sou · GLB321 · 1998-01-01 00:00:00 — ·främja den enskildes förmåga och vilja till ansvar och inflytande över den sociala, kulturella och fysiska skolmiljön. ·utgå från att varje / elev / individ kan och vill ta ett personligt ansvar för sin inlärning och för sitt arbete i skolan att alla / elever / barn och unga oavsett kön, förmåga, och och kulturell bakgrund får ett reellt inflytande på arbetssätt, arbetsformer och / undervisningens / innehåll i verksamheten samt att detta inflytande ökar med stigande ålder och mognad, ·verka för att flickor och pojkar får ett lika stort inflytande över och utrymme i verksamheten, ·svara för att barn och unga får pröva olika arbetssätt och arbetsfor- mer, ·tillsammans med barn och unga planera och utvärdera verksamheten och, ·förbereda barn och unga för delaktighet och medansvar och för de rättigheter och skyldigheter som präglar ett demokratiskt samhä lle. I punkt 2 har ordet förmåga lagts till för att stärka rättigheterna och främja lika villkor för barn och unga med svårigheter. 2.4 Skola och hem Skolans och vårdnadshavarnas gemensammma ansvar för elevernas skolgång skall att skapa de bästa möjliga förutsättningarna för barns och ungdomars utveckling och lärande. 2.4 Skola och hem Skolan och vårdnadshavarna har ett gemensamt ansvar för / elevernas skolgång skall / att skapa de bästa möjliga förutsättningarna för barns och ungas utveckling och lärande. Språkjusteringar med anledning av att förskola för sexåringar, grund- skola och fritidshem integreras. Alla som arbetar i skolan skall ·samarbeta med elevernas vårdnadshavare så att man tillsammans kan utveckla innehåll och verksamhet. ·samverka med och fortlöpande informera föräldrar om elevernas skolsituation och kunskapsutveckling och ·hålla sig informerad om den enskilda elevens personliga situation och därvid iaktta respekt för elevens integritet. Alla som arbetar i skolan skall ·samarbeta med / elevernas / vårdnadshavare så att man tillsammans kan utveckla innehåll och verksamhet. ·samverka med och fortlöpande informera föräldrar om barns och ungas skolsituation, trivsel och kunskapsutveckling genom bl. a. ut- vecklingssamtal och ·hålla sig informerad om den enskilda individens personliga situation och därvid iaktta respekt för barns och ungas integritet Begreppen trivsel och utvecklingssamtal har tillförts. 2.5 Skola – förskola – skolbarnsomsorg Skolan skall sträva efter att nå ett förtroendefullt samarbete med för- skolan och skolbarnsomsorgen för att stödja barnens allsidiga utveck- ling. För de barn som ännu inte har börjat i skolan skall samarbetet särskilt inriktas på att underlätta skolstarten genom ett nära samarbete med den skolförberedande verksamheten. Samarbetet skall utgå från de riksgiltiga och lokala mål och riktlinjer som gäller för respektive verk- samhet. 2.5 Övergång och samverkan Alla som arbetar i skolan skall utgå från individens och gruppens ut- Samarbetet skall ske med förskoleverksamheten för barn 1 –5 år, samt med skolbarnsomsorg som inte ligger inom skolan och med gymnasieskolan. Särskild uppmärksamhet skall ägnas de barn och unga som har behov av särskilt stöd. Samarbetet skall utgå från de nationella och lokala mål och riktlinjer som gäller. / som gäller för respektive verksamhet / Avsnittet är helt omarbetat med anledning av de förändrade förutsätt- ningarna när förskola för sexåringar, grundskola och fritidshem integreras. 2.6 Skolan och omvärlden Eleverna skall få en utbildning av hög kvalitet i skolan. De skall också få underlag för att välja fortsatt utbildning. Detta förutsätter att den obli- gatoriska skolan nära samverkar med de frivilliga skolformer som eleverna fortsätter till. Det förutsätter också en samverkan med arbetsli- vet och närsamhället i övrigt. 2.6 Skolan och omvärlden Eleverna skall få en utbildning av hög kvalitet i skolan. De skall också få underlag för att välja fortsatt utbildning. Detta förutsätter att / den obligatoriska/ skolan nära sam / verkar / arbetar med de frivilliga skolformer som eleverna fortsätter till. Det förutsätter också en samver- kan med arbetslivet och närsamhället i övrigt. Samverkan ändras till samarbete eftersom arbete har en starkare innebörd . Mål att sträva mot Skolan skall sträva efter att varje elev ·inhämtar tillräckliga kunskaper och erfarenheter för att –kunna granska olika valmöjligheter och ta ställning till frågor som rör den egna framtiden, –få en inblick i närsamhället och dess arbets-, förenings- och kultur- liv och –få kännedom om möjligheter till fortsatt utbildning i och i andra länder. I detta avsnitt görs inga justeringar Alla som arbetar i skolan skall: ·verka för att utveckla kontakter med kultur och arbetsliv, föreningsliv samt andra verksamheter utanför skolan som kan berika den som en lärande miljö och ·bidra till att motverka sådana begränsningar i elevens studie och yrkesval om grundar sig på kön eller social eller kulturell bakgrund ·bidra med underlag för varje elevs val av fortsatt utbildning och medverka till att utveckla kontakter med mottagande skolor samt med organisationer, företag och andra som kan bidra till att berika skolans verksamhet och förankra den i det omgivande samhället. Alla som arbetar i skolan skall ·verka för att utveckla kontakter med kultur och arbetsliv, föreningsliv samt andra verksamheter utanför skolan som kan berika den som en lärande miljö och ·bidra till att motverka sådana begränsningar i elevens studie och yrkesval om grundar sig på kön eller social eller kulturell bakgrund. ·bidra med underlag för varje elevs val av fortsatt utbildning och ·medverka till att utveckla kontakter med mottagande skolor samt med organisationer, företag och andra som kan bidra till att berika skolans verksamhet och förankra den i det omgivande samhället. Syopersonalen eller den personal som fullgör motsvarande uppgif- ter, skall ·informera och vägleda eleverna inför den fortsatta utbildningen och yrkesvalet och ·vara till stöd för den övriga personalens studie och yrkesorienterande insatser. Studie och yrkesvägledare / eller den personal som fullgör motsv a- rande uppgifter,/ skall ·informera och vägleda eleverna inför den fortsatta utbildningen och yrkesvalet och ·vara till stöd för den övriga personalens studie och yrkesorienterande insatser. ·särskilt uppmärksamma och stödja elever med funktionshinder och andra svårigheter Ansvaret för barn med behov av särskilt stöd har lagts till, för att betona deras speciella behov när det gäller yrkesval och studiestöd. Syopersonalen är ersatt med studie- och yrkesvägledare och resterande text i rubriken har tagits bort. 2.7 Bedömning och betyg Betyget uttrycker i vad mån den enskilda eleven har uppnått de mål som uttrycks i kursplanen för respektive ämne. Som stöd för betygssättningen finns ämnesspecifika kriterier för olika kvalitetssteg. Dessa betygskrite- rier anges i anslutning till respektive kursplan. Mål att sträva mot Den obligatoriska skolan skall sträva efter att varje elev: ·utvecklar ett allt större ansvar för sina studier och ·utvecklar förmågan att själv bedöma sina resultat och ställa egen och andras bedömning i relation till de egna arbetsprestationerna och för- utsättningarna. ·genom utvecklingssamtal främja elevernas kunskapsmässiga och sociala utveckling, ·utifrån kursplanernas krav allsidigt utvärdera varje elevs kunskapsut- veckling, muntligt och skriftligt redovisa detta för eleven och hemmen samt informera rektorn, ·med utgångspunkt i föräldrarnas önskemål fortlöpande informera elever och hem om studieresultat och utvecklingsbehov och ·vid betygssättningen utnyttja all tillgänglig information om elevens kunskaper och förmåga i förhållande till kraven i kursplanen och göra en allsidig bedömning av dessa kunskaper. 2.7 Bedömning och betyg Betyget uttrycker i vad mån den enskilda eleven har uppnått de mål som uttrycks i kursplanen för respektive ämne. Som stöd för betygssättningen finns ämnesspecifika kriterier för olika kvalitetssteg. Dessa betygskrite- rier anges i anslutning till respektive kursplan. Mål att sträva mot Den obligatoriska skolan skall sträva efter att varje elev: · utvecklar ett allt större ansvar för sina studier och ·utvecklar förmågan att själv bedöma sina resultat och ställa egen och andras bedömning i relation till de egna arbetsprestationerna och för- utsättningarna. ·genom utvecklingssamtal främja elevernas kunskapsmässiga och sociala utveckling, ·utifrån kursplanernas krav allsidigt utvärdera varje elevs kunskapsut- veckling, muntligt och skriftligt redovisa detta för eleven och hemmen samt informera rektorn, ·med utgångspunkt i föräldrarnas önskemål fortlöpande informera elever och hem om studieresultat och utvecklingsbehov och vid be- tygssättningen utnyttja all tillgänglig information om elevens kunska- per och förmåga i förhållande till kraven i kursplanen och göra en allsidig bedömning av dessa kunskaper Som pedagogisk ledare och chef för lärarna och övrig personal i skolan har rektorn det övergripande ansvaret för att verksamheten som helhet inriktas på att nå de nationella målen. Rektorn ansvarar för att en lokal arbetsplan upprättas samt för att skolans resultat följs upp och utvärde- ras i förhållande till de nationella målen och till målen i skolplanen och den lokala arbetsplanen. Rektorn har ansvaret för skolans resultat och har därvid, inom givna ramar, ett särskilt ansvar för: –Utformningen av skolans arbetsmiljö så att eleverna får tillgång till handledning, läromedel av god kvalitet och annat stöd för att själva kunna söka och utveckla kunskaper. Sådant stöd kan t.ex. vara biblio- tek, datorer och andra hjälpmedel. –Samordningen av undervisningen i olika ämnen så att eleverna får möjlighet att uppfatta större kunskapsområden som en helhet. –Ansvaret för att ämnesövergripande kunskapsområden integreras i undervisningen i olika ämnen. Sådana kunskapsområden är exempelvis miljö, trafik, jämställdhet, konsumentfrågor, sex och samlevnad samt riskerna med tobak, alkohol, narkotika och andra droger. –Utformning av undervisningen och elevvårdsverksamheten så att eleverna får det särskilda stöd och den särskilda hjälp de beh över. –Den kompetensutveckling som krävs för att personalen professionellt skall kunna utföra sina uppgifter. –Utvecklingen av formerna för samarbetet mellan skolan och hemmen och för föräldrarnas information om skolans mål och sätt att arbeta och om olika valalternativ. –Kontakten mellan skolan och hemmet om det uppstår problem och svårigheter för eleven i skolan. –Anpassningen av resursfördelningen och stödåtgärderna till den värdering av elevernas utveckling som lärare gör. –Skolans program för att motverka alla former av trakasserier och mobbning eleverna egna konkreta erfarenheter av betydelse för deras val av fortsatt utbildning och yrkesinriktning. –Organisationen av den studie och yrkesorienterande verksamheten så att eleverna får vägledning inför de olika val som skolan erbjuder och inför val av fortsatt utbildningsväg. –Utvecklingen av skolans internationella kontakter. –Skolpersonalens kännedom om de internationella överenskommelser som har förbundit sig att beakta i utbildningen. Som pedagogisk ledare och chef för / lärarna och övrig personal i / skolan har rektorn det övergripande ansvaret för att verksamheten som helhet inriktas på att nå de nationella målen. Rektorn ansvarar för att en lokal arbetsplan upprättas samt för att skolans resultat följs upp och utvärderas i förhållande till de nationella målen och till målen i skolpla- nen och den lokala arbetsplanen. Rektorn har ansvaret för skolans resultat och har därvid, inom givna ramar, ett särskilt ansvar för: –Samarbetet mellan förskola, grundskola och fritidshem. –Utformningen av skolans arbetsmiljö så att eleverna får tillgång till handledning, läromedel av god kvalitet och annat stöd för att själva kunna söka och utveckla kunskaper. Sådant stöd kan t.ex. vara biblio- tek, datorer och andra hjälpmedel. –Samordningen av undervisningen i olika ämnen så att eleverna får möjlighet att uppfatta större kunskapsområden som en helhet. –Ansvaret för att ämnesövergripande kunskapsområden integreras i undervisningen i olika ämnen. Sådana kunskapsområden är exempelvis miljö, trafik, jämställdhet, konsumentfrågor, sex och samlevnad samt riskerna med tobak, alkohol, narkotika och andra droger. –Utformning av undervisningen och elevvårdsverksamheten så att varje individ får det särskilda stöd och den särskilda hjälp de beh över. –Samordningen av den kursplanestyrda verksamheten och övrig verk- samhet så att eleverna får möjlighet att utveckla fritidsintressen och utöva lek och rörelse. –Den kompetensutveckling som krävs för att personalen professionellt skall kunna utföra sina uppgifter. –Utvecklingen av formerna för samarbetet med hemmen och för föräld- rarnas information om verksamhetens mål och sätt att arbeta och om olika valalternativ. –Kontakten mellan skolan och hemmet om det uppstår problem och svårigheter för eleven i skolan. –Anpassningen av resursfördelningen och stödåtgärderna till den värdering av elevernas utveckling som lärare gör. –Skolans program för att motverka alla former av utstötning, trakasse- rier och mobbning bland elever och anställda. –Att barn med behov av särskilt stöd får en individuell handlingsplan som upprättas i samarbete med hemmet och utomstående stöd- och behandlingsinstanser. (Lagen om stöd och service till vissa funktions- hindrade LSS) –Samverkan med mottagande skolor och arbetslivet utanför skolan för att ge eleverna egna konkreta erfarenheter av betydelse för deras val av fortsatt utbildning och yrkesinriktning. –Organisationen av den studie och yrkesorienterande verksamheten så att eleverna får vägledning inför de olika val som skolan erbjuder och inför val av fortsatt utbildningsväg. –Utvecklingen av skolans internationella kontakter. –Skolpersonalens kännedom om de internationella överenskommelser som har förbundit sig att beakta i utbildningen. Punkt 1 i förslaget är ett tillägg som betonar rektors ansvar för att samarbetet sker. Särskilt Punkt 6 betonar ansvaret för verksamheter som inte är kursplanestyrda. I punkt 12 har begreppet utstötning lagts till i och med den nya bestämmelsen om kränkande behandling i skollagen första kapitlet andra paragrafen. (SFS 1995:884) Punkt 13 tar upp ansvarsfrågan för barn med behov av särskilt stöd med anled- ning av införandet av Lagen om särskilda stödinsatser(LSS). I direktiven anges att kommittén ska bedöma om det samlade måldoku- mentet medför några särskilda konsekvenser vid framtida revideringar av skolans kursplaner. Kommittén anser inte att den nya läroplanen erford- rar några revideringar eller tillägg avseende kursplanerna när förskola för sexåringar och fritidshem omfattas av läroplanen. Däremot är det viktigt att får i uppdrag att framställa kompletterande refe- rensmaterial. Vidare har kommittén funnit att det nya förslaget inte bör medföra några ekonomiska konsekvenser annat än att bör ges i upp- drag och få resurser för att framställa material och informera om den nya läroplanen till kommunernas ledningsorganisation och skolor. Andra konsekvenser i och med förslaget som kommit oss till del är hur kommittén ser på läroplanens mål ifråga om de sexåringar som ska gå i särskola. Kommittén ansluter sig till den skrivning som finns i förslag om bl.a. förskoleklasser, där följande anges om särskolan.91 Utvecklingsstörda barns behov av förskoleverksamhet och skolbarnom- sorg tillgodoses som regel i den reguljära verksamheten i närheten av hemmet. Arbetsgruppen menar att inrättandet av förskoleklasser inte innebär någon förändring i denna del. Med hänsyn tagen till att gruppen om utveck- lingsstörda barn är mycket heterogen, är det emellertid viktigt att det finns ett utrymme för flexibla lösningar där hänsyn tas till barnets individuella förutsättningar och specifika behov. I det individuella fallet kan det exempel- vis vara en bra lösning att låta barnet stanna kvar i försko- lan. Ett annat alternativ kan vara att förskoleklassen förläggs till särskolan. Andra frågor som kommittén tagit till del av är måldokumentets ut- formning i förhållande till öppen förskola och familjedaghem. Kommittén har som framgår av kapitel åtta Målgrupper samt moti- veringar till förslag till ny läroplan inte ansett att familjedaghemmen och den öppna förskolan primärt omfattas av läroplanen. Dock anser kommittén att läroplanen i de delar som personalen finner den användbar självklart kan använda den. Kommittén anser dock att det är mycket angeläget att den aviserade utredningen om ett nytt måldokument för 91 DS1997:10: Samverkan för utveckling. Om förskolan, skolan och skol- barnsomsorgen. förskolebarn ges i uppdrag att utreda målen för öppen förskola och familjedaghem. Personalen är den viktigaste kvalitetsfaktorn i den pedagogiska verksamhe- ten. Det är arbetslagets kompetens som utgör förutsättningarna för en kvalitativt bra verksamhet. Kommunerna integrerar alltmer förskola för sexåringar, skolbarnom- sorg och skola. Inför detta utvecklingsarbete anser vi att en av de vikti- gaste frågorna i detta reformarbete är kompetensfrågan. En översyn av lärarutbildningarna har aviserats. Denna översyn bör komma till stånd med tanke på att det tar innan en ny utbildningsreform får genomslag i verksamheten. Vi har lagt ett förslag till ny läroplan som utgår från integrerade verksamheter där personal med olika yrkesutbildning och erfarenheter delar på ansvaret för det pedagogiska arbetet. I det följande vill vi belysa några av de frågeställningar som vi anser vara angelägna i utvecklings- arbetet i kommunerna. De tar sin utgångspunkt i utvärderingar, samt de intervjuer och diskussioner som vi har genomfört med praktiker och forskare i området. Vidare belyses vikten av ett genomförande som utgår från ett jämställdhetsperspektiv i alla sammanhang. Förankringen av de gemensamma målen hos de som ska utföra det praktiska arbetet, förskollärare, lärare, fritidspedagoger och barnskötare är drivkraften i det dagliga arbetet. Övergripande organisatoriska för- ändringar kan möjliggöras på ledningsnivå, men det är i arbetslagets vilja och engagemang möjligheterna till nytänkande och förändring i pedagogik och omsorg avgörs. Eftersom motiven för integration skiftar, och till stor del varit av besparings och effektiviseringskaraktär, är upplevelsen av vad arbetslagsmodellen inneburit skiftande. Den personal som själv valt arbetslagsmodellen, eller har fått möjlighet att i ett tidigt skede mötas och se gemensamma utvecklingsmöjligheter i olika yrkes- kompetenser, känner självfallet ett större förtroende och tillit till varand- ra, än den personal som upplever sig ålagd att samverka uppifrån arbetsledningen. Men, även i den sistnämnda gruppen, har det i många fall utvecklats ett väl fungerande arbetslag, eftersom personalen vågat pröva olika projekt och temaarbete, där de olika yrkeskompe- tenserna blivit vägvisare mot en gemensam utvecklingsidé. gemensamt måldokument, och en gemensam terminologi ökar arbetsla- gets utvecklingsmöjligheter. Att bygga upp förtroende och t illit till varandras yrkeskompetenser är en gemensam uppgift för arbetsledning och olika personalkategorier. 11.1.1 Olika yrkesroller – mötets möjligheter Arbetslagsmodellen innebär i första hand ett möte mellan förskollärare, lärare, fritidspedagoger och barnskötare, men kan också innefatta andra yrkesgrupper knutna till verksamheten. Barnomsorgspersonal är av tradition vana att arbeta i arbetslag, medan läraryrket tidigare varit ett mer utpräglat ensamarbete. Förskollärare, lärare och barnskötare är yrken med en lång historia bakom sig, och har därför en relativt utmejs- lad yrkesidentitet. Fritidspedagog är ett förhållandevis nytt yrke, som under sin korta tid också upplevt olika förändrade arbetsuppgifter, t.ex. SIA-reformen, inriktning mot barn i lägre åldrar i och med många kommuners nedläggning av mellanstadieverksamhet, och alltmer integration i skolan. I ett inledande skede av arbetslagsmodellen är det fullt förståeligt att känna osäkerhet inför hur den egna yrkesrollen och arbetsuppgifterna kommer att påverkas, vilka nya krav och utmaningar man kommer att möta, och vilka bidrag man får och ger till varandra. Arbetslaget genomgår ofta olika faser innan det hittar en egen identitet. I olika utvärderingar framkommer ofta tre nivåer i arbetslagsutveckling, de kan verka både parallellt, gripa in i varandra och visa en utvecklings- gång. På den första nivån, eller utvecklingsfasen, betonar man sina etablerade yrkesroller och markerar att var och en arbetar utifrån sin yrkeskompetens med sådant som brukar höra till den egna yrkesprof- fessionen. I denna fas kan samarbetet ses som ett parallellt arbete. Man fördelar tiden på något sätt och sen gör var och en sitt. Efterhand som man lär känna varandra kan man börja hjälpas åt i arbetet, kanske se till att det blir mer av röda trådar och kontinuitet eller att man tillsammans genomför något temaarbete eller liknande. kanske man också börjar pröva nya sätt att genom- föra arbetet och tillsammans ut veckla innehållet. De som har kommit till denna nivå eller ut vecklingsfas tycks ofta ha börjat släppa på de tidigare invanda yrkesrollerna och reviren, för att istället se mer till personliga kompetenser och intressen, där dessa i de lyckligare fallen kompletterar varandra så det blir en mer dynamisk och mångfacetterad verksamhet för barnen än det var när var och en arbetade för sig själv. Ett möte mellan olika yrkeskompetenser kan inte förväntas vara frik- tionsfritt i sin inledning, att lära känna varandra både som yrkesmän- niskor och på ett mer personligt plan innebär ofta en revidering av både en begränsad och fördomsfull bild av varandra, och kanske också motsatsen, alltför uppskruvade förväntningar på omedelbar utdelning i någon del av verksamheten. För att nå en långsiktig gemensam arbets- metod är det viktigt att analysera de gemensamma målen och tillsam- mans utveckla dengemensamma process som bär dit. 11.1.2 Gemensamt förändringsarbete – de positiva effekterna för varje yrkesgrupp Utvärderingar av integrerade verksamheter med arbetslagsmodell visar på både negativa och positiva erfarenheter för varje yrkesgrupp. Nedan tas fasta på de positiva konsekvenserna för förskollärare, lärare, fri- tidspedagoger och barnskötare i arbetslagsmodellen. Förskollärarna upplever det som stimulerande att kunna arbeta mer tvärgruppsmässigt med åldersbla ndning och ha större rent lokalmässiga ytor att använda. De upplever också en större nyfikenhet från skolans sida på förskolans pedagogik som stärker deras möjlighet att påverka och utveckla delar av skolans traditionella metoder. De upplever ett erkännande av sin yrkeskompetens från skolans sida. Läraren upplever en stor vinst i att få ett större socialt samspel med andra yrkesgrupper och kunna utbyta idéer kring barngruppen i stort, men också kring barn med olika svårigheter. Möjligheten till att arbeta i mindre grupper och med flexiblare tidsramar utvecklar pedagogiken och öppnar nya möjligheter för tema- och projektarbeten. ett stöd i föräldrakontakter och en ökad öppenhet i diskussioner om undervisning och metodik. Fritidspedagoger är den yrkesgr upp som upplever sig fått en ökad arbetsbelastning i och med att deras deltagande i skolans arbetsuppgifter utökats. Eftersom samarbetet oftast sker på skoltid, blir det en viss skolstruktur på arbetsmetoden, vilket upplevs olika av fritidspeda goger- na. En del trivs med den fastare ramen, medan andra känner sig påtving- ade en lärarroll som känns främmande. Trots detta känner de en stärkt status i sin yrkesroll, eftersom deras konkretiserande metodik alltmer 92 Flising, B. (1995): Samverkan skola - skolbarnsomsorg. Sid 38–39. ökar i betydelse och efterfrågas av lärarkolleger. De känner också en styrka i att kunna omfatta heldagsomsorg på ett nytt sätt. De barnskötare som ingår i arbetslagen, deltar på olika sätt, beroende på vilken integrationsnivå arbetslagen nått.