sou · GLB3149 · 1998-01-01 00:00:00 — Adequate resources must also be allocated for effecti- ve monitoring of compliance with these timetables. No transitio- nal solutions should be accepted without set timetables. ·that the Government, in formulating strategy for ac- cession negotiations, should take into account the fact that envi- ronmental costs represent a much larger portion of the total ap- proximation costs than the proportion of the Phare resources that have so far been allocated to the environmental field. ·that in prioritizing initiatives for reducing air pollution, very high priority should be given to approximation of EU legislation in the transport/vehicle sector. As a part of this policy, the Com- mittee recommends that all new vehicles sold in the new member states be required to comply with the latest EU standards as soon as possible and by not later than the date of accession. also recommends that the countries consider adop- ting new economic instruments, or strengthening already existing ones, to hasten the renewal of the countrys vehicle fleet. ·that the candidate countries participation in the EUs environ- mental work should be stimulated and facilitated as a part of the approximation process. Representatives from the candidate co- untries should already now be invited to participate in the va- rious task forces working to develop the EUs environmental policy within different areas. ·that the gradual shift in priorities in Swedish environmental assi- stance to the candidate countries that has taken place over the past few years should continue and be further focused on projects that support the EU approximation process. Experience from the Swedish accession negotiations, as well as from the past three years of full membership, should be drawn on in stimulating administrative capacity- and competence-building in the candi- date countries. ·that the EU and its current member states should work to raise the level of nuclear safety in the candidate countries as quickly as possible. It is then important that the aid be designed so that it is not a subsidy for continued nuclear power production in rela- tion to energy efficiency improvements and non-nuclear electri- city and heat production. ·that the EU ascertain in detail the costs and environmental con- sequences of replacing existing nuclear power plants with energy conservation measures and, where necessary, with new non- nuclear power plants. ·that the EU and its current member states continue to contribute to raising the level of knowledge in the candidate countries and to the investments that are necessary to manage and dispose of existing radioactive waste and to improve radiation protection. that the EU and its current member states continue to give their strong support to nuclear non-proliferation efforts in both the candidate countries and the Newly Independent States (that were formerly part of the Soviet Union). also identifies a number of directives that should be given priority in the work of approximating the EUs environ- mental legislation in the candidate countries. beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare (1997:16) för att analysera miljökonsekvenserna och därmed för- bundna ekonomiska konsekvenser av för , för unionen som helhet och för kandidatländerna. Analysen skall, enligt direktiven, utgå från ett scenario som in- nebär att samtliga aktuella kandidatländer blir fullvärdiga medlemmar i (kommitténs direktiv bifogas som bilaga 1 till detta betänkande). Utredningen har p.g.a. den korta utredningstiden i huvudsak varit hänvisad till befintliga miljödata och miljöutredningar. Dessa har hämtats från eller utgjorts av internationella och svenska studier och konsekvensutredningar som togs fram inför medlemskap i . Utredningen har också haft utredning Vem förorenar (4788 ) som basmateri- al. Vidare Environmental Implications of EU Membership of Esto- nia, , and utarbetad vid Envi- ronmental Institute (SEI). 2000 har också beaktats liksom Europeiska () rapport for Approximation of EU Environ- mental Legislation in the CEEC (). ten- och luftvårdsforskning (IVL har på utredningens uppdrag utar- betat rapporten i , , de associerade länderna och övriga länder i (bilaga 2 till detta betänkande). Utredningen har även tagit del av den danska kon- sekvensutredningen utvidelse mot Øst - miljøperspektiver (Miljöstyrelsen i ). Utredningen har gjort egna kartläggningar och undersökningar om miljötillståndet och den pågå- ende anpassningsprocessen främst i de baltiska länderna och . Underlag från övriga kandidatländer har samlats in och analyserats i den utsträckning det varit möjligt. För några länder är underlaget bristfälligt. Fördjupade analyser, som avser den pågående anslutningsproces- sen, har gjorts beträffande , , , och . Bul- garien, , , , och har analyserats väsentligt mera översiktligt. När det gäller har dock utsläpp till luft analyserats mer grundligt. De ekonomiska konsekvenser som är förbundna med kandidat- ländernas anpassning till EU:s miljölagstiftning har varit än svårare att bedöma. Kostnadsbedömningar är därför översiktliga eller saknas i vissa fall helt. Detta beror främst på att det inte varit möjligt att ta fram relevant underlag. Redovisade bedömningar har i stor utsträck- ning hämtats från publicerade rapporter t.ex. och den danska konsekvensutredningen. Även i dessa utredningar är kost- nadsuppskattningarna osäkra. Utredningen gör utöver, för angivna kandidatländer, miljö- konsekvensbedömning för EU som helhet och för med intill- liggande havsområden (, och ). Utveck- lingen och miljökonsekvenserna i andra näraliggande länder som, Uk- raina, och berörs marginellt. Utredningen har också tagit hänsyn till att EU:s miljölagstiftning är under utveckling. planeras flera nya viktiga och omfattande direktiv som gäller t.ex. luft, vatten och avfall. Dessa kommer att få stor betydelse för utvecklingen av miljötillståndet i ett utvidgat EU och kommer också att påverka miljösituationen i kandi- datländerna. Utredningen diskuterar hur utvidgningen av EU till att omfatta 25 länder kan komma att påverka utvecklingen av miljöarbetet t.ex. ny miljölagstiftning och hänsynstagande till miljöaspekterna inom olika samhällssektorer. En särskild fråga för utredningen har varit att analysera vilka konsekvenser ett medlemskap i kommer att få ifråga om minskad eller bibehållen kärnkraftsproduktion i kandidatländerna. Utredningen har uppdragit åt () att utreda frågan. SKI:s , strålskydd och nukleär icke-spridning redovisas i bilaga 3 till detta betänkande. Utredningens egen bedömning av de miljökonsekvenser som kan relateras till kärn- kraften som följd av redovisas i avsnitt 6.7 Energi. Utredningen har emellertid inte dragit några slutsatser när det gäller omfattningen av framtida kärnkraftproduktion som en följd av kandi- datländernas medlemskap i . SKI har inte heller bedömt förutsätt- ningarna att avveckla kärnkraftreaktorer i kandidatländerna och inte heller har SKI bedömt det vara möjligt att uppskatta några kostnader för avveckling av i drift varande reaktorer. Utredningens huvudinriktning har, i enlighet med direktiven, va- rit att analysera miljökonsekvenserna av den anpassning till EU:s la- gar och förordningar på miljöområdet som kandidatländerna måste göra. Miljökonsekvenserna har också beskrivits med utgångspunkt i strukturella och ekonomiska förändringar som kan antas bli följden av att länderna blir medlemmar av EU. De förändringar som utredningen därvid utgått från bygger bl.a. på den kartläggning och analys som den samhällsekonomiska utredningen gjort. Utredningen har också tagit del av bedömningar i olika rapporter. Det scenario som utredningen utgått ifrån redovisas i avsnitt 6.4 Sam- hällsekonomisk utveckling i kandidatländerna. En svårighet har varit att särskilja de miljökonsekvenser som följer av den pågående utvecklingen i kandidatländerna och de miljö- effekter som direkt följer av att länderna blir medlemmar av EU. Varje sådan analys är naturligtvis behäftad med stor osäkerhet. Utredningen har besökt Europeiska () i och miljödirektorat (DG XI) i . Utredningen har i anordnat ett seminarium om den pågående anpassningsprocessen. Deltagare var representanter från ministerier och myndigheter i , och . besökte utredningen och träffade då bl.a. tjänstemän från polska miljöministeriet och forskare och lärare vid . Utredningen hade också över- läggningar med svenska ambassadören i . anordnade utredningen ett arbetsseminarium i om den pågående anpassningsprocessen i de baltiska staterna och . För genomförande av uppdraget har utredningen anlitat , , ; professor , konsult , . 2.1Från Europaavtal till medlems- ansökningar Samarbetet mellan EU och länderna i inleddes . Diplomatiska förbindelser mellan EU och Bul- garien, , dåvarande och upprättades . Dessa formella erkännanden av de påbörjade politiska och ekonomiska förändringarna följdes efter 1989 av olika typer av frihandelsavtal som reglerade det framväxande samarbetet inom han- del, industri m.m. I takt med förändringarna i etablerade EU motsvarande kontakter och slöt avtal med , och . Dessa första, i huvudsak handelsrelaterade, avtal har därefter byggts ut till mera omfattande ramavtal för samarbetet mellan EU och respektive land. Syftet med dessa, så kallade Europaavtal, är att stödja den politiska och ekonomiska omvandlingen i länderna. Avtalen skall skapa en grund för politisk dialog och främja utbyggnad av handel och ekonomiskt samarbete mellan parterna. De skall också utgöra en bas för EU:s tekniskt-ekonomiska bistånd till länderna samt skapa en lämplig ram för att stödja respektive lands integration i EU. Europaavtal erbjöds först , och dåvarande Tjecko- , men avtal har sedermera tecknats mellan EU och samtliga de länder som ansökt om medlemskap. Det är dock värt att notera att avtalen med , och ännu inte trätt i kraft. Detta beror på att avtalen ännu inte ratificerats av samtliga EU:s medlems- länder. De tre baltiska länderna har dock uppfyllt sina förpliktelser i detta avseende. 2.2Anpassningsprocessen i kandidatlän- derna Frågan om EU-medlemskap har hög politisk prioritet i kandidat- länderna. Detta framgår klart av de uttalanden som ländernas stats- och regeringschefer gjort . Tillsammans med ländernas strävan efter NATO-medlemskap torde EU-frågan vara den viktigaste utrikespolitiska frågan i de berörda länderna. EU-medlemskapets betydelse avspeglas också i de strukturer på högsta nivå som man nu är i färd med att sätta upp. Kandidatländerna har avsatt betydande administrativa och ekonomiska resurser för att anpassa lagstiftnings- och förvaltningssystemen till EU:s mycket om- fattande regelverk. Speciellt i de mindre kandidatländerna utgör bris- ten på kompetent personal och ekonomiska resurser hinder i anpass- ningsarbetet. Detta gäller inte minst på miljöområdet där det bl.a. rå- der stor brist på erfarna miljöjurister. Av utlåtanden om kandidatländerna framgår att kandidatländerna i anpassningsarbetet prioriterat den lag- stiftning som togs upp i om inre markna- den . Betydelsen av en väl fungerande inre marknad efter utvidgningen betonas också i Agenda 2000-dokument. Områden såsom kemikalier, förpackningar, buller och strålskydd prioriteras som en del av anpassningen till inre marknaden som de inte står lika högt på listan över nationellt prioriterade mil- jöproblem. Detta innebär i sin tur att en stor del av personalen fått prioritera EU-relaterade frågor. Detta sker då delvis på bekostnad av annat nationellt och internationellt miljöarbete. Diskussionerna mellan och kandidatländerna har i första hand rört anpassningen av EU-lagstiftningen (inklusive miljölagstiftningen) dvs direktiv, rådsbeslut och förord- ningar. Mindre uppmärksamhet har än så länge ägnats åt de minst lika viktiga frågorna rörande tillämpning och praktiskt genomförande av lagar och regler samt behovet av att utveckla institutionella strukturer och mekanismer inom dessa områden. Arbetet med integrationsfrågorna leds direkt av pre- miärministern. En Europaintegrationsbyrå ansvarar för samordningen av anpassningen. Det kommer att finnas miljöansvariga tjänstemän i vart och ett av ministerierna. Dessa finansieras av EU- medel via Phare (DISAE). En särskild Eurobyrå har inrättats inom miljöministeriet med an- svar för anpassningen av EU:s miljölagstiftning. Enligt planerna skall anpassningen av hela inre marknads-lagstiftningen vara klar före ut- gången av 1997. Arbetet med att utarbeta en anpassningsstrategi på miljöområdet inleddes . Projektet finansieras av Phare (DISAE). Förut- om inremarknadsdirektiven prioriteras lagstiftning rörande oljeskif- ferbrytning, luftvård och kraftverk i anpassningsarbetet. Anpassningen har högsta politiska prioritet. Ny miljölagstiftning granskas av , av regeringens Europaintegrationsbyrå och av parlamentets kommitté för Europafrågor för att säkra att den är förenlig med motsvarande EU-lagstiftning. Inom leds anpassningsarbetet av en ny Euro- paintegrationsenhet som sorterar direkt under statssekreteraren för miljöfrågor. Enheten inledde sitt arbete och består av tre lettiska experter. Man har också begärt stöd från Phare (DISAE) för att få tillgång till utländsk expertis. Enhetens uppgifter omfattar bl.a. utarbetandet av en anpass- ningsstrategi och en aktionsplan, kapacitetsuppbyggnad, samordning, informationsverksamhet, kontroll av att nya lagar är i överensstäm- melse med samt beräkningar av de ekonomiska kon- sekvenserna av anpassningen. Arbetet med en anpassningsstrategi på miljöområdet har inletts och skall vara klart . Motsvarande aktionsplan skall vara klar . Arbetet finansieras av Phare. Ett av finansierat projekt om hur EU:s nya ramdirektiv på vattenresursområdet skall kunna genomföras är under planering. har fått en begäran om stöd till arbetet med ny kemikalielag- stiftning. finansierar också ett projekt som skall utvärdera och komma med förslag till hur den lettiska miljölagstiftningen skall kun- na göras mera enhetlig. Detta projekt syftar också till att ge förslag om hur nya lagar bör utarbetas för att dessa skall överensstämma med motsvarande EU-lagar. Ett ministerium för Europafrågor har inrättats med uppgift att sam- ordna och övervaka anpassningsprocessen samt granska att all ny lag- stiftning är i överensstämmelse med motsvarande EU-direktiv. Inom miljöministeriet finns en särskild EU-anpassningsenhet. inleddes ett Phare-finansierat projekt för att utarbeta en anpass- ningsstrategi på miljöområdet. Ett annat viktigt projekt med EU-anknytning gäller utbildning och information inom olika miljöområden särskilt genomförandet av direktivet om integrerad föroreningskontroll (IPPC). Detta projekt fi- nansieras av . Det av finansierade projektet om anpassning inom kemi- kalieområdet, inklusive behovet av helt ny lagstiftning inom detta område, fortsätter . EU-medlemskap har varit ett viktigt politiskt mål för . Det första steget mot medlemskap togs 1991 i och med undertecknandet av . I samband med detta an- gavs som målsättning att () skall ha an- passat sin lagstiftning till EU:s utfärdade det polska en rekommenda- tion om att all lagstiftning skulle granskas av regeringens Plenipotentiary for European Integration. Nästa steg togs då ministerrådet antog en handlingsplan för att anpassa de polska ekonomiska och juridiska systemen till EU:s krav. I en resolution som antogs 1995 instruerade ministerrådet admi- nistrationen att utarbeta en plan för hur skall anta den lagstift- ning som tas upp i utlåtanden. I det polska miljöministeriet ligger ansvaret för EU-anpassningen hos den nya avdelningen för Europaintegration och internationella relationer. Denna avdelning svarar också för koordineringen med öv- riga ministerier. Den nationella miljöfonden spelar också en viktig roll i anpass- ningsarbetet genom att koordinera det stöd som får via Phare- programmet och genom de anpassningsprojekt som fonden själv fi- nansierar. Phare har redan finansierat översättning till polska och publice- ring av EU:s miljölagstiftning. Phare har vidare finansierat tre viktiga anpassningsprojekt: ·Metoder för att beräkna kostnaderna för anpassningen på miljö- området. ·Analys av EU-lagstiftningen och anpassningsprocessen i några utvalda medlemsländer, , och . Särskilt tillämpnings- och genomförandeaspekter belystes. ·Analys av institutionella frågor inom miljöområdet inklusive re- kommendationer. har stött utvecklingen av ny lagstiftning och organisation på kemikalieområdet. I utlåtande rörande utpekas avfalls-, luftförorenings- och vattenområdena som sektorer inom miljöområdet som måste prioriteras i det fortsatta anpassningsarbetet. , , , , och har också ansökt om medlemskap i . I nedanstående avsnitt görs en kort genomgång av anpassningsarbetet i dessa länder grundat på EU- kommissionens utlåtanden om länderna från . Dåvarande var 1989 en av mest för- orenade regioner. Sedan dessa har emellertid situationen förbättrats avsevärt. Detta beror dels på stora miljöinvesteringar dels på den in- dustriella rekonstruktionen. har framsteg gjorts när det gäller att formellt uppfylla EU:s miljölagstiftning. Den grundläggande ramlagstift- ningen finns men det finns brister i sektorslagstiftning och tillämp- ningsföreskrifter. har antagit eller håller på att utarbeta lag- stiftning för flertalet av de viktigaste områden som omfattas av den inre marknaden. Under förutsättning att nuvarande åtaganden fullföljs så bör det enligt vara möjligt för att på medellång sikt överföra hela EU:s miljölagstiftning samt i praktiken genomföra denna inom viktiga områden. Trots förbättringar så har fortfarande stora problem på miljöområdet. De allvarligaste problemen är föroreningar av grund- och ytvatten, avfallshantering och den lokala luftkvaliteten. Betydande insatser har gjorts för att skapa en miljölagstiftning som står i överensstämmelse med EU-lagstiftningen. Framsteg har gjorts när det gällt anpassning till inremarknadsreglerna. Anpassning har skett också inom andra områden av miljölagstiftningen. håller på att utarbeta en detaljerad anpassningsstrategi på miljöområ- det som skall vara klar . Mycket stora insatser kommer emellertid att krävas för att landet skall kunna klara av att tillämpa lagstiftningen. Enligt EU- kommissionen kommer att kunna uppfylla EU:s alla miljö- regler endast på lång till mycket lång sikt. miljöproblem är enligt bedömning mindre allvarliga än många andra länders i regionen. Trenden när det gäller utsläpp av luftföroreningar visar på betydande minskningar se- dan slutet av . Trots detta krävs ytterligare insatser. har inlett en omfattande reformering av sin miljöpolitik. Denna syftar till en anpassning till . En ny övergripande miljöskyddslag antogs 1995. Tillämpningsregler inom vissa nyck- elområden har antagits. Som ett resultat av den nya lagstift- ningen har kommit långt när det gäller att formellt uppfylla EU:s miljölagstiftning. Vad beträffar inremarknadsdirektiven så finns lagstiftning eller håller på att antas för nästan samtliga sektorer. Mot bakgrund av nuvarande planer bör det enligt EU- kommissionen vara möjligt för att på medellång sikt anpassa hela EU:s miljölagstiftning. Det finns inga riktigt förorenade områden i . Det finns emellertid viktiga och i vissa fall växande problem främst vad gäller vattenkvalitet och avfallshantering. Den slovenska miljölagstiftningen har börjat anpassas till EU:s. Det finns dock fortfarande luckor i sektors- och tillämpningslagstift- ningen. Inom de områden som omfattas av inre marknadsdirektiven är den slovenska lagstiftningen på de flesta områdena delvis förenlig med EU:s. Det finns dock brister inom avfalls- och kemikalieområde- na. kan förväntas uppfylla fullt ut på medellång sikt. Genomförande av delar av lagstiftningen kommer emellertid att bli möjlig endast på lång sikt. Miljöproblemen i är allvarliga. har stora luftföro- reningsutsläpp. Dessa utsläpp härstammar från kraftverk, tung indu- stri, bostadsuppvärmning och motorfordon. Den lokala luftkvaliteten utgör en betydande hälsorisk. Avfallshanteringen är ett annat allvar- ligt problemområde. Regeringen har i sitt program aviserat en ny miljöstrategi, inkl ny lagstiftning. Även om den bulgariska miljölagstiftningen håller på att revide- ras och den nya lagstiftningen anpassas till så är graden av anpassning fortfarande låg inom de flesta områden. Mycket stora investeringar och administrativa insatser kommer att krävas för att genomföra EU:s miljölagar. har mycket stora problem på miljöområdet. Detta gäller samtliga nyckelområden. De minskade utsläppen beror till största delen på den ekonomiska tillbakagången men också på in- satser för att komma till rätta med en del stora utsläppskällor. Som helhet har mycket litet gjorts för att anpassa miljölagstift- ningen till EU:s. har angetts som en period under vil- ken vissa miljöinstrument skall utarbetas, särskilt sådana som berör inremarknadsdirektiven. Det finns emellertid inga detaljerade planer för anpassningen av de återstående delarna av EU:s miljölagstiftning. Enligt kommer att kunna uppfylla endast på mycket lång sikt. 2.3Förberedelserna i och medlemsländerna Utvidgningsprocessen har hög prioritet i . Flera di- rektorat är involverade vad gäller miljöfrågorna och utvidgningen. Det gäller främst DG 1A, som har det sammanhållande ansvaret för förhandlingarna, DG III som ansvarar för inremarknadsdirektiven och miljödirektoratet DG XI. Även jordbruks- (DG VI) och transportdi- rektoratet (DG VII) har betydelsefulla roller. Inom DG XI är det enheten med ansvar för förbindelserna med samt som har huvudan- svaret för EU-utvidgningsfrågorna. Arbetet inleddes på allvar med utarbetandet av ett omfattande frågeformulär som översändes till kandidatländerna för besvarande. Svaren använ- des sedan som underlag för arbete med utlåtan- dena om kandidatländerna. Under /97 ordnades flera möten på ministernivå och hög tjänstemannanivå mellan EU- kommissionen och kandidatländerna. Vid några av dessa möten del- tog även nuvarande medlemsländerna. Inom ökade samarbetet mellan främst DG 1A och DG XI. En informell samrådsgrupp bildades på miljöområdet mellan och medlemsländerna. haft tre sammanträden. Syftet med mötena är att informera om pågå- ende aktiviteter, främst vad gäller olika former av bistånd till kandi- datländerna. Även i många medlemsländer, främst de som gränsar till Östeu- ropa, har frågan om östutvidgningens effekter på miljöområdet fått stor uppmärksamhet. I och har miljöministerierna publicerat rapporter i denna fråga. De nordiska länderna samt och har till stor del inriktat sitt bilaterala miljöstöd till anpassningsprocessen. I har EU:s östutvidgning givits hög prioritet såväl all- mänpolitiskt som på miljöområdet. Hithörande frågor har tagits upp vid ett stort antal möten med framförallt och de baltiska stater- na. I Sidas och mandat för det bilaterala stödet ges nu EU-utvidgningen en tydlig plats. initierade en studie om EU- utvidgningens miljöeffekter. Studien utfördes av Envi- ronment Institute, SEI som avlämnade rapporten of EU Membership of Estonia, , and . anordnade ett speciellt ut- vidgningsseminarium med deltagande från de tre baltiska länderna och . 2.4.1Phare och andra EU-fonder Det var först ett stödprogram för att bistå och i det omfattande förändringsarbete som på- börjats 1989. Antalet länder som kunde få stöd via Phare utökades i takt med att förändringsarbetet inleddes i övriga länder i . omfattas elva länder d.v.s. de länder som sökt medlemskap i plus . anslog EU totalt 4,3 miljarder ECU för att finansiera Phare-programmet. Miljöområdet har fått av dessa och varit det femte största delprogrammet. Phare stödjer kunskapsöverföring, inklusive rådgivning inom olika politikområden, användning av konsulter, utbildning och studi- er, samt ger stöd till insatser för reformering av lagstiftning och in- stitutioner. Phare lämnar också investeringsstöd dels i form av olika typer av förstudier, dels direkt finansieringsstöd.