och samhällsförändring 13Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning. Utmaningarna och vägarna in . Kommissionen för de europeiska gemenskaperna. , 1993, (s. 24). 14Eliasson, G. Skola, kunskap och framtida kompetensbehov. 16SOU 1996:164 (s. 7-8). 17OECD/1973 (s. 16). Kunskap och kompetens för nästa århundrade. 19Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning. Utmaningarna och vägarna in . Kommissionen för de europeiska gemenskaperna. (s. 25) 21SOU 1996:188 (s. 20). bildning, lärande och samhällsförändring Nödvändiga basfärdigheter för vuxna i kunskapssamhället Syftet med denna artikel är att ge en internationell överblick av gängse sätt att identifiera och mäta vuxnas basfärdigheter. Frågan som inled- ningsvis ställs är vilka färdigheter som är att betrakta som nödvändiga basfärdigheter för kunskapssamhället. Artikeln avslutas med en be- skrivning av problemen med allmänt utbredda och vedertagna mättekni- ker och den forskning som krävs inom området basfärdigheter för att kunna vidareutveckla vuxenpedagogiken. Vilka basfärdigheter behövs? Många av de uppgifter, som skolan fyllt under den industriella eran, kommer även i ett kunskapssamhälle att vara aktuella. Det handlar då om att utveckla en nationell identitet, basfärdigheter i att läsa, skriva och räkna, omvärldskunskap och medborgaransvar lika väl som en vidare förståelse för samhällen över nationsgränserna. Olika utbildnings- anordnare tas emellertid allt mer och mer i anspråk för att utveckla andra väsentliga färdigheter och personliga egenskaper – egenskaper som är mer relevanta i ett livslångt lärande men svårare att definiera och beskriva som en del i ett formellt lärande. Exempel på sådana nya egenskaper är självförtroende, kritiskt tänkande samt förmåga att tänka kreativt och konstruktivt. Andra exempel är förmåga att arbeta själv- ständigt och ändå kunna samarbeta med sina kollegor snarare än att tävla med dem, att hantera information och – i ett vidare perspektiv – utöva sina demokratiska rättigheter och skyldigheter samt ha förståelse för andra samhällen och kulturer än den egna. Att förvärva ett såväl allmänt som tvärvetenskapligt kunnande, som skär tvärs över läroplanernas ämnesspecifika gränser, och som betonar relevans för senare inlärning, kommer troligtvis att bli allt viktigare. Detta gäller under förutsättning att utbildningsmålen sätts i relation inte bara till att människan skall skaffa sig kunskaper utan också till att hon skall lära för att lära och – framför allt – bli motiverad för ett fortsatt bildning, lärande och samhällsförändring lärande livet ut. Fokus på självinitierad och egenplanerad inlärning förutsätter att tonvikten vid lärande läggs på att allmänna eller tvärgå- ende kunskaper och färdigheter utvecklas1. I ett ekonomiskt osäkert klimat är sådana kunskaper och färdigheter inte bara ämneskunskaper eller uppgiftsspecifika kunskaper utan också sådana kunskaper som kan definieras som lära-för-att-lära, problemlösningsförmåga, förmåga att hitta och kunna analysera information, förmåga till kritiskt tänkande och Samhället – liksom ram- och regelverket i sig självt – måste ha en öppen och flexibel inställning till eget lärande i arbetslivet. även formellt kunna värdera resultatet av ett sådant lärande i betyg (motsvarande). Så är det inte . använder skolliknande mätinstrument med stark knytning till respektive ämnesområde för att fastställa vuxnas prestationer – eller om de belönar kvalifikationer som är meningsfulla huvudsakligen för det omoderna, industriella samhällets krav på undervisning och för sysselsättning – så kan det slutliga resultatet bli tvärtemot det förväntade: mer ojämlikt och stelbent på arbetsmarknaden, mer betygsfixering i utbildningsväsendet och fler kriser på den ekonomiska marknaden. Utmaningen går kort sagt ut på att hitta ett kompetensbaserat angreppssätt för värdering lika väl som för ram- och regelverk, vilka skall vara framtidsorienterade snarare än baserade på snäva kvalifikationer från det allt mer föråldrade industri- Svårigheten att utarbeta en lämplig begreppsapparat förklarar intresset i många länder för att använda allmänna begrepp som kan tillämpas på mycket breda sysselsättnings- och industrikategorier. Ett flertal listor över sådana basfärdigheter har presenterats av såväl statsmakter, vetenskapliga arbetsgrupper, affärs- och industrikommittéer som enskilda forskare. De flesta listorna är inte annat än enkla beskriv- ningar av en mångfald av kunskaper, färdigheter och egenskaper – utan tydliga definitioner eller underliggande teoretiska ramar – som visar hur olika yrkesområden skulle kunna relateras till varandra. finns, bland annat i ett antal rapporter, vilka härrör från fem kunskaps- projekt utarbetade i tre engelsktalande länder. I dessa rapporter används olika begrepp även för väldigt likartade grupper av baskunskaper och Kärnkunskaper (skills)2 2 Nyckelkompetenser (competencies)3 Anställningsbarhet (Employability skills)4 4 Nödvändiga kunskaper (Necessary skills)5 Arbetslivsfärdigheter (Work keys)6 bildning, lärande och samhällsförändring Dessa fem projekt betonar gemensamt vikten av att identifiera sådana grundläggande färdigheter som stöder andra kunskaper, färdigheter och egenskaper – exempelvis en grundläggande färdighet som förmåga att använda och tillämpa, inte bara känna till.7 I en policy-rapport, som har publicerats av ges en mer omsorgsfull definition av baskunskaper – eller nyckelkompetenser, som de kallas i den australiensiska kontexten: competencies are competencies essential for effective participation in the emerging patterns of work and work organi- sation. The focus on the capacity to apply knowledge and skills in an integrated way in work situations. competencies are generic in that they apply to work generally rather than being specific to work in particular occupations or industries. This characteristic means that the key competencies are not only essential for effective participation in work, but also essential for effective participation in further education and in adult life more generally.8 föreslog också sex kriterier för att identifiera nyckelkompetenser. *vara väsentliga för anställning, *vara allmängiltiga för olika arbeten och arbetsorganisationer, *utrusta individer för att – i så stor utsträckning som möjligt – aktivt kunna delta i samhällsliv och i vuxenliv över huvud taget, *medverka till att människor kan se och tillgodogöra sig samband mellan kunskaper och färdigheter, *kunna läras in och *vara möjliga att värdera. En lovande begreppsram för att identifiera nödvändiga färdigheter har utarbetats av SCANS.9 Deras rapport överlämnades till förre arbetsmarknadsminister . I sin rapport hävdade kommis- sionen bestämt att nya typer av arbetsorganisationer och nya sätt att organisera arbetet, exempelvis delegering av ansvar, lagarbete och ny teknik både kräver nya färdigheter och uppgradering av nu existerande kompetensnivåer hos anställda inom en mycket stor del av den tekniskt industriella sektorns olika yrkesområden. SCANS fick i uppgift att dels söka beskriva de krav som morgondagens arbetsplatser kan förväntas ställa, dels bedöma i vilken utsträckning unga amerikaner på väg in på bildning, lärande och samhällsförändring arbetsmarknaden kan uppfylla dessa krav. Den mål- och resultatinriktade arbetsplatsen karaktäriserades – i SCANS nya rapport – av att ha hög kunskapsnivå, ha höga löner och kräva höga prestationer. Höga prestatio- ner betecknades med ord som ovillkorligen kopplade till (yrkes-) skicklighet, arbetskvalitet och nöjda kunder. Fem nödvändiga kompe- tenser definierades av SCANS10 som en del av de krav morgondagens arbetsplatser kan förväntas ställa: 1.Resurser; Man vet hur man fördelar tid, pengar, material, lokaler och personal. 2.Arbetstagarnas olika kunskaper och färdigheter; Man kan arbeta i lag, lära andra, betjäna kunder, leda, förhandla och arbeta tillsam- mans med människor från olika kulturer. 3.Information; Man kan hämta in och värdera data, upprätta och underhålla dokumentationssystem, tolka och kommunicera samt använda datorer för att framställa information. 4.System; Man förstår sociala, organisatoriska och tekniska princi- per. Man kan handleda kollegor och rätta till utförda uppgifter. Man kan utveckla eller förbättra system. Man kan välja utrustning och verktyg, tillämpa tekno- logi för specifika uppgifter samt underhålla, felsöka och reparera utrustning. Det är värt att notera att ovan beskrivna fem nödvändiga kompeten- ser i viss utsträckning är oberoende av de ämnen som normalt lärs ut enligt den formella skolans läroplan. Kompetens är i någon bemärkelse tvärgående; den kan förvärvas på många olika sätt och är inte bero- ende av något bestämt utbildningsprogram. Dessa fem nödvändiga kompetenser vilade enligt rapporten på en tre-parts-bas av person- liga kunskaper och färdigheter, vilka utvecklats i hemmet, lärts in i skolan och som utgör länken mellan skola och arbetsplats: –Baskunskaper; läsa, skriva, räkna, tala och lyssna. –Förmåga att tänka logiskt; förmåga att lära sig, att diskutera och dra slutsatser, att tänka kreativt, att fatta beslut och att lösa problem. –Personlig förmåga; individuellt ansvar, självkänsla och att kunna fatta egna beslut, social kompetens och integritet. Dessa personliga kunskaper och färdigheter tenderar att definieras som färdigheter, vilka utvecklas av det formella skolväsendet. bildning, lärande och samhällsförändring skriva, räkna, kommunicera och utveckla logiskt tänkande är något som sedan förväntas bli värderat i utbildningssystemet genom test och examinationer. Av de tre ovan beskrivna grupperingarna av personliga kunskaper och färdigheter är den tredje – den personliga förmågan – svårast att fastställa, känna igen och styrka. Att lära ut allmänna värden och etik är en svår men ofta försummad uppgift, speciellt i moderna mångkulturella samhällen. SCANS utförde i huvudsak en analys av de krav morgondagens arbetsplatser kan förväntas ställa med utgångspunkt i den amerikanska ekonomin som helhet. Man tog fram en uppsättning baskompetenser som skulle kunna tillämpas på praktiskt taget alla uppgifter på en arbetsplats. Få av de nämnda projekten har inkluderat en utvärderingsfas med syfte att faktiskt mäta det centrala (karaktäris- tiska) i de identifierade färdigheterna. Den allmänna inställningen har i stället varit att lita på kunskaper, erfarenheter och personliga bedöm- ningar som utförts av grupper av experter, professionella utbildare, affärsmän, vetenskapsmän och policyskapare. Capelli och Rogovsky11 genomförde en studie av amerikanska företag för att undersöka om arbetsgivarna hade likartade uppfattningar om betydelsen av färdigheter och kompetensområden och för att få reda på deras uppfattning om i vilken utsträckning vissa anställningsgrupper hade brister inom dessa områden. Man fann en anmärkningsvärd överensstämmelse i arbetsgi- varnas uppfattning. Ytterligare empiriskt arbete krävs dock för att kunna pröva olika hypoteser om en speciell hierarki eller taxonomi bestående av grundläggande färdigheter och mer yrkesspecifika kompetenser. Arbetsgivarna rangordnade förmågan att arbeta med andra som den viktigaste arbetsplatskompetensen. Därefter följde förmågan att tänka självständigt och att kunna kommunicera. När det gällde upplevda brister angav arbetsgivarna oförmåga att hushålla med resurser som den viktigaste bristen, följd av oförmåga att arbeta tillsammans med andra. I pågår nu ett forskningsarbete med uppgift att utveckla bedömningsmallar som innefattar inte bara färdigheter i att läsa och skriva – utvecklade för International Adult Literacy Survey (IALS) – utan också SCANS hierarki av grundläggande färdigheter och yrkes- specifika kompetenser. Denna bedömningsmall skall länkas inte bara till National Assessment of Educational Progress (NAEP) – som drivs av – utan också till ett nationellt system för mål och standards för utbildning och yrken och till en mall för erkännande och certifiering av färdigheter och kompeten- ser.12 bildning, lärande och samhällsförändring Jones13 sammanställer i en rapport framtagen för Statistics och Development ett antal förteckningar över olika färdigheter som har tagits fram av expertgrupper i och andra länder. Han beskriver grunddragen i en tänkt bedömningsmall och lägger fram ett förslag till hur man skall kunna mäta nödvändiga bas- färdigheter. Detta skulle – menar han – kunna ske som ett led i den föreslagna kanadensiska kartläggningen av vilka kunskaper och färdig- heter som krävs för att kunna anställas (Canadian Survey of Employability Skills). För var och en av de åtta områdena tillhandahåller defini- tioner, en operationalisering i termer av beståndsdelar och nivåer samt tankar om hur man kan mäta dem: –Livslångt lärande. International Standard Classification of Occupations (ISCO) är baserat på en föreställning av kompetens som förmågan att klara av ett speciellt arbetes uppgifter och åligganden.14 Begreppet förmåga karaktärise- ras genom dess krav på komplexitet och specialiseringsgrad. På grund av uppkomna svårigheter när det gäller att fastställa de kompetenser som krävs för ett specifikt arbete, och på grund av att objektiva mått för arbetsuppgifternas komplexitet inte finns tillgängliga – åtminstone inte internationellt – är emellertid ISCO-systemet beroende av International Standard Classification of Education (ISCED) för sin operationalise- ring. Det är i praktiken ändå så att utbildningskriterier – i samverkan med en beskrivning av utbildningsprogrammets innehåll och längd – utgör de enda operationella termer och den enda måttstock som finns för att man skall kunna fastställa ett yrkes plats i en hierarki. Detta gäller – än så länge – även om kompetens ses som en färdighet som kan uppnås oberoende av utbildningsprogram. Det här exemplet visar, att även om färdigheter och kompetenser är kunnande, som människor skaffar sig på bildning, lärande och samhällsförändring många olika sätt, och som flexibla arbetsmarknader borde kunna identi- fiera och värdera oberoende av utbildningsanordnarnas olika utbild- ningsprogram, så har i praktiken dessa utbildningsanordnare i många länder nära nog behållit sitt monopol på att beskriva kvalifikationer för arbetsmarknaden. Detta monopol visar på ett inslag av stelbenthet på arbetsmarknaden; det är också en av orsakerna till att marknaden miss- lyckas med såväl högskoleförberedande utbildning som yrkesutbild- ning. Slutsatsen är klar: Varken ISCO:s eller ISCED:s system, vilka an- vänds allmänt i många länder och av internationella organisationer, tillfredsställer sådana krav på färdighetsbedömning och värdering som följer i kölvattnet på skiftet till kunskapssamhället. , och , den statistiska grenen i , påbörjade en revidering av ISCED-systemet. En huvudlinje i arbetet går ut på att tillhandahålla en bättre förankring mellan teoretisk utbildning och yrkesutbildning för vuxna. Frukten av detta arbete ligger dock än så länge . Det kommer inte bara att ta innan denna revidering av ISCED är avslutad och arbetet med ISCO kan påbörjas. Internationella standardiseringar förutsätter med nödvändighet omfat- tande förhandlingar och kompromisser för att rymma de talrika olikhe- ter som finns när det gäller vuxenutbildning i olika länder. Det är därför nödvändigt att komplettera och fördjupa de ansträngningar som gjorts på det internationella planet med ett mer koncentrerat program för forskning och politiska analyser inom de enskilda länderna. Nyckeln till problemet är svaret på frågan hur man skall kunna bedöma och mäta basfärdigheter på ett säkert, tillförlitligt, tidsmässigt rimligt och kostnadseffektivt sätt. Bedömningarna kan bli aktuella av olika skäl, exempelvis för diagnostisering, urval och ansvarpositioner. Det är därför nödvändigt att tydligt klargöra avsikten med mätningar- na.15 Den kognitiva teori som ligger till grund för användningen av statistiska modeller och teknik vid utförandet av tester måste också klarläggas.16 Ytterligare ett besvärligt problem rör identifiering och nytta av prestationsnivåer. De deltagande länderna i IALS läs- och skrivkunnighetsprojekt har redovisat sin inställning till mått och mätmetoder17 när det gäller några begreppsliga ramar för mätmetoder av nödvändiga färdigheter.18 Helt i överensstämmelse med denna inställning fastslog dessa länder också att nödvändiga färdigheter eller basfärdigheter inte är någonting som den ene eller den andre har eller inte har. Varje färdighet återfinns längs ett bildning, lärande och samhällsförändring kontinuum från väldigt låga till väldigt höga prestationer. Det är till exempel inte meningsfullt att särskilja illiterata från litterata, dels därför att en sådan uppdelning riskerar att fastna i föreställningen att alla vuxna har läs- och skrivförmåga till en viss grad, dels därför att en enskild brytpunkt inte kan sättas på skalan. Också av det skälet ökar svårigheten att mäta mängden kunnande i nödvändiga färdighetsområden. Man har gjort stora framsteg när det gäller att utveckla en syntetisk begreppsram med utgångspunkt i kognition och inlärningsteori. Framstegen i bedömningstekniker och förfining av sta- tistiska verktyg har också varit påtagliga. Synpunkter på detta arbete och på luckor som ännu existerar har lämnats av författare som Biggs, m.fl., , m.fl. samt och . Trots alla fram- steg , återstår ännu uppgiften att genomföra en befolknings- undersökning med avseende på basfärdigheter. Att få igång det livslånga lärandet är ett viktigt inslag i en politik som syftar till att underlätta övergången till kunskapssamhället. Vidgade möjligheter till utbildning och kompetensutveckling gör övergången till kunskapssamhället mer lätthanterligt för samhällen och enskilda indivi- der. Marknadens misslyckande är ett hinder på vägen till kunskaps- samhället. Brist på information av olika slag är roten till marknadens misslyckanden. Regeringarna har därför ett intresse av att stärka vuxenutbildningens infrastruktur och kunskapsbas, så att man kan göra bättre investeringar och utbildningsval. Att fastställa, identifiera och värdera nödvändiga färdigheter som inhämtats utanför skolsystemen är också en del i strategin för att förbättra informationen. Mycket arbete har lagts ner av forskningsgrupper i olika länder på att definiera begrepp och mätmetoder för basfärdigheter. Än så länge har emellertid framstegen varit otillräckliga för att tillfredsställa behoven. Forskningsarbete kring vuxnas basfärdigheter måste ges ett starkt stöd.