sou · GLB3138d2 · 1998-01-01 00:00:00 — Även för sammanboende med små barn är sjukfrånvaron för kvinnor högre än för män. Dessutom rapporterade att de var frånvarande för vård av barn. Då den registrerade frånvaron för vård av sjuka barn är tämligen jämnt fördelad mellan könen (RFV 1986, refererad i , 1990) är det troligen framförallt föräldrale- dighet som ryms i denna siffra. Totalt var således drygt var fjärde kvinna med barn frånvarande åtminstone någon dag under mätveckan, motsvarande siffra för männen är var tolfte. Bland ensamstående mödrar med små barn är långa sjukskrivningar dubbelt så vanliga som bland de sammanboende kvinnorna, ungefär var tionde ensamstående mor med små barn var sjukskriven större delen av mätveckan. Bland de med äldre barn har männen en något högre andel med lång frånvaro och en betydligt lägre andel med kort frånvaro. Sammanfattningsvis kan vi konstatera att männens genomsnittliga arbetstid i princip är helt opåverkad av familjelivet. Kvinnornas arbetstid varierar emellertid kraftigt beroende på framförallt huruvida de har barn eller ej. Men också äldre sammanboende kvinnor utan barn i hushållet har ett lågt arbetsutbud, vilket kan bero på att de haft barn men att barnen inte längre bor i hushållet och kvinnorna av olika skäl inte gått upp i arbetstid. Det finns ett klart samband mellan hushållsarbete, arbetsutbud och löneutveckling. Kvinnor som utför mycket hushållsarbete har lägre arbetsutbud under vad som uppen- barligen är långa perioder av sina liv (jämför figur 8.2) och de har också betydligt lägre timlöner än männen (som ju inte utför så mycket hushållsarbete), men också än äldre, ensamstående kvinnor utan barn. Det är uppenbart så att familjebildningen ställer helt olika krav på män och kvinnor. Mäns förvärvsdeltagande är helt opåverkat av familjefas, möjligen kan man t.o.m. spåra en effekt som tyder på att sammanboende underlättar männens arbetsliv. Kvinnors förvärvsar- betsgrad påverkas däremot kraftigt, så att tid och energi styrs över från marknadsarbete till hemarbete. 8.4Vad betyder hushållsarbetet för könsojämlikheten? Den fråga vi skall undersöka närmare i detta avsnitt är hur hushållsar- betets omfattning påverkas av familjestruktur för män respektive kvinnor. I tabell 8.2 redovisades hushållsarbetstiden 16 uppdelad på kön och familjestatus. Det första man kan notera är att för ensamstående kvinnor och män utan barn är hushållsarbetstiden nästan identisk, /vecka för de yngre (20–) och 1.5 timmar för de äldre (40–). Vid sammanboende händer däremot något. Båda könen ökar sin hushållsarbetstid, de yngre männen till 7.5 timmar i veckan, de yngre kvinnorna till omkring . 16 Man bör här notera att tid för barnskötsel inte ingår i beräkningarna av hushållsar- betstid. äldre män utan barn gör något mindre än de yngre männen och de äldre kvinnorna något mer än de yngre kvinnorna. Det är intressant att jämföra yngre sammanboende utan barn med sammanboende med små barn. I viss mån kan man se den förstnämnda gruppen som den som senare övergår till att också ha små barn. Det visar sig att männens hushållsarbetstid i princip är helt opåverkad av om det finns små barn i hushållet eller ej, däremot ökar det antal timmar kvinnan spenderar med hushållsgöromål till det dubbla (cirka 25 tim- mar/vecka). Bland sammanboende med äldre barn gör både män och kvinnor något mindre hushållsarbete än bland dem med små barn, kvinnorna ligger dock även här på . Av detta framgår att det finns en tydlig effekt av familjestatus på hushållsarbetstid, samt att denna effekt är uttalat könsspecifik. Sammanboende gör mer än ensamstående, men sammanboendet påverkar kvinnors tid i hushållsarbete mer än männens. Kvinnor med barn gör mer än kvinnor utan barn, mäns hushållsarbetstid påverkas däremot inte av om det finns barn i hushållet eller ej. Figur 8.4 Antal hushållsarbetstimmar , efter kön, ålder och undersökningsår. Denna slutsats framstår som än tydligare i figur 8.4. Här visas hur många veckotimmar kvinnor respektive män i olika åldrar lägger ned på hushållsarbete vid olika undersökningsår. Effekten av familjebildning på hushållsarbetstid för kvinnor är kraftig: Från nivåer når den genomsnittliga hushållsar- betstiden upp till omkring 1974, 1981 och en bit undersökning. Bland män är utvecklingen inte tillnärmelsevis lika dramatisk. 1974 gjorde män mycket lite hushålls- arbete; timantalet underskrider 3 för i princip alla åldrar. Denna siffra ökar visserligen och 1991, och det tycks finnas effekter av ålder så att även män utför mest hushållsarbete . Men de stora toppar man finner för kvinnor är hos männen knappt synliga. Ett viktigt resultat är här att kvinnor kraftigt minskat sin hushållsarbetstid på tämligen . Men faktum kvarstår, den tid som läggs ned på hushållsarbete påverkas mycket olika av familjehändelser för män och kvinnor. För att närmare undersöka i vilken grad familjehändelser påverkar hushållsarbetstiden har regressionsanalyser genomförts med antal timmar i hushållsarbetstid som beroende variabel. Resultaten redovisas i tabell 8.4. Tabell 8.4 Regressionsanalys av antalet timmar i hushållsarbete. 8,23** ,25** Ln(lön) -3,72*** -,19*** -,04*** ,49** -1,50* -,82** Ln(underställda) -,30** 5,95*** 3,36*** 7,32*** 1,77*** 3,98*** 1,35*** -,27*** Ln(boyta) 3,16*** Make/a högre utb. 2,30*** Make/a lägre utb. 1,38*** -,54*** ,42*** 1,76*** Estimat signifikanta på nivå markeras med *, nivå markeras med ** och 0,nivå markeras med ***. Beroendevariabel är hushållsarbetstid, som är en sammanräkning av svaren på frågor om hur mycket tid intervjupersonen lägger ned på olika hushållsgöromål (matinköp, matlagning och disk; tvätt, strykning och annan klädvård; samt städning; 1974 var den första delfrågan uppdelad på matinköp respektive matlagning). I analyserna av hushållsarbetets bestämningsfaktorer används dessutom antal barn i hushållet; barnomsorgskostnad; den naturliga logaritmen av boytan; samt make-/makas relativa utbildningsnivå (d.v.s. om maken har högre, lägre eller samma utbildningsnivå). Analyserna har genomförts separat för kvinnor och män. I analy- serna ingår en grupp variabler som kan sägas vara kopplade till arbetsmarknaden och till produktivitet (utbildningsnivå, den naturliga logaritmen av lön, arbetstid, senioritet, offentlig/privat sektor, restid/dag samt den naturliga logaritmen av antal underställda); en grupp familjevariabler som kan sägas mäta produktiviteten i hushållsarbetet (sammanboende, antal barn, ålder på yngsta barnet, barnomsorgskostnad, den naturliga logaritmen av bostadsytan samt make-/makas relativa utbildningsnivå); dessutom ingår en grupp indikatorer på tidigare arbetslivsavbrott (gånger i arbetslöshet, studiemånader, hemarbetsmånader samt föräldraledighetsmånader). Det är tydligt att hög lön, lång arbetstid och lång restid är förknip- pade med mindre tid i hushållsarbete för kvinnor. Effekterna är samtliga kraftiga. Effekten av utbildning fångas delvis upp av antal studiemånader. För kvinnor betyder således en starkare anknytning till arbetsmarknaden att mindre tid blir över till hushållsarbete. Uttryckt på ett annat sätt kan man säga att ju mer produktiva kvinnorna är på arbetsmarknaden desto mindre tid ägnar de åt hushållsarbete. Det är dessutom uppenbart att samtliga variabler som mäter produktivitet i hemarbetet slår oerhört starkt i hushållsarbete. Sammanboendestatus, ålder på yngsta barnet, antal barn och boyta har alla effekter som är kraftigt positiva, vilket indikerar att ju mer arbetskrävande hemmiljön är desto mer tid allokerar kvinnor till hemarbete. Barnomsorg fungerar uppenbarligen som en avlastning, om hushållet spenderar mer på barnomsorg minskar tiden i hushållsarbete. Det är intressant att barnomsorgen uppenbarligen hjälper kvinnor att minska sin hushållsarbetstid kraftigt. Undersökningar har visat att utnyttjandet av barnomsorg är mycket priskänslig och att subventionerna sannolikt betyder mycket för kvinnors möjligheter att förvärvsarbeta (, 1990). De kvinnor som har makar som är på samma utbildningsnivå som de själva utför mer hushållsarbete än de kvinnor som har högre utbildade makar. Hur detta skall tolkas är inte helt uppenbart. När det gäller effekterna av arbetskraftsavbrott kan man starkt ifrågasätta kausaliteten hos variabeln antal gånger i arbetslöshet. Det kan vara så att kvinnor som varit arbetslösa vid upprepade tillfällen fastnat i en hushållsarbetsfälla, men det är en lika trolig hypotes att kvinnor som utför mycket hushållsarbete får en lösare anknytning till arbetsmarknaden och då lider av ökade arbetslöshetsrisker. För män kan man se en liten negativ effekt av arbetstid och en positiv effekt av utbildning. Högutbildade män gör således mer hushållsarbete än andra män. Dock är män med underställda mindre benägna att delta i hushållsgöromålen. Även hos män finns en effekt av sammanboende, men endast en svag effekt av att ha små barn i hushållet och av antal barn. Ett intressant resultat är att män som varit hemarbetande också i fortsättningen är betydligt mer benägna att utföra hushållssysslor. Effekten är dessutom tämligen stark. För att sammanfatta resultaten av analyserna kan man säga att vi har funnit belägg för att variationen i hemarbetets omfattning är intimt förknippad med familjestatus, och att skillnaderna mellan könen sannolikt till stor del beror på skillnader i effekten av familje- sammansättning på hushållsarbetstid. Medan kvinnorna vid samman- boende och då det finns barn i hushållet ökar den tid de använder till hushållsarbete mycket kraftigt, ökar männen sin tid endast marginellt. Det har med all sannolikhet skilda konsekvenser för möjligheterna att investera i marknadsarbete om man arbetar i hemmet eller om man gör det . Vi har sett hur familjebildningen begränsar kvinnors möjligheter till förvärvsarbete av deras liv. Enligt klassisk humankapitalteori beror effekten av föräldraskap på karriär och lön framför allt på att arbetslivserfarenheten blir mindre hos mödrar än hos andra kvinnor (, 1985). Detta anses också vara en faktor som kan förklara löneskillnaderna mellan män och kvinnor. Flera amerikanska studier bekräftar till viss del denna hypotes även om det återstår en inte obetydlig oförklarad variation (se t.ex. , 1979; och , 1995; Korenman och Neumark, 1992; ONeill och Polachek, 1993; Waldfogel, 1997; , 1993). Deltidsar- bete i kombination med att det finns små barn i hushållet visar sig förklara en ytterligare del av löneskillnaderna mellan mödrar och övriga kvinnor (Waldfogel, 1997). En hypotes som framförts är att kvinnor strategiskt väljer utbildningar och yrken som i största möjliga omfattning låter sig kombineras med ansvar för hem och familj. Sådana yrken utmärks enligt teorin av att de inte straffar långa perioder med lös anknytning till arbetsmarknaden (se Polachek och , 1993; Blau och Ferber, 1992). Yrken som inte straffar lös anknytning till arbetsmarknaden bör karaktäriseras av låg humankapitaltillväxt, och således tämligen flacka inkomstprofiler. Det vill säga att erfarenhet av yrket inte väsentligt förbättrar den anställdes produktivitet. Ju större humanka- pitaltillväxten är i yrket, desto mer straffas frånvaroperioder genom att inte bara lönen uteblir utan genom att man också missar löneök- ningar. Teorin förutsätter att kvinnor för att maximera sin livstidsin- komst söker sig till yrken med relativt höga ingångslöner och med små löneökningar över yrkeskarriären. Lägre ingångslöner innebär enligt teorin att individen investerar en del av sin potentiella lön i fortsatt humankapitalbildning. Även för en arbetsgivare som huvud- sakligen anställer kvinnor kan det vara rationellt att undvika investeringar i produktivitetshöjande internutbildningar som ger en större humankapitaltillväxt eftersom de anställda endast arbetar deltid, eller är helt frånvarande, under långa perioder. Något som innebär att arbetsgivaren inte får del av den produktivitetshöjning utbildningen leder till. Möjligen kan man vänta sig att straffet är som minst på större arbetsplatser med många kvinnor som är frånvarande, där man kan ordna med vikariepooler och liknande för att minimera transaktionskostnaderna. Således kunde man vänta sig en starkare positiv effekt av företagsstorlek på kvinnors lön än på männens lön. Hypotesen om att mans- och kvinnojobb har olika inkomstprofiler förutsätter att vissa faktorer har olika effekt på lönen i olika delar av samhällsekonomin. Kan det verkligen vara så att lönens bestämnings- faktorer skiljer sig kraftigt åt mellan olika yrken? Mer specifikt, har kvinnodominerade yrken annorlunda inkomstutveckling, lägre avkast- ning på humankapital och mindre effekter av frånvaroperioder än andra yrken? Teorin förutsätter alltså att de som väntar sig långa perioder med svag arbetsmarknadsanknytning väljer arbeten med relativt sett högre ingångslöner, men med svaga inkomstökningar, medan de som väntar sig kontinuerlig arbetsmarknadsanknytning kan välja yrken med lägre ingångslöner men kraftigare löneökningar över tiden. Det finns emellertid också en efterfrågesida; arbetsgivare borde rationellt utnyttja det kvinnliga arbetskraftsutbudet. Yrken som passar in på kvinnliga livsprojekt torde rimligtvis i högre utsträckning vara kvinnodominerade, medan yrken som passar in på manliga livsprojekt borde vara mansdominerade. Yrken som har en blandad könsfördelning borde utgöra ett mellanting. Dessutom borde själv- selektionsprocesser innebära att de som söker sig till kvinnodomine- rade yrken är selekterade så att de i större utsträckning förväntar sig en kvinnotypisk livscykel med långa perioder med svag anknytning till arbetsmarknaden och vice versa. Lönens bestämningsfaktorer har analyserats med linjär regression (). Beroendevariabel i denna analys är den naturliga logaritmen av timlön , som beräknats genom att arbetsinkomsten räknats om till inkomst . I syfte att undersöka om mekanismerna bakom löneutvecklingen ser olika ut i typiska mans- respektive kvinnojobb har separata löneregressioner beräknats för män och kvinnor i kvinnodominerade, blandade och mansdominerade yrken. Som kvinnodominerade yrken räknas de med kvinnor, mansdominerade har män 17, och de könsblandade inte av någondera könet. Som förklaringsvariabler ingår mått på humankapital, nämligen antal år i utbildning 19, arbetslivserfarenhet (med kvadratterm för att ta hänsyn till den avtagande marginalnyttan av ytterligare erfarenhet), hälsa (beräknat som den naturliga logaritmen av ett summerat symptomindex baserat på frågor om vilka krämpor respondenten lider av och hur svåra besvären är), svenska talades ej i uppväxthemmet och storstad20. Dessutom inkluderas utbildningssektor (teknisk, pedagogisk, vård och övrig); veckoarbetstid; offentlig/privat sektor; restid /dag; den naturliga logaritmen av antal underställda; 17I denna kategori understiger antalet kvinnor 100, dessa estimat bör därför tolkas med försiktighet och kommer inte att kommenteras här. 18Det bör här framhållas att det av naturliga skäl finns ett linjärt samband mellan andelen män och andelen kvinnor i ett yrke, innebär en kategoriindelning exempelvis att kvinnorna inom kategorin kvinnodominerade yrken kommer att vara grupperade i yrken som är mer segregerade än männen i samma grupp som är grupperade närmast gränsen mot blandade yrkesgrupper. Bland männen är det således i alla kategorier relativt fler som arbetar i yrken med större andel män och vice versa. 19Mätt som summerat antal utbildningsår i utbildningsbiografin i LNU 1991. 20Denna variabel är dikotom och antar värdet 1 om respondenten är bosatt i , eller . arbetsplatsstorlek; anställningstid; antal arbetslöshetsperioder; den naturliga logaritmen av antal månader i hemarbete, studier respektive föräldraledighet; huruvida det finns småbarn, eller äldre barn i hushållet; sammanboende; samt hushållsarbetstid. Av primärt intresse i analyserna är dels humankapitalvariablerna, dels de variabler som är relaterade till familjesituation och arbetskraftsavbrott, övriga variabler ingår som kontrollvariabler för att undvika selektionseffek- ter. Inom varje segregationskategori (kvinnodominerade, mansdomi- nerade respektive könsblandade yrken) har två modeller estimerats. I den första (A) ingår endast traditionella humankapitalvariabler samt invandrarstatus21 och ortstyp22; i den andra (B) inkluderas även variabler som beskriver arbetet; utbildningstyp; indikatorer på olika typer av frånvaro; samt variabler som beskriver den aktuella familjesituationen. Resultaten av skattningarna presenteras i tabell 8.5. Det är här viktigt att ha i åtanke att regressionerna gäller tvärsnittsdata. Tabell 8.5 Regressionsanalys av lön. Separata analyser för män och kvinnor i kvinnodominerade, könsblandade och mansdominer a- de yrkesgrupper. ***3 -3,26 -3,26 -3,65 -2,33 -2,49 -1,57 -1,02 -3,22 -2,26 -1,98 -1,14 21Huruvida man talade svenska i uppväxthemmet eller ej. 22En variabel som antar värdet 1 om respondenten bor i , eller , annars 0. -4,27 Ln(undst) Arb,pl,storl Ln(hemarb) Ln(studier) Ln(föräldr) Estimat signifikanta på nivå markeras med *, nivå markeras med ** och 0,nivå markeras med ***. Hur ser då avkastningen på humankapital ut för kvinnor och män i de olika yrkeskategorierna? I den första modellen (A) inom varje kategori23 kan man studera den okontrollerade effekten av humanka- pital på lön. Här kan man lägga märke till att avkastningen på utbildning är mycket låg i kvinnodominerade yrken, per utbildningsår för män och per utbildningsår för kvinnor att jämföra med i könsblandade och mansdominerade yrken. Även avkastningen på arbetslivserfarenhet skiljer sig starkt åt mellan de olika regressionerna. Eftersom de skattade effekterna av arbetslivserfarenhet är icke-linjära har vi för att belysa dem beräknat hur den löneutvecklingen över arbetslivserfaren- het ser ut i olika yrkestyper. På detta sett får vi en visuell bild, där varje kurva har beräknats enligt formeln: 23 Notera att antalet kvinnor i mansdominerade yrken är så litet att resultaten är svårtolkade, vi visar dem dock i tabellen. Ln(w)= a+12*bUTB+x*bERF+x2*bERF2+0*bHEA+0*bSWE+0*bCTY Detta innebär i korthet att av modellen predicerad lön är beräknad för en person med 12 utbildningsår som är frisk, talade svenska i uppväxthemmet och inte bor i en storstad. Figur 8.5 Skattningar av löneutveckling över arbetslivserfarenhet enligt regressionsmodell. Män (KD) Män (B) Män (MD) Kvinnor (KD) Kvinnor (B) Av kurvorna framgår att vissa av prediktionerna stämmer. Kvinno- dominerade yrken (KD) har för både män och kvinnor högre startlöner och långsammare löneökningstakt än blandade yrken (B). Dock måste det påtalas att skillnaderna i startlön enligt de skattade modellerna är relativt begränsade. Kvinnornas löneutveckling ser tämligen likartad ut vare sig de befinner sig i kvinnodominerade eller blandade yrken. Det är bland männen man finner de stora skillnader- na. Sålunda ser männens löneutveckling i mansdominerade yrken ut att ligga nära det som enligt humankapitalteorin antas vara den ideala kvinnolöneutvecklingen. Exceptionellt höga startlöner och en tämligen flack inkomstprofil. Män i blandade yrken verkar ha den enligt teorin typiskt manliga inkomstprofilen med låga ingångslöner och kraftig inkomstökningstakt. I modell (B) (i tabell 8.4) läggs ett antal kontrollvariabler in och dessutom ingår några variabler av särskilt intresse, nämligen olika typer av frånvaro från arbetet. Genom att studera effekten av dessa variabler kan vi få en uppfattning om huruvida straffet för frånvaro varierar beroende på yrkets grad av könssegregering. Det första man kan notera är att föräldraledighet inte har några negativa effekter på lönen, detta gäller för såväl män som kvinnor och i alla typer av yrken. m.fl. (1996) fann motsvarande resultat i en studie där de studerade olika slags frånvaro, även om deras analyser gällde hela Men vad som är intressantare är att kvinnor i kvinnodominerade yrken inte straffas för någon typ av frånvaro, medan i blandade yrken såväl arbetslöshet som hemarbete är förknippat med lägre löner både för män och kvinnor. Män som tillbringar mer tid med oavlönat hemarbete straffas tydligt för detta med lägre lön 24. Faktum är att kvinnor i kvinnodominerade yrken är den enda kategori där frånvaro inte är kopplat till lägre lön. I övrigt kan nämnas att för män i mansdominerade yrken och kvinnor i kvinnodominerade yrken har den dagliga restiden ett starkt positivt samband med lön. Detta resultat är intressant då det visar att om det geografiska område inom vilket man kan söka jobb av olika anledningar begränsas, torde resultatet bli lägre lön. I kvinnodomine- rade yrken är lönerna lägre i offentlig sektor för såväl män som för kvinnor. Som väntat har man högre lön ju fler underställda man. Dessutom kan man notera att för kvinnor i kvinnodominerade yrken finns ett negativt samband mellan arbetstid och lön. Det betyder att det inte bara är så att det inte finns något straff för att arbeta deltid, det tycks till och med vara så att kortare arbetstid belönas. Nuvarande familjesituation har vissa svaga positiva effekter i könsblandade yrken, men inga effekter i kvinno- och mansdominerade yrken. Antalet hushållsarbetstimmar har negativa effekter i blandade yrken för såväl män som kvinnor. Dock tycks hushållsarbetet inte påverka lönen negativt i kvinnodominerade yrken. Sammanfattningsvis kan man säga att det verkar som om det i viss mån faktiskt är andra mekanismer som verkar för kvinnor i kvinno- dominerade yrken än i andra typer av yrken. De karakteristika man enligt de ovan diskuterade hypoteserna kunde vänta att finna, finns också där. En betydligt lägre avkastning av humankapital, mindre humankapitaltillväxt, inga effekter av frånvaro eller familjerelaterade förhållanden. Dessutom kan man lägga till att kortare arbetstid ger oproportionerligt små inkomstbortfall, och att deltidsarbete därmed uppmuntras. Man kan således säga att det finns yrken som bättre än andra går att kombinera med ansvar för hem och familj . Dock är skillnaderna för kvinnor i kvinnodominerade och könsblandade yrken mycket små, och det är rimligt att ifrågasätta om de är substantiella. De stora skillnaderna står i stället att finna mellan män och kvinnor, samt mellan män i olika yrkeskategorier. 24 Utom i mansdominerade yrken där det finns en kraftig positiv effekt. Denna beror dock helt på ett extremvärde; det är i denna yrkeskategori endast 4 personer som uppgav att de varit hemarbetande. såg vi hur familjelivets effekter på fördelningen mellan hushållsarbetstid och avlönad arbetstid varierade mellan könen. Medan kvinnor i hög utsträckning anpassar sitt deltagande på arbetsmarknaden efter de krav som familjelivet ställer tycks männen snarare engagera sig mer i arbetet när familjen växer. Kvinnor ökar sin hushållsarbetstid kraftigt när hon blir sammanboende och när hon får barn, för männen är dessa effekter svaga. Men hur kan detta påverka chanserna till karriär? I syfte att undersöka mer långsiktiga konsekvenser av könsskillna- der i familjelivet, skall här karriärutvecklingen för män respektive kvinnor undersökas. I de tidigare deskriptiva avsnitten framgick hur familjebildning och arbetsmarknadsutfall samvarierar. För att studera huruvida denna samvariation kan tolkas som ett kausalt samband används livsförloppsanalys av retrospektiva familj- och yrkeshistori- er. Analyserna i detta kapitel är samtliga utförda med data från lev- nadsnivåundersökningarna (och , 1984; och , 1994), som är en panelundersökning där samma individer intervjuats vid fyra tillfällen , 1974, 1981 samt 1991. Materialet utgör ett riksrepresentativt urval av befolkningen vid varje intervjutillfälle. 25 I den senaste vågen ställdes retrospektiva frågor om respondenternas livshistorier på ett flertal områden, på så vis samlades uppgifter in om de svarandes familjehändelser (som sammanboenden, barn och skilsmässor), utbildningar samt yrkeskar- riärer.