sou · GLB3164d1 · 1998-01-01 00:00:00 — bemyndigade regeringen biträdande arbets- marknadsministern, statsrådet , att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag om ett förstärkt förlikningsmanna- institut. I uppdraget ingår att med förtur lämna förslag om ett förstärkt förlikningsmannainstituts organisation, resurser och arbetsformer, samt eventuellt andra frågor som utredningen funnit lämpliga, t.ex. förslag om en förbättrad lönestatistik. Övriga uppgifter enligt direktiven skall utredningen redovisa . Med stöd av bemyndigandet förordnades generaldirektören som särskild utredare till utredningen om ett förstärkt förlikningsmannainstitut (A 1997:04). förordnades som utredningens experter f.d. statsrådet , f.d. statsrådet , verkställande direktören , professorn , docenten och hovrättsassesorn . Utredaren har inbjudit till en referensgrupp med företrädare för arbetsgivarorganisationerna (), , och Arbetsgivar- verket samt de fackliga organisationerna i (LO), () och Akade- mikers (). Organisationerna har själva utsett sina representanter. Dessa har varit , , , , , och . anställdes förhand- lingsdirektören som huvudsekreterare och som sekreterare i utredningen. Från samma datum har utredningen anlitat utredningschefen som sekreterare i utredningen och som utredningens assistent. Utredningen antog namnet Utredningen om ett förstärkt förliknings- mannainstitut. Utredaren överlämnar härmed delbetänkandet och lönestatistik (SOU 1997:164). För utredningens förslag svarar den särskilde utredaren medan respektive författare svarar för de separata bilagorna till utredningen. Förslag från arbetsmarknadens parter Avtal om nya förhandlingsordningar Avgränsning mot nästa betänkande ,¶NEBILDNING OCH ARBETSL¶SHET EN PROBLEMINVENTERING 2.1Löneutvecklingen i och omvärlden under Kartläggning av konflikter på arbetsmarknaden Erfarenheter av medlingsverksamheten i 4.2Behov av lönestatistik i förhandlings- och Andra intressenters krav på lönestatistiken –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG I regeringens direktiv till utredningen anges att den särskilde utredaren skall lämna förslag om ett förstärkt förlikningsmannainstitut. Institutet skall enligt direktiven ges ökade möjligheter att främja de övergripande samhällsintressena i avtalsförhandlingarna mellan arbetsmarknadens parter och förbättra förutsättningarna för en väl fungerande lönebildning. För- slagen skall främja en lönebildning som möjliggör en rejäl sänkning av arbetslösheten med bevarad låg inflation. Utredningen inriktar sitt arbete på att utarbeta förslag, som om de genomförs, skulle innebära en påtaglig förbättring av lönebildningen. Det finns enligt utredningens bedömning starka motiv för att förbättra lönebildningen. har lönebildningen genererat högre löneökningar i än i våra viktigaste konkurrentländer. Detta till trots har de svenska löntagarna inte fått några nämnvärda reallöneökningar , medan arbetslösheten har stigit till rekordhöga nivåer. Förklaringen till de rådande problemen får sökas i ett antal sam- verkande faktorer. Avtalsförhandlingarna har spelat en central roll, men kan inte ensamma förklara problemen. Den ekonomiska politiken har också bidragit, bland annat genom en oförmåga att undvika perioder med överhettning och en serie devalveringar. Arbetsmarknadens regelverk och företagens sårbarhet för störningar i begränsade delar av verksamheten har också haft betydelse. Förlikningsmannaexpeditionens sätt att sköta sitt uppdrag är inte heller förklaringen till problemen. Medlarna har lyckats att ena parterna och antalet konflikter och konfliktdagar har inte varit anmärkningsvärt högt. Företagens sårbarhet i kombination med att medlarna normalt har haft som sin enda uppgift att få parterna att enas om ett avtal, oavsett avtalsinne- hållet, har emellertid lett till att avtalsförhandlingar under medling resul- terat i för höga avtalskostnader. har förutsättningarna för lönebildningen förändrats i väsentliga avseenden. Den internationellt låga inflationstakten ställer krav på att lönebildningen kan på betydligt lägre nominella nivåer än tidigare, för att inte svenskt näringslivs konkurrenskraft skall försvagas. Penningpolitiken utgår från ett inflationsmål på , vilket inne- bär att för höga nominella löneökningar kommer att leda till höjda räntor och minskad sysselsättning. Arbetslösheten har stigit till sådana nivåer att traditionell arbetsmarknadspolitik inte räcker för att komma tillrätta med problemen. De starkare finansiella restriktionerna i den offentliga sektorn innebär vidare att inte heller en expansion av offentlig sysselsättning kan minska arbetslösheten påtagligt. En väl fungerande lönebildning, som på total nivå är förenlig med inflationsmålet och på lokal nivå är anpassad till olika verksamheters förutsättningar, skulle emellertid kunna förbättra förutsättningarna för ökad tillväxt och sysselsättning och bidra till en sänkning av arbetslösheten. Utredningen har dragit slutsatsen att ett medlingsinstitut bör inrättas, vilket kan spela en mer aktiv roll för lönebildningen och avtalsförhandlingarna än den nuvarande Förlikningsmannaexpeditionen. bör ha två uppgifter, nämligen att verka för en väl fungerande lönebildning och att svara för medling i arbetstvister. Detta till skillnad från den nuvarande Förlikningsmannaexpeditionen som bara har den senare uppgiften. Institutet bör liksom andra länders medlingsorgan ha anställda medlare. bör det finnas en grupp externa personer som är förberedda för medlingsuppdrag. Utredningen har vidare dragit slutsatsen att medlingsinstitutet bör vara statistikansvarig myndighet för officiell lönestatistik. Direktiven anger bland annat att institutet skall följa och analysera lönebildningen och löneutvecklingen i både och andra länder och att utredningen skall lämna förslag om vad som krävs för att tillförsäkra en god tillgång till kontinuerlig lönestatistik. Detta uppnås bäst genom att institutet får ansvaret för att beställa den lönestatistik, som även i fortsättningen förut- sätts produceras av främst (). Institutet bör samverka med arbetsmarknadens parter när det gäller statistikens upp- läggning och publicering. I slutbetänkandet kommer medlarnas befogenheter och eventuella andra förslag att förbättra lönebildningen att behandlas. Där kommer också att tas upp relationen till kollektivavtal, vilka reglerar former för medling. I direktiven nämns att utredningen bör behandla möjligheten att medlare skall kunna gå in tidigt i förhandlingarna, verka för tidsmässig samordning av avtalsförhandlingarna, skjuta på av part varslad konfliktåtgärd och besluta om sammanläggning av avtalsområden i medling. Bland övriga förslag till vidgade befogenheter, som har framförts till regeringen, kan nämnas möjligheterna att begränsa omfattningen av verkningarna av en konfliktåtgärd. Dessa förslag kommer att analyseras i slutbetänkandet. Direktiven anger ett antal uppgifter som medlingsinstitutet skall ha och att medlingsinstitutet skall ges ökade befogenheter. Oberorende av på vilket sätt utvidgningen av medlarnas befogenheter kommer att ske, fordras ett starkare medlingsinstitut. En myndighet med namnet bör inrättas . I samband därmed bör Statens förlikningsmannaexpedition av- vecklas. bör ha två huvuduppgifter. Den första är att verka för en väl fungerande lönebildning och den andra är att medla i arbetstvister. Utredningen återkommer i slutbetänkandet till den närmare innebörden av de båda huvuduppgifterna. Redan nu bör emellertid under- strykas att uppgiften att verka för en väl fungerande lönebilning inte skall tolkas som att institutet skall vara ett organ för statlig inkomstpolitik, men att institutet bör få uppgifter som går utöver vad den nuvarande Förlik- ningsmannaexpeditionen har bör ledas av en styrelse. I styrelsen bör ingå sam- manlagt fem ledamöter. Institutets chef bör kallas riksmedlare och vara ordförande i styrelsen. Samtliga ledamöter inklusive institutets chef bör utses av regeringen. Styrelsen bör ha alla för en myndighetsstyrelse normalt förekommande uppgifter och bland annat besluta om årsredovis- ning och budgetunderlag Institutets chef bör vara ansvarig för verksamhe- ten och bland annat svara för att anlita särskilda externa medlare och utse medlare i enskilda förhandlingar. bör ha två medlare anställda utöver institutets chef. Därutöver bör finnas tio anställda varav sju personer med kompetens inom samhällsekonomi, lönebildning, avtalsförhandlingar, arbetsrätt, lönestatis- tik och avtalstolkning samt tre personer för administration m.m. Det bör dessutom finnas en grupp externa personer vidtalade, vilka med kort varsel kan åta sig uppdrag som medlare. Institutet bör även ha möjlighet att anlita extern expertis för utrednings-, analys- och forskningsuppdrag. bör inrätta tre råd med experter från arbetsmark- nadens parter inom områdena samhällsekonomi, lönestatistik och avtals- förhandlingar. Institutet bör genom dessa expertråd samverka med parterna i arbetet med analyser av lönebildningen och i förberedelserna av medlingsarbetet inför en avtalsrörelse. för samhällsekonomi bör medverka till en årlig rapport om lönebildningen i och om- världen. för lönestatistik bör medverka vid uppläggning och publicering av den officiella lönestatistiken och vid tolkning av lönestatis- tik och löneavtal. för avtalsförhandlingar bör fungera som ett forum för en löpande dialog om utvecklingen på arbetsmarknaden. Införandet av förutsätter vissa ändringar av lagen om medbestämmande i arbetslivet (MBL), vilka huvudsakligen är av teknisk natur. Materiella ändringar är att skall ha två uppgifter och att parterna på begäran skall tillställa institutet kopior av träffade kollektivavtal och tillgänglig lönestatistik avseende det egna avtalsom- rådet. bör tilldelas ett ramanslag på ca , varav ca . avser själva och ca . Ramen för anslagssparande och anslagskredit bör uppgå till av anslaget. Institutet bör ha rätt att avgiftsbelägga aktiviteter om så bedöms lämpligt. Kostnaden bör delvis finansieras genom att anslaget till Förlikningsmannaexpeditionen avvecklas och att anslaget till SCB minskas med ett belopp motsvarande kostnaderna för nuvarande lönestatistik. De kostnadsökningar därutöver på ca 18 miljoner som föreslås bör rymmas genom omprioriteringar inom budgetramarna för utgiftsområdet arbetsmarknad och arbetsliv. bör vara statistikansvaring myndighet för officiell lönestatistik. Statistiken bör finansieras genom anslag till Medlingsinsti- tutet, som i sin tur bör upphandla statistiken efter samråd med och samt efter behandling i expertrådet för lönestatistik. Huvuddelen av den officiella lönestatistiken förutsätts liksom komma att produceras av . Ställningen som statistikansvarig myndighet ger institutet möjlighet att över tiden påverka lönestatistikens utformning. De förbättringar som enligt utred- ningens uppfattning bör ske initialt redovisas i det följande. Den månadsvisa lönestatistiken bör förbättras i några avseenden. En lönestatistik bör införas för staten och en bättre och snabbare redovisning bör göras av retroaktiva löneutbetalningar. Lönestatistiken för den kommunala sektorn bör utvidgas till att omfatta samtliga kommuner och landsting och även fortsättningsvis produceras av Svenska kommun- förbundet respektive . En samlad löne- statistik för hela arbetsmarknaden bör publiceras av . för lönestatistik bör medverka vid uppläggning och publice- ring av statistiken. Den årliga lönestatistiken bör också förbättras. Utredningen föreslår att precisionen i den årsvisa lönestatistiken förbättras och att statistiken utvidgas så att den redovisas för ett 50-tal områden eller branscher, som nära ansluter till avtalsområden och med fördelning på kön och i förekommande fall arbetare och tjänstemän. Statistiken bör vidare snabbas upp så att den publiceras året som statistiken avser. En samlad årsvis rapport om löneglidning och löneut- veckling i och omvärlden bör publiceras av med medverkan från berörda expertråd. behov av statistik över enskilda avtalsområden bör genom att institutet i enskilda fall begär att få ta del av parternas gemensamma eller parts egen statistik. I samband med medling i en enskild konflikt har detta fungerat väl tidigare. Utredningen menar att parterna efter begäran bör vara skyldiga att tillställa institutet tillgänglig lönestatis- tik, även när det fordras för analysändamål. Utredningen anser vidare att det vore av stort värde om fler parter träffade statistikavtal. Forskningens behov av lönestatistik bör förbättras genom att komplet- tera individdatabasen med löneuppgifter. Det föreslås göras genom att uppgifter tillförs från den årliga lönestatistiken. Därigenom förbättras underlaget för forskningen om vad som styr lönebildningen. För jämställdhetsändamål ställs särskilda krav på lönestatistik. För att följa jämställdhetslagen fordras statistik som beskriver jämställdheten på enskilda arbetsplatser. För att driva rättsliga processer om otillåten löne- diskriminering fordras löneuppgifter för enskilda individer. statistikbehov ligger inte inom utredningens uppdrag. De av utredningen föreslagna förbättringarna av den årliga lönestatistiken och komplettering- arna av individdatabasen bör emellertid förbättra möjligheterna att följa och analysera löneutvecklingen för kvinnor och män. Avtal om partsgemensam lönestatistik på fler delar av arbetsmarknaden skulle också förbättra dessa möjligheter. Förslag till lag om ändring i lagen 1976:580) om medbestämmande i arbetslivet För medling i arbetstvister mellan å ena sidan arbetsgivare eller arbetsgivarorganisation och å andra sidan arbetstagare eller arbetstagarorganisation finns EN STATENS F¶RLIKNINGSMANNAEXPE DITION. %XPEDITIONEN skall följa för- hållandena på arbetsmarknaden. Har DEN fått kännedom om arbets- tvist som hotar att medföra eller redan har medfört stridsåtgärd, skall DEN utse F¶RLIKNINGSMAN att medla i tvisten, när medverkan av F¶RLIKNINGSMAN kan anses ägnad att främja en lösning av denna. &¶R LIKNINGSMANNEN skall kalla parter- na till förhandling eller vidtaga annan lämplig åtgärd samt verka för att part uppskjuter eller in- ställer stridsåtgärd. Enligt EXPEDITIONENS bestäm- mande skall förlikningsman på begäran gå parter på arbetsmark- För medling i arbetstvister mellan å ena sidan arbetsgivare eller arbetsgivarorganisation och å andra sidan arbetstagare eller arbetstagarorganisation finns -ED LINGSINSTITUTET. -EDLINGSINSTITUTET skall följa förhållandena på arbetsmarknaden. Har -EDLINGSINSTITUTET fått kännedom om arbetstvist som hotar att medföra eller redan har medfört stridsåtgärd, skall DET utse EN ELLER FLERA MEDLARE att medla i tvisten, när medverkan av MEDLARE kan anses ägnad att främja en lösning av denna. kalla parterna till förhandling eller vidtaga annan lämplig åtgärd samt verka för att part uppskjuter eller Enligt -EDLINGSINSTITUTETS be- stämmande skall MEDLARE på be- gäran gå parter på arbetsmark- naden till handa med råd och upplysningar rörande förhand- lingar och kollektivavtal samt leda förhandlingar mellan parterna. naden till handa med råd och upplysningar rörande förhand- lingar och kollektivavtal samt leda förhandlingar mellan parterna. 0ARTERNA P¥ ARBETSMARKNADEN SKALL P¥ BEG¤RAN TILLST¤LLA -ED LINGSINSTITUTET kopior AV TR¤FFADE KOLLEKTIVAVTAL OCH TILLG¤NGLIG L¶NE STATISTIK AVSEENDE DET R N¥GON enligt 45 § skyldig att lämna varsel, skall HAN inom tid och på sätt som där göra detta även till F¶RLIKNINGSMANNA EXPEDITIONEN. Den som bryter H¤REMOT döms till penningböter. $EN SOM enligt 45 § ¤R skyldig att lämna varsel, skall inom DEN tid och på DET sätt som S¤GS där göra DET även till -EDLINGSINSTITUTET. Den som bryter MOT DETTA döms till Vid förhandling enligt 46 § skall F¶RLIKNINGSMAN söka få till stånd på grundval av förslag som kom- mer från dem själva. &¶RLIKNINGS MANNEN är dock oförhindrad att föreslå jämkningar och medgivan- den för att främja en god lösning av tvisten. Vid förhandling enligt 46 § skall MEDLAREN söka få till stånd EN på grundval av förslag som kom- mer från dem själva. dock oförhindrad att föreslå jämk- ningar och medgivanden för att främja en god lösning av tvisten. Har part som enligt 10 § är för- handlingsskyldig kallats till för- handling inför F¶RLIKNINGSMAN och försummar parten att inställa sig eller underlåter han annars att full- göra vad som åligger honom enligt 15 §, kan F¶RLIKNINGSMANNEN på be- gäran av MOTPART anmäla för- hållandet hos ARBETSDOMSTOLEN. Denna kan förelägga parten vid vite att fullgöra sin förhand- lingsskyldighet och kan på an- mälan av F¶RLIKNINGSMAN utdöma Parts skyldighet enligt 18 § att vid förhandling hålla skriftlig handling tillgänglig för motparten gäller även i förhållande till F¶RLIKNINGSMAN som medverkar vid Har part som enligt 10 § är för- handlingsskyldig kallats till för- handling inför MEDLARE och för- summar parten att inställa sig eller underlåter PART annars att fullgöra vad som åligger PART enligt 15 §, kan -EDLINGSINSTITUTET på begäran av MOTPARTEN anmäla förhållandet hos !RBETSDOMSTOLEN. förelägga parten vid vite att fullgöra sin förhandlingsskyldighet och kan på anmälan av -EDLINGSINSTITUTET utdöma vitet. Parts skyldighet enligt 18 § att vid förhandling hålla skriftlig handling tillgänglig för motparten gäller även i förhållande till MEDLARE som medverkar vid Uppnås ICKE enighet mellan par- terna vid förhandling inför F¶RLIK NINGSMAN, kan HAN föreslå dem att låta tvisten avgöras av skiljemän. (AN kan också medverka vid ut- seende av skiljemän. &¶RLIKNINGSMAN får EJ ¥TAGA sig skiljemannauppdrag i arbetstvist, om ICKE F¶RLIKNINGSMANNAEEXPEDI TIONEN i särskilt fall medger det. Uppnås INTE enighet mellan par- terna vid förhandling inför MEDLARE, kan MEDLAREN föreslå dem att låta tvisten avgöras av skiljemän. -ED LAREN kan också medverka vid ut- seende av skiljemän. -EDLAREN får INTE ¥TA sig skil- jemannauppdrag i arbetstvist, om INTE -EDLINGSINSTITUTET i särskilt fall medger det. I arbetstvist av större betydenhet kan regeringen utse F¶RLIKNINGS KOMMISION att medla i tvisten. enskild person kan av regeringen utses att som särskild F¶RLIKNINGS MAN medla i sådan tvist. Föreskrifterna i 49 och 50 §§ äger motsvarande tillämpning vid medling av F¶RLIKNINGSKOMMISSION eller särskild F¶RLIKNINGSMAN. I arbetstvist av större betydenhet kan regeringen utse EN MEDLINGS KOMMISSION att medla i tvisten. Även EN enskild person kan av regeringen utses att som särskild MEDLARE medla i EN sådan tvist. Föreskrifterna i 49 och 50 §§ äger motsvarande tillämpning vid medling av MEDLINGSKOMMISSION eller särskild MEDLARE. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Sekretess gäller för uppgift som part i arbetstvist har lämnat till F¶RLIKNINGSMAN, särskild F¶RLIKNINGSMAN eller F¶RLIKNINGSKOMMISSION, om uppgiftslämnaren har gjort för- behåll därom. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Sekretess gäller för uppgift som PART P¥ ARBETSMARKNADEN HAR L¤MNAT TILL -A g LAGEN OM MEDBEST¤M ELLER SOM part i arbetstvist har lämnat till MEDLARE, särskild MEDLARE eller MEDLINGSKOMMISSION, om upp- giftslämnaren har gjort förbe- håll därom. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . Förslag till förordning med instruktion för har till uppgift att i enlighet med 46-52 §§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet tillhandahålla medling i arbetstvister och främja en väl fungerande lönebildning. skall aktivt medverka till att lösa arbetstvister, särskilt genom att 1.ställa medlare till parternas förfogande, 2.ställa opartisk ordförande till parternas förfogande, 3.kalla parterna till medlingsförhandling, eller 4.uppmana part att skjuta upp eller ställa in förestående eller pågående stridsåtgärd. 1.ha god överblick över förhållandena på arbetsmarknaden, 2.sammanställa och tolka statistik som är av betydelse för lönebildningen, 3.sammanställa och analysera träffade kollektivavtal, samt 4.följa utvecklingen på den europeiska arbetsmarknaden beträffande utvecklingen av lönekostnader, avtalskonstruktioner och förhandlingsformer. skall regelbundet offentliggöra rapporter om lönebildning och löneutveckling. Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på med undantag av 5, 19, 20 och 34 §§. Riksmedlaren är chef för myndigheten. Styrelsen består av riksmedlaren och högst fyra andra ledamöter. Myndighetens chef har rätt att ensam fatta beslut i frågor som rör medling mellan arbetsmarknadens parter. Ett sådant beslut skall anmälas vid nästa sammanträde med styrelsen. Beslut i frågor som rör medling mellan arbetsmarknadens parter får inte överklagas. Denna förordning träder i kraft . Den svenska lönebildningen har inte fungerat tillfredsställande . Trots höga nominella löneökningar har reallönerna - 1996 i genomsnitt endast stigit . Kontrasten blir speciellt stor om en jämförelse görs med då de årliga reallöneökningarna i genomsnitt uppgick till . Real- löneutvecklingen var speciellt dålig . I nominella termer ökade visserligen lönerna i genomsnitt med . steg dock konsumentpriserna lika mycket vilket fick till följd att den genomsnittliga reallönen före skatt sett över hela perioden förblev i stort sett oförändrad (jfr diagram 1.1). $IAGRAM 'ENOMSNITTLIG L¶NEUTVECKLING I HELA EKONOMIN ,OGARITMISK SKALA De höga nominella löneökningarna bidrog till en urholkning av det svenska näringslivets internationella konkurrenskraft. Räknat steg de svenska industriarbetarlönerna i genomsnitt snabbare än i våra viktigaste konkurrentländer 1 (jfr diagram 1.2). Den svenska produktivitetsutvecklingen tenderade dessutom att vara något svagare . Genom en serie devalveringar har kro- nans värde nästan halverats jämfört med konkurrentländerna (jfr diagram 1.3). Urholkningen av den svenska industrins internationella konkurrenskraft i kombination med en kraftig kreditexpansion , en fastighets- och bankkris samt en internationell lågkonjunktur , bidrog till den ekonomisk krisen . Den kom att bli den allvarligaste som vårt land genomlevt . $IAGRAM 'ENOMSNITTLIG L¶NEKOSTNADSF¶R¤NDRING PER TIMME INOM INDUSTRIN Anm: Den negativa lönekostnadsutvecklingen i sammanhänger med sänkningen av arbetsgivaravgifterna från 1De elva viktigaste konkurrentländerna för den svenska exporten vägs samman med vikter som återspeglar deras inbördes betydelse som konkurrenter till den svenska exporten. $IAGRAM 3VENSKA KRONAN KONKURRENTV¤GD sjönk det samlade värdet av alla varor och tjänster som produceras (BNP) i reala termer med . Reallönerna sjönk med och den reguljära sysselsättningen minskade med mer än en halv miljon personer. Arbetslösheten kom där- med att öka till nivåer som tidigare hade ansetts som otänkbara för . Den öppna arbetslösheten, som låg , steg till (jfr diagram 1.4). en ökning av andelen personer i olika former av arbetsmarknadspolitiska åtgärder från drygt en procent till . Under krisåren minskade den nominella löneök- ningstakten i betydande grad. Utvecklingen påskyndades av de s.k. stabili- seringsavtalen som träffades och kom att påverka i stort sett hela arbetsmarknaden mellan och . Även avtalsrörelse resulterade i betydligt lägre löneökningar än . I och med avtalsrörelse har dock löneökningstakten återigen börjat stiga. Höga avtalsenliga löneökningar, i kombination med en fortsatt löneglidning, har resulterat i löneökningar över den nivå som är långsiktigt förenlig med målsättningen att minska arbetslösheten och bevara prisstabiliteten i enligt med det inflationsmål som har satts upp. Den ekonomiska krisen ledde även till en drastisk försämring av de offentliga finanserna. Överskottet i den offentliga sek- torn, som uppgick till av BNP, övergick till ett under- skott som, när det var som störst , uppgick till av BNP. Utvecklingen ledde till en kraftig försämring av förtroendet för den svenska ekonomin.