sou · GLB3121d2 · 1998-01-01 00:00:00 — Möjligheten att ha försöksverksamhet med lokala styrelser med elevmajoritet gäller och fram- åt. i har beviljats medel ur Allmänna arvs- fonden för att driva ett omfattande projekt i anslutning till försöksverk- samheten. En del av arbetet i projektet blir att sprida information om möjligheten att inrätta en styrelse med elevmajoritet, och att stimulera skolor och delta i försöket. Projektet ska stödja och utbilda styrelsele- damöterna, i synnerhet elevrepresentanterna, skapa engagemang hos skolans elever samt följa och dokumentera det som händer på skolorna under försöksåren. Ett grupp är under bildande som ska följa projektet. Den består av i , , Skol- verket och . Kan omyndiga elever vara med i en lokal styrelse för en gymnasie- skola? Det är en kontroversiell fråga som fick aktualitet genom vårt förslag. Regeringen ägnar ett avsnitt i propositionen åt detta, och tar en klar ställning för att alla elever i gymnasieskolan kan vara med i styrel- sen.59 Det är inte relevant om eleverna har uppnått den allmänna myn- dighetsåldern eller inte, eftersom ledamöterna i styrelsen inte blir för- troendevalda i kommunallagens mening, skriver regeringen. En lokal styrelse är ett organ under i kommunen. 58Proposition 1996/97:109: ,OKALA STYRELSER MED ELEVMAJORITET; riksdagsskrivelse 1996/97:222; () 1997:642. 59Proposition 1996/97:109: ,OKALA STYRELSER MED ELEVMAJORITET, s. 9–10. ställningstagande innebär att förordningen om försöksverksamhet med lokala styrelser i har justerats; elever kan numera ingå i en sådan styrelse som fullvärdiga ledamöter. SOU 1997:121 %LEVERNAS INFLYTANDE 107 är det nämnden som är ytterst ansvarig för bl.a. ekonomiska beslut som rör driften av skolan. Det betyder att ledamöterna i den lokala styrelsen inte kan drabbas av skadeståndsanspråk. Regeringen påminner också om att det är nämnden som avgör vilka uppgifter som ska överlåtas till den lokala styrelsen. Sådant som lokala styrelser med elever i majoritet, regelbundna klassråd och bra formuleringar i skollagen är viktigt för att öka demo- kratin i skolan. I det följande presenterar vi två förslag som har en lik- nande karaktär. Men det fordras också förändringar i hur de vuxna förhåller sig till barn och ungdomar, hur lärarna ser på sitt arbete, på vilket sätt rekto- rerna leder skolutvecklingen och liknande. Detta rör kärnan i skolans arbete: elevernas lärande och undervisningen. På detta område kan vi inte – och vill inte – ge några förslag, eftersom det är någonting som inte ska styras från statens sida. En del av våra förslag i andra kapitel bör emellertid kunna få en positiv, indirekt, effekt genom att förbättra förutsättningarna för lärarnas arbete och öka deras möjligheter att ta med eleverna i planeringen av undervisningen, t.ex. förslaget om att den centrala timplanen slopas (s. 143), att kursplanerna renodlas (s. 155) och att skolorna får mer kontakt med arbetslivet (s. 267). En ny syn på lärarnas kompetensuteckling och möjligheterna att förändra yrkesrollen har också en stor betydelse i det här sammanhanget (s. 207). Elevforum på kommunnivå bör utvecklas. Ett elevforum ska ha till uppgift att i vid mening stödja eleverna. Regeringen bör ge i uppdrag att underlätta kontakterna mellan lokala elevforum, bl.a. genom att kartlägga förekomsten av olika typer av elevforum och att uppmuntra bildandet av nätverk mellan elevforum på olika håll i landet. Vi har redovisat ett par undersökningar som visar att många elever tycker att de inte har någon att vända sig till i skolan när de har pro- blem. Det kan t.ex. handla om att de har svårt att följa undervisningen, att de tycker att de har fått orättvisa betyg eller att undervisningen i ett ämne inte ger så mycket. Det kan också röra sig om relationerna mellan eleverna; en elev kan t.ex. känna sig mobbad av några elever i klassen eller vara utsatt för tråkningar av äldre elever på skolgården. Det är värt att påpeka att det är rektorn som har ansvaret för att ele- verna trivs och känner trygghet i skolan, att de får ett gott utbyte av sina studier, att de har inflytande på sitt eget lärande osv. Detta framgår både av läroplanerna och skolformsförordningarna. Vi skriver mer om rektorns roll i ett avsnitt i kapitel 7 (s. 164). Att en del elever tvekar att vända sig till lärarna kan ibland bero på att de är rädda för att det ska komma att gå ut över deras betyg. Men det kan ha många andra orsaker, t.ex. att en elev inte vill såra en lärare genom att säga någonting som denna kan uppfatta som kritik av under- visningen, att en elev över huvud taget har svårt för att tala om sina svårigheter med andra eller att en elev helt enkelt inte tror att läraren har så mycket att bidra med. Möjligheten att ta kontakt med en skolle- dare finns, men utnyttjas i praktiken inte av så många. Det finns också fall där elever har varit i kontakt både med lärare, rektorer och andra befattningshavare. Eleverna har redovisat problem och lagt fram förslag, men de har inte fått något gehör för sin sak. Då och då framför elevråd krav på att det ska tillsättas ett förtroenderåd, dvs. en grupp som består av lärare och elever på skolan. Detta är ytter- ligare ett tecken på att åtskilliga elever anser att det finns ett behov av någon form av instans, som kan bistå dem. Det skulle – som ett komplement – vara en fördel om det fanns ett forum utanför skolan dit elever skulle kunna vända sig; när det gäller unga elever kan också föräldrarna känna ett sådant behov. Där skulle en elev kunna tala om vad som bekymrar henne eller honom. De som är verksamma på elevforumet skulle lyssna till elevens berättelse, ge sina synpunkter och förmedla sakupplysningar. De skulle kunna ge eleven tips på hur hon eller han ska gå vidare och (eventuellt) hjälpa eleven genom att ta kontakt direkt med skolledare, lärare eller andra berörda på skolan. Ett elevforum borde också kunna bli till ett stöd mer generellt för eleverna, t.ex. genom att göra undersökningar, informera skolpersona- len om elevernas rättigheter och ordna utbildningar för eleverna om hur man kan påverka utvecklingen i skolan och bli mer aktiv. Ett elevforum borde dessutom kunna ha uppgifter som är av en an- nan natur, och som inte gäller enskilda elever. Elevforum kunde ta ini- tiativ till samarbete mellan elevråd och elevkårer i kommunen. På gemensamma möten skulle eleverna kunna dela med sig av sina erfa- renheter och diskutera aktuella och viktiga frågor. En annan uppgift kunde vara att få igång diskussioner av en mer allmän karaktär på en Sådana diskussioner skulle t.ex. kunna gälla elevernas arbetsbörda, förhållandet mellan lärare och elever, skolans beslutspro- cesser, arbetsmiljön samt mobbning. Ett elevforum med olika uppgifter av det här slaget skulle efter hand samla på sig mycket kunskap. De som arbetar med forumet skulle ut- veckla ett omfattande nätverk med människor både inom och utom skolan. Därför borde det bli intressant för kommunfullmäktige, barn- och ungdomsnämnden och andra kommunala organ att vända sig till elevforum för att få synpunkter på planerade förändringar. När man t.ex. har gjort ett förslag till en plan för att satsa på barn- och ungdoms- kulturen kunde den gå på remiss till elevforumet. Det är en fördel om olika lösningar prövas. Om man i en kommun bestämmer sig för att pröva att ha ett elevforum, finns det erfarenheter att hämta för utformningen av verksamheten på några håll i landet, bl.a. i och . Verksamheten där beskrivs kortfattat nedan för att ge exempel på vad ett elevforum kan vara. I finns Barnens Ombud () på försök . Det var socialnämnden som tog initiativ till detta tvååriga projekt. Det finansieras i huvudsak av kommunen, men stöds också av kyrkan, Räd- da Barnen och Röda Korset. Tjänsten som BO innehas av en person som har lång erfarenhet som gymnasielärare. I verksamheten finns det också frivilligarbetare som bl.a. sköter BO-telefonen under vissa tider. BO har tre referensgrupper som hon samlar regelbundet: en för årskurs 5, en för årskurs 8 och en som består av vuxna som på ett eller annat sätt arbetar med barn och ungdomar. I den senare gruppen ingår, förutom lärare, företrädare för Polisen, massmedierna, hälso- och sjuk- vården, m.fl. BO informerar på skolorna, tillsammans med aktiva elever, bl.a. om om barnets rättigheter. () i startades på försök 1994. övergick det till en ordinarie verksamhet, kommunalt finan- sierad. Det började med en enkät som skolförvaltningen gjorde 1992 bland gymnasieeleverna. Den visade negativa siffror för elevernas in- flytande, och därför fick elevråden frågan vad som skulle kunna göras åt detta. Representanter för elevråden samlades med ekonomiskt stöd av . Därefter gick eleverna vidare till kommunens politiker och begärde ett tvåårigt projekt. Tjänsten som EO – som är på halvtid – innehas av en person som har varit aktiv i ungdomsarbete i kommunen ; han har bl.a. arbetat som fritidsledare och gårdsföreståndare. Verksamheten omfattar årskurs 7–9 i och gymnasieskolan. EO försöker att kanalisera så mycket som möjligt genom elevråden för att skolan ska få EN viktig samverkanspart med inflytande. På varje grundskola med årskurs 7–9 finns det dessutom ett vuxenstöd. Det är en person som eleverna har förtroende för och som de kan kontakta när de har personliga bekym- mer eller det är någonting i skolsituationen som de vill ändra på. Det kan vara en lärare, en fritidsledare eller någon annan som åtar sig den- na uppgift. EO har regelbundna träffar med dessa personer. På nationell nivå pågår det ett försök med en Elevom- budsman (EO). Tjänsten kom till efter ett initiativ från Elevorganisa- tionen i , och betalas av . EO finns på Ele- vorganisationens kontor i . Elever som är missnöjda med någonting i skolan kan ringa dit för att få tips om hur de ska agera för att få till stånd en ändring. Det förekommer också att EO tar direkt- kontakt med t.ex. en rektor. () verksamhet gäller i stor utsträckning barns och ungdomars situation i skolan. Ett exempel på det är en aktu- ell rapport om mobbning, där BO bl.a. föreslår att lagstiftningen ska skärpas. När man i en kommun startar ett elevforum är det initiativtagarna som ska bestämma hur elevforumet ska organiseras, vilka uppgifter det ska ha osv. Det är t.ex. inte säkert att kommunen måste vara huvudman för ett elevforum. Ett alternativ är att eleverna själva bildar en stiftelse eller liknande för att driva verksamheten eller att den sker i elevorgani- sationernas regi. Finansieringen skulle kunna ske genom ett samarbete mellan organisationer och myndigheter på både nationell, regional och nivå. När man diskuterar huvudmannaskap, organisation, finansiering m.m. för ett elevforum, borde man kunna dra nytta av erfa- renheter som har gjorts i verksamheter som har vissa gemensamma drag med elevforum, varav några redovisas ovan. Under alla omständigheter måste ett elevforum vara ett ställe där man har ett elevperspektiv på skolan. För att detta ska gälla i praktiken är det viktigt att verksamheten läggs upp så att den blir beroende av elevers aktiva deltagande. Detta hindrar inte att ett elevforum skulle kunna ha anställd personal, och att dessa både är ungdomar och vuxna. En fråga som man måste ta ställning till lokalt är hur ett elevforums uppgifter ska avgränsas. Ska det vara ett forum som är inriktat enbart på skolfrågor eller ska det vara ett organ som sysslar med barns och ungdomars situation i stort i samhället? I det första fallet är namnet elevforum naturligt. I det andra fallet passar det bättre med barnens ombud, barn- och ungdomscentrum eller liknande. Ett första steg, för att få till stånd utvecklingen av elevforum, är att regeringen ger i uppdrag att sprida kännedom om idén, att uppta överläggningar med intresserade organisationer och att stödja dem som vill pröva att starta ett elevforum. Verket bör spela en åter- 60 (1997): "LUNDA INTE F¶R MOBBNINGEN, . hållen roll, eftersom initiativ och nya idéer måste komma från dem som driver frågorna lokalt. I ett senare skede blir uppgifter att kartlägga förekomsten av olika typer av elevforum, att sprida erfaren- heter och att uppmuntra bildandet av nätverk mellan elevforum på olika håll i landet. Uppföljning och utvärdering bör ske både lokalt och av . En kritisk punkt som bör uppmärksammas, är hur relationerna mellan eleverna och lärarna – liksom mellan eleverna och andra personalgrup- per – påverkas av försöket med ett elevforum. En elev som har arbetat aktivt för skolans bästa – utöver vad som är rimligt att begära av varje elev – ska ha rätt att få detta inskri- vet i slutbetyget liksom att få ett intyg som beskriver vilket ar- bete det gäller. En regel om detta bör införas i grundskoleförord- ningen och i gymnasieförordningen Vi argumenterade i )NFLYTANDE P¥ RIKTIGT för att deltagande i en demo- kratisk process stödjer elevernas lärande. En flicka eller pojke som en- gagerar sig i sådant som klassråd, elevråd, skolföreningar, arbetsgrup- per, samrådsorgan och styrelser skaffar sig kunskaper som går utöver vad undervisningen ger. Dessutom kan ett arbete av det slaget ge ele- verna nya perspektiv på vad de redan har lärt sig. I propositionen om lokala styrelser med elevmajoritet skriver rege- ringen att arbetet i styrelsen kan ge eleverna viktiga kunskaper. Slutsat- sen blir: Därför anser vi att det också i en elevs slutbetyg bör anteck- nas om eleven ingått i en skolas styrelse. 61 I den för- ordning som utfärdades av regeringen efter riksdagsbeslutet finns detta också med. Det är rimligt att en elevs arbete i andra organ också bör kunna dokumenteras i slutbetyget. En elev som t.ex. har varit aktiv i skolkon- ferensen, kulturföreningen, elevrådet eller en arbetsgrupp för omb ygg- 61Proposition 1996/97:109: ,OKALA STYRELSER MED ELEVMAJORITET, s. 11. 62Svensk Författningssamling (SFS) 1997:642, 13 §. nad av skolans idrottshall kan ha lagt ned lika mycket arbete som den som har varit ledamot i skolans styrelse. När en bestämmelse i grundskoleförordningen och gymnasieförord- ningen med den här innebörden utformas måste en gräns dras mellan insatser som berättigar till en anteckning i slutbetyget, och sådana som inte gör det. Det avgörande bör vara om elevens arbete har gått utöver vad som är rimligt att begära av varje elev. Även med en ganska tydlig definition får man räkna med gränsfall i praktiken. Sådana bör för- slagsvis avgöras av rektorn. Utöver en anteckning i slutbetyget bör eleverna ha rätt att få ett in- tyg som beskriver vilket arbete det gäller, det har på- gått m.m. Ett sådant intyg ska utfärdas av en anställd på skolan. Det bör vara en person som känner eleven och har följt dennas arbete på nära håll. Det kan t.ex. vara klassföreståndaren, ledaren för en basgrupp el- ler rektorn. Hur ett sådant intyg ska utformas bör bestämmas lokalt. Om man så önskar kan man använda en intygsblankett; en sådan till- handahålls bl.a. av Elevråds . )NNEH¥LL OCH SLUTSATSER I vårt första betänkande diskuterade vi föräldrarnas roll i skolan och betonade starkt behovet av att vidga föräldrarnas inflytande. Vi fram- höll att det finns både utbildningspolitiska och pedagogiska argument för ett ökat sådant inflytande. Vi lade i betänkandet fram ett konkret förslag om en försöksverksamhet med lokala styrelser med föräldrar i majoritet. I detta betänkande följer vi upp det tidigare förslaget. Våra slutsatser är följande: ·Föräldrar vill sina barns bästa och har en unik kunskap om dem. De har en självklar rätt att ta del i och ta ansvar för sina barns fostran, deras liv och verksamhet. Detta förutsätter ett samarbete mellan hem och skola . ·Föräldrarna är viktiga för sina barn. De kan också utgöra en betyd- ligt viktigare resurs för skolan och skolans personal än , om samarbetet mellan hem och skola utvecklas och fördjupas. De kan vidare bidra till att vidga diskussionen om skolans uppgift och upp- drag. ·Det är viktigt att föräldrarna får delta i skolans verksamhet genom att medverka i rådgivande och beslutande organ. Men den vardagli- ga och mer informella kontakten med skolan är väl så viktig. Föräld- rar har rätt att alltid känna sig välkomna till skolan och att ta del i skolans verksamhet. ·Föräldrarna bör också spela en viktig roll i diskussionerna kring framtagande, uppföljning och utvärdering av de lokala styrdoku- menten dvs. arbetsplan och skolplan. &¶R¤LDRARNA VILL HA INFLYTANDE Ett viktigt skäl för föräldrainflytande i skolan är att föräldrarna vill ha inflytande. Olika undersökningar visar, att föräldrarna inte anser sig ha något reellt inflytande på sina barns skolgång. De visar också att för- äldrarna gärna vill ha större insyn i och större möjligheter att kunna påverka skolan. Föräldrarnas krav på inflytande har på politisk nivå 114 &¶R¤LDRARNAS INFLYTANDE SOU 1997:121 framför allt mötts med förslag om ökad valfrihet. Möjligheten att fritt kunna välja skola för sina barn ger naturligtvis ETT slags inflytande. Men erfarenheter visar att föräldrarna i mycket stor utsträckning vill att deras barn ska gå i den skola som ligger närmast hemmet och där bar- nen har sina kamrater. Det är den skolan de vill ha insyn i och kunna påverka. Föräldrarna är en viktig, men outnyttjad resurs i skolan. Deras del- aktighet kan bidra till att utveckla den lärande miljön för eleverna. Men framför allt kan föräldrarna bli en kraft som kan påverka skolan och medverka till dess utveckling. Och handlar det inte i första hand om att föräldrarna får vara med och hjälpa till vid särskilda aktiviteter i skolan, baka bullar till skolbasaren, följa med på skolutflykten eller diskutera ordningsregler. Föräldrarna bör vara delaktiga i skolans var- dag och ha möjligheter att påverka det som är centralt för dem, sådant som barnen talar om hemma – undervisningen, tr yggheten, kamraterna, om det är roligt, om man lär sig något. När vi under arbetet med nämnda delbetänkandet gick igenom argumenten för föräldrainflytande i skolan möttes vi också av invänd- ningar. En sådan invändning var att föräldrarna saknar kompetens för att vara med och ta beslut i centrala frågorna i skolan. Vi hävdar att föräldrarna, för att ta del i skolans angelägenheter, egentligen inte be- höver någon annan kompetens än den de har i egenskap av föräldrar, yrkesutövare och samhällsmedborgare. Kunskap om skolans regelsys- tem, om läroplaner och kursplaner osv. finns redan i skolan. Det som föräldrarna kan tillföra är framför allt kunskaper om de egna barnen. Härutöver kan föräldrarna dela med sig av sina erfarenheter från yrkes- livet, från närsamhället och från barnens fritidsverksamheter. Föräld- rarnas eventuellt bristande kunskaper om skolan är dessutom ett över- gående fenomen. Efter hand kommer de, genom att delta i styrelsear- betet, att lära sig mycket om skolan och skolans villkor. En annan invändning var att föräldrar i första hand är intresserade av sina egna barn, men att de knappast är beredda att ta ansvar för ALLA barn i skolan. Det är säkert sant att föräldrars primära intresse är de egna barnen. Men därmed är det inte sagt att föräldrar inte skulle in- tressera sig för skolans verksamhet och miljö som helhet, särskilt som helheten naturligtvis har betydelse för varje enskilt barns lärande och trivsel. &¶R¤LDRARNA SKA INTE ERS¤TTA L¤RARNA En god lärande miljö förutsätter en trygg och väl fungerande social miljö för såväl elever som för lärare och annan personal. Ett bra samar- bete mellan hem och skola är en viktig förutsättning för att skapa de goda lärande miljöer, där barnens kunskaper och erfarenheter – inte bara från skolan, utan också från det liv som barnen lever hemma, och i kamratkretsen – tas till vara. Föräldrarna kan, som vi ut- vecklar i kapitlet strategi för skolutveckling, utgöra en kraft för föränd- ring och medverka till att bredda tolkningsarenan för skolans uppdrag. Föräldrarna ska självklart inte ta över lärarens uppgift som profes- sionell pedagog. Däremot kan ett ökat föräldrainflytande ställa ökade krav på lärarnas professionalism, t.ex. när det gäller att förklara och förankra pedagogiska beslut och överväganden hos föräldrarna. Särskilt när det gäller att förändra skolan och skolans undervisning är det vik- tigt att skolans personal får med sig inte bara elevern utan också deras föräldrar i förändringsprocessen. Med goda föräldrakontakter kan den få stöd och hjälp för ett utvecklingsarbete. Utan sådana kontakter riske- rar skolans personal ett aktivt eller passivt motstånd från enskilda för- äldrar eller grupper av föräldrar, som kan försvåra eller till och med omintetgöra det man försöker åstadkomma. ,OKALA STYRELSER MED F¶R¤LDRAMAJORITET Vi föreslog mot bakgrund av våra diskussioner om det bristande föräld- rainflytandet att regering och riksdag skulle ta ett radikalare grepp på inflytandefrågorna. Vi föreslog således att en möjlighet skulle öppnas för kommunerna att anordna en försöksverk- samhet i , där en rad beslutsfunktioner som ligger på styrelsen för utbildningen eller på rektorn för skolan, får överlåtas till en lokal styrelse i vilken föräldrarna är i majoritet. tog beslut om att öppna möjligheterna för kommunerna att starta en försöksverksamhet med lokala styrelser med föräldramajoritet i huvudsaklig överensstämmelse med vårt förslag. Försöksverksamheten regleras i en särskild förordning som regeringen utfärdade . Huvuddelen av de uppgifter som enligt gällande förordningar ligger på styrelsen för utbildningen eller rektorn för en skola kan enligt förordningen överlåtas till den lokala styrelsen. Un- dantagna är myndighetsutövning i enskilda fall och vissa frågor som rör avtal med tredje man. Härutöver står det kommunerna fritt att till sty- relsen överlåta uppgifter som ligger inom det kommunala ansvarsom- rådet. Per hade 52 skolor kommit igång med en för- söksverksamhet och många flera ligger i startgroparna. Det tar natur- ligtvis tid för skolor och kommuner att komma med i försöksverksam- heten, inte minst därför att det är en relativt lång process från det att diskussionerna om att bilda en styrelse startar på en skola eller i en för- äldragrupp, tills dess det slutgiltiga beslutet är fattat i den politiska 116 &¶R¤LDRARNAS INFLYTANDE Det finns också många hinder för att bilda lokala styrelser. Föräldrarna kan känna sig osäkra inför att plötsligt ta på sig ett stort ansvar för sina barns skola, en tveksam eller negativ skolledning eller skeptiska lärare kan utgöra effektiva hinder, politiker kan ställa sig ovilliga till att avhända sig inflytande osv. Vi betonade också i vårt för- slag vikten av att man inte startar en försöksverksamhet utan att alla inblandade – föräldrar, skolledning, lärare och politiker – går in i den med positiva förtecken. Det tar tid att skapa ett skolklimat, där en fullt begriplig oro för förändringar, för maktförskjutningar, för ändrade rol- ler, kan övervinnas. Vi tror dock att många flera skolor kommer att an- sluta sig under försöksperiodens gång. De skolor som har kom- mit igång med styrelser, är i allmänhet skolor som redan låg långt framme med aktiva samrådsgrupper och ett väl upparbetat föräldra- samarbete. har ett särskilt uppdrag att följa försöksverksamheten med lokala styrelser. Verket har bl.a. initierat en forskningsstudie om dessa frågor och kommer också via enkäter och rapportering från verk- samheten att kunna följa dess utveckling. kommer fortlö- pande att dokumentera och presentera sin uppföljning och utvärdering av försöksverksamheten. 6IKTIGA SIGNALER HAR F¥TT GENOMSLAG Men huvudsaken är kanske inte att många skolor inrättar lokala styrel- ser, utan den debatt som utan tvekan har kommit igång. Flertalet kom- muner och skolor i landet har tagit upp frågan om föräldrainflytande och börjat diskutera detta på ett delvis nytt sätt. har tagit fram material och medverkat vid regionala och lokala konferenser i hela landet, där föräldrainflytandet har varit en huvudfråga. Riksför- bundet Hem och Skola har likaledes medverkat med informationsmate- rial och har anordnat eller deltagit i regionala och lokala möten om in- flytandefrågorna.