sou · GLB342 · 1998-01-01 00:00:00 — statsrådet och chefen för bemyndigade regeringen chefen för dåvarande att tillkalla en kommitté med uppdrag att utreda den framtida begravningsverksamheten. Med stöd av bemyndigandet förordnades riks- dagsledamoten () till ordförande i kommittén. Till ledamöter i kommittén förordnades riksdagsledamoten (), (s), teologie studeranden (), specialpedagogen (), församlingsassistenten (), fängelseprästen (), banktjänstemannen (), politiska sekreteraren (), organisationschefen () och riksdagsledamoten (). förordnades som sakkunniga kanslichefen , förbundsjuristen , direktören , förbundsjuristen , kammarrättsassessorn Per och som experter kyrkogårdschefen , förvaltnings- chefen och stiftsadjunkten . förordnades hovrättsassessorn att såsom sekreterare biträda utredningen . Kommittén har antagit namnet (Bvk). får härmed överlämna be- tänkandet Staten och trossamfunden – Begravningsverksamheten. Arbe- tet är därmed avslutat. Till betänkandet är fogat en reservation och ett särskilt yttrande. De territoriella pastoraten inom Svenska Ansvaret för de särskilda gravplatserna . . . . . . . Tillsyn och överprövning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Finansiering genom skattemedel . Finansiering genom avgifter . . . . . . . . . . . Service till huvudmännen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Vad är begravningsverksamhet? Begreppets tillkomst - SOU 1978:3 . . . . . . . . . . . . Utredningen om begravningsverksamheten 61 - SOU 1981:36 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Arbetsgruppen för översyn av begravnings- lagstiftningen – SOU 1987:16 . . . . . . . . . – SOU 1990:82 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . – SOU 1992:9 . . . . . . . Kyrkoberedningen – SOU 1994:42 . . . . . . Vem är huvudman? 6.3Konsekvenser av finansiering via kyrkoavgiften vid73 Allmänna praktiska konsekvenser . . . . . . . . . . . Praktiska konsekvenser för den enskilde 6.4Konsekvenser av finansiering via kyrkoavgiften vid kommunalt huvudmannaskap . Begravningsavgift vid kommunalt huvud- 6.5Medlemskap i icke-territoriella församlingar 6.6Fastställande av begravningsavgift för dem som Den borgerliga kommunen fastställer avgiften 6.7 Vad ingår i begravningsavgiften? . 6.8Redovisning av kostnader samt beräkning av Hur uppbörden fungerar . . . . . . . . . Skatteregisterlagen (1980:343) . Uppbörd av begravningsavgiften . Inkomstunderlag för begravningsavgiften . Särredovisning på skattsedeln . Utjämning av intäkter och kostnader . . . . . . . . . . . 7 Obligatorisk begravningsclearing . . . . . . . . . . . . . . . . . Tjänster som föreslås ingå i clearingen . Vilka huvudmän omfattas av clea- Vilka tjänster föreslås ingå i clea- Särskilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre människor . Vem skall fastställa taxan? . 8 Ansvaret för de särskilda gravplatserna för dem som inte tillhör något kristet trossamfund . Hur stiftssamfälligheternas ansvar full- gjorts i praktiken . Hur kan anordnandet och upplåtelsen av de särskilda gravplatserna för- väntas gå till? . Kommer några nya begravningsplatser att Hur kommer upplåtelsen av den särskilda gravplatsen att gå till? . Huvudmannen får ansvaret för de Hur ansvaret skall fullgöras . . . . . . . Inflytande och insyn . Överprövning och tillsyn . Konsekvenser av ordningen för huvudmannaskapet Ekonomiska konsekvenser av ordningen för huvudmannaskapet och av kommitténs förslag . Den obligatoriska finansieringen inom ramen för Insyn och inflytande . 2.Rapport om Begravningsverksamhetens kostnadsredovisning och begravningsavgiftens beräkning 3.Rapport om obligatorisk begravningsclearing 4.Förteckning över vissa författningar som styr begravnings- verksamheten Utredningen om ekonomi och rätt i Den avgift till begravningsverksam- heten som de som inte betalar via används emellanåt i texten även om den del av kyrkoavgiften som är hän- förlig till begravningsverksamheten. Av sammanhanget torde framgå vad ansvarsområde, t.ex. en kommun eller ett territoriellt pastorat. Den avgift som de som tillhör Svenska kyrkan skall betala till denna. kyrkan eller, om ej annat framgår, De gravplatser som hålls samlade och avskilda i t.ex. särskilda kvarter och är avsedda för dem som inte tillhör något Kommittén har valt att ansluta sig till den definition av begreppet be- gravningsverksamhet som kommit till uttryck i såväl tidigare betänkan- den om begravningsverksamheten som praxis. Enligt förslaget ingår i begravningsverksamheten t.ex. sådant som att anordna och hålla begravningsplatser med tillräckligt antal gravplat- ser, skötseln av begravningsplatsens allmänna ytor, ansvaret för de eko- nomiska förutsättningarna för verksamheten, myndighetsutövning samt den administration som hänger samman med verksamheten. Även så- dant som kremering, gravöppning, gravsättning och återfyllning samt lokal för begravningsceremoni och vissa transporter föreslås ingå i begravningsverksamheten. Utanför begravningsverksamheten faller, enligt kommitténs förslag, sådant som t.ex. svepning, kista, gravsten, annonsering, begravnings- ceremoni, minnesstund med förtäring, gravskötsel samt tillhandahål- lande av växter för den enskilda gravplatsen. Enligt kommitténs definition är den som är skyldig att anordna och hålla allmänna begravningsplatser inom ett visst geografiskt avgränsat område (förvaltningsområdet) huvudman för begravningsverksamheten. För varje förvaltningsområde finns således endast en huvudman. De som inte är huvudmän i denna bemärkelse (t.ex. pastoraten inom och kommuner) men likväl innehar en allmän be- gravningsplats är att anse som innehavare av allmän begravningsplats. Utgångspunkten för kommitténs förslag har varit att de som tillhör skall betala sin del av kostnaderna för begravningsverk- samheten genom den obligatoriska kyrkoavgiften. Kommittén har haft att utarbeta ett förslag till hur de som inte till- hör skall betala sin del av kostnaderna för begrav- ningsverksamheten. En förutsättning har härvid varit att kostnaderna för verksamheten skall delas lika av alla i förhållande till den beskatt- ningsbara inkomsten. Förslaget innebär att alla som är folkbokförda inom och in- te tillhör skall betala begravningsavgift. Avgiften skall betalas till huvudmannen för det förvaltningsområde inom vilket den avgiftsskyldige är folkbokförd. Begravningsavgift skall även betalas av den som tillhör och som är folkbokförd inom kommun som är huvudman för be- gravningsverksamheten . Huvudmannen är skyldig att tillhandahålla gravplats till alla som är folkbokförda inom huvudmannens förvalt- ningsområde. Det är därför naturligt att huvudmannen uppbär medel till verksamheten från samtliga folkbokförda inom förvaltningsområdet. I de fall en kommun är huvudman för begravningsverksamheten bör således alla, oavsett kyrkotillhörighet, betala begravningsavgift till kom- munen. Enligt förslaget skall även den som tillhör och som är medlem i en icke-territoriell f örsamling betala begravningsavgift till det pastorat vari han eller hon är folkbokförd. Detta under förutsättning att han eller hon inte är folkbokförd inom kommun som är huvudman för begravningsverksamheten. Med nuvarande ordning kan det på sina håll vara så att ett organ uppbär medlen avsedda för begravnings- verksamheten medan ett annat organ är skyldigt att tillhandahålla gravplats. Förslaget avser att ändra på detta förhållande. Enligt kommitténs förslag skall huvudmannen för begravningsverksam- heten fastställa begravningsavgiften. Huvudmannen är den som avgör hur verksamheten skall vara ordnad och vilken standard den skall hålla. Huvudmannen bär även det ekonomiska ansvaret för verksamheten. Det är därför naturligt att huvudmannen, oavsett om denne är ett pasto- rat eller en kommun, efter särredovisning av kostnaderna, fastställer den avgift som alla, oavsett samfundstillhörighet, skall betala till be- gravningsverksamheten. församlings- och pastorats- förbund har på uppdrag av kommittén utarbetat en metod för sär- redovisning av kostnaderna för begravningsverksamheten. Förbundets utredning bifogas betänkandet som bilaga. Storleken på begravningsavgiften beror på verksamhetens utform- ning, som huvudmännen råder över. För den enskilde gör det därför knappast någon skillnad om någon annan än huvudmannen rent for- mellt fastställer avgiften. Om något annat organ än huvudmannen gavs en faktisk beslutanderätt skulle detta kunna gå ut över huvudmannens rätt att utforma verksamheten. I förlängningen skulle reglerna om hu- vudmannaskapet kunna komma att sättas ur spel. Kommittén har av bl.a. dessa skäl valt att föreslå att huvudmännen får i uppgift att fast- ställa begravningsavgiften. Vad ingår i begravningsavgiften? Enligt kommitténs förslag skall huvudmannen tillhandahålla vissa åt- gärder och tjänster inom ramen för finansieringen via begravningsav- giften och den del av kyrkoavgiften som är hänförlig till begravnings- verksamheten. Vid dödsfall föreslås att dödsboet utan särskild debi- tering skall tillhandahållas –gravplats eller motsvarande på allmän begravningsplats, i samband med gravsättning, , –gravsättning inklusive gravöppning, återfyllning och iordningställan- de av öppnad grav, –transporter från det att huvudmannen övertagit ansvaret för stoftet till dess att gravsättning skett; dock med undantag för transport för gravsättning utanför huvudmannens förvaltningsområde, så vida den inte är beroende av avtal mellan huvudmännen för att tillhandahålla särskilda gravplatser, –lokal för förvaring och visning av stoftet samt lokal för begrav- ningsceremoni, belägna inom eget eller angränsande förvaltnings- område. Till detta kommer att de mera allmänna åtgärderna inom begravnings- verksamheten självfallet skall bekostas genom de medel som hör till begravningsverksamheten. Som exempel på sådant kan nämnas drift och underhåll av begravningsplats, byggnader och inventarier samt den administration som krävs för att fullgöra uppgifterna. Genom att begravningsverksamheten är en samhällsangelägenhet bör det ankomma på samhället att även svara för uppbörden av de medel som är hänförliga till denna verksamhet. Kommittén föreslår därför att nuvarande system i huvudsak bibehålls. Enligt förslaget skall pastorat som är huvudman för begravningsverksamheten före november månads utgång fastställa avgiftssatsen för begravningsavgiften samt därefter underrätta kommunen om fastställd avgiftssats. Kommunen underrättar härefter skatteförvaltningen om vilken avgiftssats som fast- ställts för de i kommunen ingående pastoraten. skö- ter sedan uppbörden och betalar ut medlen till pastoraten på samma sätt som . För de kommuner som är huvudmän för begravningsverksamheten har kommittén föreslagit att de skall underrätta skatteförvaltningen om avgiftssatsen för begravningsavgiften med underrättelsen om kommunalskattesatsen. Kommunens begravningsavgiftsmedel betalas sedan ut med kommunalskatten. Kommittén har även föreslagit att den avgift som betalas till be- gravningsverksamheten skall redovisas särskilt på den enskildes skatt- sedel oavsett om det rör sig om begravningsavgiften eller del av kyrko- avgiften. Det är enligt kommitténs mening angeläget att det på detta sätt görs tydligt att alla betalar lika mycket till begravningsverk- samheten, i proportion till sin beskattningsbara inkomst, oavsett till- hörighet till trossamfund. Innehavare av allm än begravningsplats I och är kommunen huvudman för begravningsverk- samheten. förekommer det i båda dessa kommuner allmänna begravningsplatser som innehas av något pastorat inom Svenska kyr- kan. För att säkerställa att driften och underhållet av dessa allmänna begravningsplatser inte blir en fråga endast för de kyrkotillhöriga föreslår kommittén, att innehavare av allmän begravningsplats skall få rätt att lämna över förvaltningen av begravningsplatsen till huvudman- nen för det förvaltningsområde där begravningsplatsen är belägen. I de fall innehavaren föredrar att ha kvar förvaltningen av den allmänna begravningsplatsen skall huvudmannen i stället kunna ge ett skäligt bidrag till innehavaren. Obligatorisk, riksomfattande clearing Kommittén har föreslagit att clearingen skall omfatta de tjänster som tillhandahålls inom ramen för begravningsavgiften. Samma tjänster som huvudmannen för det förvaltningsområde där den avlidne var folk- bokförd tillhandahåller skall alltså kunna fås av annan huvudman, i mån av plats hos denne. Kostnaden för tjänsterna skall ersättas av den huvudman inom vars förvaltningsområde den avlidne var folkbokförd. Dödsboet skall därmed inte debiteras för de tjänster som omfattas av clearingen. Ersättningen mellan huvudmännen föreslås utgå enligt taxa. Enligt förslaget skall samma ersättning som utgår vid gravsättning m.m. hos annan huvudman utgå även när tjänsterna tillhandahålls av innehavare av enskild begravningsplats samt innehavare av allmän be- gravningsplats. De särskilda gravplatserna för dem som inte tillhör något kristet trossamfund Kommittén har föreslagit att huvudmännen för begravningsverksam- heten ges det fulla ansvaret för att bereda dem som inte tillhör något kristet trossamfund tillgång till särskilda gravplatser. I huvudmanna- skapet som sådant ligger ett helhetsansvar för begravningsverksamhe- ten. Den som åtar sig att vara huvudman tar på sig ansvaret för att det finns en fungerande begravningsverksamhet som omfattar alla folkbok- förda inom förvaltningsområdet. Verksamheten skall, objektivt sett, kunna upplevas som tillfredsställande av alla. Redan av huvudmanna- skapet som sådant följer alltså en skyldighet att tillhandahålla särskilda gravplatser för de icke-kristna som så önskar. Det framstår, mot bak- grund härav, som naturligt att huvudmannen för begravningsverksam- heten, oavsett om denne är ett pastorat eller en kommun, ansvarar för de särskilda gravplatserna både i formell mening och rent praktiskt. Huvudmännens ansvar för de särskilda gravplatserna kan även fullgöras på samma sätt som . Den enskilde huvudman- nen skall alltså se till att det finns särskilda gravplatser på en allmän begravningsplats inom det egna förvaltningsområdet eller avtalsvägen ordna så att särskilda gravplatser finns tillgängliga inom närbeläget för- Det blir ytterst länsstyrelserna som får avgöra vad som kan anses vara ett godtagbart avstånd till närmaste ort med sär- skilda gravplatser. För att stärka inflytandet över och insynen i begravningsverksamheten för dem som inte tillhör har kommittén föreslagit att länsstyrelserna skall förordna särskilda ombud. Dessa ombud skall granska hur pastoraten tar tillvara deras intressen som inte tillhör Sven- ska kyrkan. I händelse av att ombudet finner att det kan riktas någon anmärkning mot pastoraten skall ombudet rapportera detta till läns- styrelsen, som därefter avgör vilka åtgärder som skall vidtas. Kommittén har föreslagit att begravningslagens bestämmelser om över- klagande av beslut i enskilda ärenden samt länsstyrelsernas tillsynsan- svar skall vara kvar. Lag om ändring i begravningslagen (1990:1144) Härigenom föreskrivs i fråga om begravningslagen (1990:1144) dels att 7 kap. 8 § skall upphöra att gälla, dels att nuvarande 9 kap. skall betecknas 11 kap., dels att 1 kap. 1 §, 2 kap. 1 – 4 §§, 3 kap. 1 §, 5 kap. 3, 6, 9, 11 – 13, 16 och 18 §§, 6 kap. 2 och 3 §§, 7 kap. 20 §, 8 kap. 1 § samt 11 kap. 6 § skall ha följande lydelse, dels att det i 2 kap. skall införas två nya bestämmelser, 15 och 16 §§, samt i 7 kap. en ny bestämmelse, 9 a §, av följande lydelse, dels att det skall införas ett nytt 9 kap. samt ett 10 kap. av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I denna lag avses med – begravningsverksamhet: de olika åtgärder som har direkt samband med f örvalt- ningen av allmänna begrav- ningsplatser, – huvudman: församling in- om eller kom- mun, som är skyldig att anord- na och hålla allmänna begrav- ningsplatser inom visst geog- – församling: församling el- ler sammanslutning av f örsam- – begravningsplatser: områden eller utrymmen som är behörigen an- ordnade för förvaring av avlidnas stoft eller aska och som har tagits i anspråk för detta ändamål, främst kyrkogårdar eller andra gravområ- den, minneslundar, kolumbarier eller urnmurar, platser som är anordnade av platser som är anordnade av pastorat eller kyrkliga sam- församlingar, av kommuner fälligheter inom svenska kyr- eller annars av det allmänna, kan, av kommuner eller annars av det allmänna, –enskilda begravningsplatser: andra begravningsplatser än allmänna, –gravrätt: den rätt som uppkommer när en bestämd gravplats på en allmän begravningsplats upplåts till någon för gravsättning, –kremering: förbränning av stoftet efter en avliden person, –gravsättning: placering av stoft eller aska inom en bestämd gravplats och placering eller utströende av aska i minneslund eller på någon annan plats än begravningsplats, –gravanordningar: gravvårdar och andra gravöverbyggnader, , staket eller andra liknande anordningar på en gravplats, myndigheter som f örvaltar all- männa begravningsplatser, – krematoriemyndigheter: myndigheter som f örvaltar kre- matorier. Allmänna begravningsplatser med ett tillräckligt antal grav- platser och andra gravanlägg Allmänna begravningsplatser med ett tillräckligt antal grav- platser och andra gravanlägg- ningar av allmänt förekomman- de slag skall anordnas och hål- las av de territoriella pastora- ten inom . Regeringen får för särskilda fall besluta att en allmän be- gravningsplats skall anordnas och hållas av kommun i stället för pastorat. ningar av allmänt förekomman- de slag skall anordnas och hål- las av församlingarna inom . Regeringen får för särskilda fall besluta att en allmän be- gravningsplats skall anordnas och hållas av kommun i stället för församling. Allmänna begravningsplatser med särskilda gravplatser f ör dem som inte tillh ör något kris- tet trossamfund skall anordnas och hållas av stiftssam- fälligheterna inom svenska kyr- kan eller, i fall som avses i 1 § andra stycket, av kommunen. Huvudmannen skall, inom det egna förvaltningsområdet eller inom närbeläget förvaltnings- område, tillhandahålla särskil- da gravplatser f ör dem som inte tillhör något kristet tros- samfund. som vid dödsfallet var folk- som vid dödsfallet var folk- bokförda inom pastoratet, den Om tillgången på gravplatsmark medger det, får också andra beredas gravplats där. 1 Senaste lydelse 1991:496. Rätten till gravsättning på en allmän begravningsplats skall inte vara beroende av att den avlidne tillhörde visst trossamfund. Detta gäller dock inte för rätten till gravsättning på en som avses i 2 §. avses i 2 §. Innehav av allm än begrav- Den som, utan att vara huvud- heten, innehar en eller flera har rätt att, utan kostnad f ör innehavaren, lämna över för- valtningen av en eller flera be- heten i det förvaltningsområde där begravningsplatsen är be- lägen. Kommun som avses i 2 kap. 1 § andra stycket har r ätt, att till församling som är belägen inom kommunen och som inne- har allmän begravningsplats, lämna ett skäligt bidrag till förvaltningen av begravnings- platsen. Om det inte kan ske, skall innehavaren av krematoriet låta förstöra delarna eller grav- sätta dem inom en allmän be- gravningsplats. Krematorier får anordnas och hållas bara av den som innehar en allmän begravningsplats el- ler av en kyrklig samfällighet. Krematorier får anordnas och hållas bara av den som innehar en allmän begravningsplats el- ler av en församling. Om de efterlevande inte kan enas om kremering skall ske eller om gravsättningen, skall kyrkogårdsmyndigheten på den ort där den avlidne senast var folkbokförd på begäran medla mellan parterna. Om parterna enas, skall myndigheten fastställa deras överenskommelse. Om enighet inte kan uppnås, skall myndig- heten i stället med eget yttran- de hänskjuta tvisten till länssty- relsen. Om de efterlevande inte kan enas om kremering skall ske eller om gravsättningen, skall huvudmannen för begravnings- verksamheten på den ort där den avlidne senast var folkbok- förd på begäran medla mellan parterna. Om parterna enas, skall huvudmannen fastställa deras överenskommelse. Om enighet inte kan uppnås, skall huvud- mannen i stället med eget ytt- rande hänskjuta tvisten till . Sådana delar av stoftet som inte har förbränts vid kremeringen skall tillföras askurnan. Om det inte kan ske, skall krematoriemyndigheten låtaför- störa delarna eller gravsätta dem inom en allmän begrav- ningsplats. 2 Senaste lydelse 1991:496. Stoft får inte kremeras eller Stoft får inte kremeras eller gravsättas utan att ett sådant gravsättas utan att ett sådant intyg som avses i 4 kap. 7 § intyg som avses i 4 kap. 7 § har lämnats till krematoriemyn- har lämnats till innehavaren av digheten eller den som för- krematoriet eller den som för- Regeringen får meddela föreskrifter om att kremering eller gravsätt- ning i vissa fall får ske även utan ett sådant intyg. Askan efter en avliden som har kremerats i skall gravsättas från kremeringen. Den myndighet som förvarar askan får dock medge anstånd med gravsättningen, om det finns särskilda skäl för det. Om askan inte har gravsatts Om askan inte har gravsatts inom den tid som sägs i 11 §, inom den tid som sägs i 11 §, skall den myndighet som för- skall den huvudman för be- varar askan låta gravsätta den. den innehavare av krematorium skall den som skall ordna med gravsättningen lämnas tillfälle att själv låta gravsätta askan. 3 Senaste lydelse 1991:496. I avvaktan på gravsättningen skall askan förvaras av en kre- matoriemyndighet . Askan får även förvaras av kyrkogårdsmyndigheten på den ort där askan skall gravsättas eller, om platsen för gravsätt- ningen inte är bestämd, av kyr- kogårdsmyndigheten på den ort där den avlidne senast var folk- bokförd. I avvaktan på gravsättningen skall askan förvaras av en in- nehavare av ett krematorium. Askan får även förvaras av huvudmannen för begravnings- verksamheten på den ort där askan skall gravsättas eller, om platsen för gravsättningen inte är bestämd, av huvudmannen för begravningsverksamheten på den ort där den avlidne senast var folkbokförd. Om det för den myndighet som förvarar askan är känt att det råder tvist om platsen för grav- sättningen, får askan inte lämnas ut eller på annat sätt föras bort förrän tvisten är slut- ligt löst. Om det för den huvudman för begravningsverksamheten eller den innehavare av krematorium som förvarar askan, är känt att det råder tvist om platsen för gravsättningen, får askan inte lämnas ut eller på annat sätt föras bort förrän tvisten är slut- ligt löst. 4 Senaste lydelse 1991:496. Askan skall gravsättas från det att den fördes in. Den myndighet som förvarar Den huvudman för begrav- askan får dock medge anstånd med gravsättningen, om det finns särskilda skäl för det. som förvarar askan får dock medge anstånd med gravsätt- ningen, om det finns särskilda skäl för det. Om askan inte har gravsatts inom den föreskrivna tiden, skall föreskrifterna i 12 § tillämpas. Frågor om tillstånd enligt 1 § Frågor om tillstånd enligt 1 § andra stycket prövas av kyrko- andra stycket prövas av huvud- skall ske från eller inom en samheten eller den som annars innehar och förvaltar allmän begravningsplats , om flyttning skall ske från eller inom en I andra fall prövas frågor om tillstånd av , som därvid skall höra innehavaren av begravningsplatsen. Trots det som sägs i 1 § får kyrkogårdsmyndigheten ta ut aska som har gravsatts i ett utrymme i ett kolumbarium eller en urnmur där gravrätten har upphört. Trots det som sägs i 1 § får huvudmannen för begravnings- verksamheten eller den som annars innehar och f örvaltar allmän begravningsplats ta ut aska som har gravsatts i ett utrymme i ett kolumbarium eller en urnmur där gravrätten har upphört. Askan skall i så fall grävas ned inom begravningsplatsen eller inom någon annan närbelägen begravningsplats. Avgift får tas ut för förnyad upplåtelse av gravrätt om för- nyelsen inte sker i samband med ny gravsättning. När en gravrätt skall anses När en gravrätt skall anses återlämnad enligt 19 § är upp- återlämnad enligt 19 § är upp- låtaren skyldig att behålla grav-