sou · GLB3167d1 · 1998-01-01 00:00:00 — Genom att SCB:s statistik bl.a. inte omfat- tar insatsvaror till jordbruket och industrin, är dock det totala antalet sysselsatta inom sektorn betydligt högre än 340 000. Det finns beräk- ningar där det totala antalet sysselsatta – med denna vidare definition av begreppet livsmedelssektorn – anges till omkring 550 000 personer. Antalet sysselsatta inom jordbruk och trädgårdsodling var enligt SCB ca 58 1995. Med sysselsatt avses den som arbetat . Den faktiska siffran torde dock vara högre eftersom de minsta företagen, på grund av avgräns- ningsreglerna i statistikens källor, lätt hamnar utanför statistiken. Med ledning av annat material – de allmänna arbetskraftsundersökningarna och statistik från lantbruksregistret – uppskattar SCB det faktiska antal- et till 80 000–90 000 personer. Sysselsättningen inom jordbrukssektorn har gått ned betydligt . var antalet sysselsatta 354 000 och var antalet 187 000 personer. Även inom livsmedelsindustrin har antalet sysselsatta gått ned. var antalet drygt 66 000 och omkring 60 000, se tabell 2.2. Drygt en fjärdedel av de sysselsatta fanns inom slakteri- och Bageriindustrin hade omkring 13 000 anställda. Även inom mejeriindustrin fanns ett stort antal sysselsatta, närmare 9 000. Hotell- och restaurangverksamhet sysselsatte omkring 60 000 personer. Flest antal sysselsatta fanns dock enligt SCB inom handeln. Där var omkring 122 000 personer sysselsatta . En stor del av produktionen av jordbruksråvaror och beredda livs- medelsprodukter sker i södra delar. I tabell 2.5 anges syssel- sättningen i primärproduktion och i tillverkningsindustrin fördelad efter län. 4ABELLAntal sysselsatta i primärproduktion inom livsmedel () och inom livsmedelsindustri (), fördelat efter län. Källor: SCB Årlig sysselsättningsstatistik och SCB:s företagsregister. I EU är livsmedelsindustrin den största tillverkningsindustrin med i genomsnitt av tillverkningsindustrins produktionsvärde. Den re- lativt största andelen livsmedel av landets totala industriproduktion hade () och därefter (). en – liksom – förhållandevis låg andel är bl.a. (), (), () och (). I tabell 2.6 anges EU:s medlemsländers livsmedelsproduktion och ländernas livsmedelsproduktion i förhållande till deras totala produktion. Av ta- bellen framgår att den svenska produktionen uppgick till av EU-ländernas livsmedelsproduktion. 4ABELLLivsmedelsindustrins storlek mätt i produktionsvärde i EU och respektive medlemsland . !NDEL AV %5 S LIVS Källa: CIAA, of the Food and of the EU. Antalet sysselsatta inom livsmedelsindustrin i EU-länderna uppgick till sammanlagt 2,6 miljoner personer. Som framgår av tabell 2.7 på omstående sida svarade livsmedelsindustrin i , och för eller mer av ländernas totala industrisysselsättning. 4ABELLLivsmedelsindustrins storlek mätt i antal sysselsatta i EU och i respektive medlemsland . !NDEL PER LAND !NDEL AV NATIONELLT Källa: CIAA, of the Food and of the EU. 3 Hur ser framtiden ut ? Syftet med detta kapitel är att översiktligt beskriva några inhemska och internationella faktorer som påverkar förutsättningarna för livs- medelssektorn i samt att ange några bedömningar för fram- tiden. väl förankrade inköps- och matvanor förändras succes- sivt. Ett flertal förändrade konsumtionsmönster uppstår, såsom ett ökat uteätande och intresse för färdigmat. Konsumenternas intresse ökar också vad gäller kost/hälsa, livsmedlens miljöpåverkan samt under vilka förhållanden djuren föds upp. Förpackningssystemen, debatten om genmodifierade råvaror och distributionssystemens ut- veckling är andra faktorer som påverkar livsmedelssektorns utveck- ling. EU:s jordbrukspolitik är gemensam för medlemsländerna. De svenska livsmedelsföretagen kommer att utsättas för en allt hårdare konkurrens från företag i andra EU-länder och från övriga länder genom minskade tullar och andra barriärer som ökar världshandeln. En viktig fråga härvidlag är i vilken mån de inhemska livsmed- elsproducenterna får arbeta under samma villkor som konkurrenter- na från EU-marknaden. Statsmakternas inställning är också av en stor betydelse. Ett positivt synsätt bidrar till att livsmedelssektorn vågar fatta långsiktiga beslut om t.ex. framtida investeringar. Sveri- ges EU-inträde har medfört att stora delar av den svenska livsme- delssektorn står inför förändringar. En EU-utvidgning österut och en ökad konkurrens på världsmarknaden förstärker behovet av föränd- ringar och nytänkande. Utredningen föreslår att en regelbunden analys och utvärdering görs av effekterna av statens ökade insatser för att främja livsme- delssektorns omställning och expansion. har liksom många andra länder skyddat väsentliga delar av sin livsmedelsproduktion för internationell konkurrens. Detta har huvud- sakligen skett genom subventioner till den inhemska produktionen, ge- nom importtullar och genom exportstöd. Detta har medfört att världs- handeln av livsmedel i förhållande till den totala konsumtionen är liten, . Den ringa omfattning, som den internationella livsme- delshandeln har, påverkas ej enbart av olika handelsbarriärer utan även av bristen på hållbarhet för vissa produkter. Till bilden hör också att konsumtionen av livsmedel även varit starkt traditionsbunden. De viktigaste stödformerna till det svenska jordbruket var prisstöd, gränsskydd, exportstöd och stöd för rationaliseringsin- satser. –1990 hade också ett system med livsmedelssubventioner, vilket innebar att livsmedlen delvis betalades via statsbudgeten. fattade beslut om en avreglering av jordbruks- sektorn. Med den nya politiken avskaffades de interna marknadsregle- ringarna och möjligheterna till en subventionerad export. Priserna och produktionen skulle enligt livsmedelspolitiska beslut styras av efterfrågan på marknaden. Genom anslutningen till EU gäller numera samma jordbrukspolitik i som i övriga EU-länder. Den tidigare svenska jordbrukspolitiken har inte endast haft den ef- fekten att jordbruket till betydande delar varit en från importkonkurrens skyddad sektor, utan även att stora delar av livsmedelsindustrin inte har haft en reell möjlighet eller anledning att arbeta på internationella marknader. De livsmedelsindustrier som före EU-inträdet skyddades från utländsk konkurrens genom tullar eller införselavgifter var främst slakteri-, stycknings-, charkuteri-, mejeri-, olje- och fettindustrierna samt kvarn- och sockerindustrierna. Den från utländsk konkurrens skyddade livsmedelsindustrin svarade för av livsmedelsindu- strins omsättning vid EU-inträdet. De delar av den svenska livsmedelsindustrin som svarade för den återstående delen av livsmedelsindustrins omsättning producerade s.k. frihandelsprodukter. Dessa konkurrensutsatta områden var choklad-, konfektyr- och bageriindustrierna, dryckesvaruindustrin samt industrier som tillverkade soppor och såser, fruktyoghurt och glass. Överens- kommelsen om frihandelsprodukter grundade sig på ett avtal, som gäll- de mellan EG och EFTA-länderna. Avtalet gäller fortfa- rande och är av avgörande betydelse för handeln mellan och och . Ett starkt konkurrenstryck saknades för flertalet produkter före EU- inträdet. Detta var enligt en rapport från , "Economic Performance", den viktigaste faktorn att svensk livsmedelsindustris arbetsproduktivitet uppgick till av den amerikanska livsmedelsindustrins produktivitet. låg i denna jämförelse på . Den totala konsumtionen av livsmedel år genomgår inte några stora förändringar. Förändringarna har beräknats variera mellan och , dvs. ökningen motsvarar i stort sett folkmängdens svaga ökning och effekterna av förändringar i konsumtionsmönstret i riktning mot mer förädlade produkter. Däremot sker betydande förändringar av konsumtionen av skilda livsmedel. Således har konsumtionen av kött och fläsk ökat från /person till uppemot /person . Konsumtionen av charkuterivaror steg något . Konsumtionen av mjölk minskade /person till /person . Inom denna produktgrupp ökade dock den årliga konsumtionen av mellanmjölk från 34 till /person. Konsumtionen av läske- drycker och mineralvatten ökade från 60 li- ter/person till /person. Förändringar sker inte enbart genom volymförändringar i konsum- tionen utan även av på vilket sätt konsumtionen sker. Den totala för- säljningen av djupfryst mat har ökat . Försälj- ningen av djupfryst mat uppgick till och till . En annan viktig trend för livsme- delsproducenterna att uppmärksamma är att allt fler äter måltider utan- för hemmet, bl.a. genom den alltmer omfattande konsumtionen av snabbmat. Varumärken har successivt fått en ökad betydelse. Detta gäller ock- så distributörägda varumärken – private brands. Ännu är det dock långt kvar till brittisk nivå, där av livsmedelsdetaljister- nas omsättning avser försäljning av egna märkesvaror. Andelen i Sve- rige uppgick till och andelen ökar. Parallellt med den- na utveckling ökar även utbudet av lågprisvaror. En annan stark trend i och även i andra länder såsom är det kraftigt ökade intresset för s.k. functional foods och lätta produkter, dvs. konsumenterna uppmärksammar produktens egenskaper från andra aspekter än endast dess näringsvärde. Inom mejerisektorn beräknas s.k. functional food-produkter svara för 5–av den totala försäljningen. En annan aspekt som påverkar livsmedelsproduktionen är konsu- menternas ökande intresse för livsmedlens miljöpåverkan samt frågor rörande djurhållning. 3.2.2Andra inhemska faktorer för utbud och efterfrågan Den framtida omfattningen av jordbruket och av livsmedelsindustrin i beror på dessa näringars konkurrenskraft på den svenska mark- naden och på internationella marknader. Några generella möjligheter för staten att allmänt stödja livsmedelssektorn – utöver det som särskilt framförhandlats, genom ett direkt produktstöd eller nationellt stöd till enskilda företag, finns inte. mot statsstöd förhindrar detta. Genom att råvaruproducenterna inte har samma möjligheter som förädlingsindustrin att profilera sig mot konsumentmarknaden, är en hög kostnadseffektivitet av allra största betydelse för den framtida om- fattningen av råvaruproduktion. Här bör uppmärksammas att även om av producenternas intäkter består av kontanter- sättningar från staten och EU, blir resultatet av verksamheten beroende av storleken av kostnaderna och övriga intäkter. Ersättningarna har dock stor betydelse för valet av vilka produkter som jordbrukaren väl- jer att satsa på. Råvaruproduktionens marknadsförutsättningar styrs till betydande del av EU:s jordbrukspolitik, men även den inhemska jordbrukspoliti- ken och statens regler för företagandet, har en stor betydelse för produ- centernas konkurrensförutsättningar och deras inställning till de fram- tida förutsättningarna. En viktig fråga härvidlag är i vilken mån dessa får arbeta under samma villkor som konkurrenterna från EU- marknaden. Statsmakternas inställning till sektorn är också av stor be- tydelse. Ett positivt synsätt bidrar till att livsmedelssektorn vågar fatta långsiktiga beslut om t.ex. framtida investeringar. började redan tidigt inrikta sig på en linje som strävar till en produktion av livsmedel med en hög kvalité, t.ex. salmonellafria pro- dukter, förbud mot användning av antibiotika till djur i tillväxtfrämjan- de syfte och även krav på en god djurhållning. En svensk strävan är nu att det inom hela EU ställs sådana högre krav på livsmedelskvalitén. Lyckas inte detta och får inte de svenska producenterna betalt för de merkostnader i produktionen som uppstår genom statens kvalitetskrav, kommer landets livsmedelssektor att krympa. Marknadsutrymmet tas då av sådana produkter som är producerade under förhållanden som inte är accepterade i och därmed inte uppfyller svenska kvali- tetskrav. Kraven på en mer miljöanpassad livsmedelsförädling har inneburit incitament för industrin att utveckla processer och produktionsmetoder som minskar miljöbelastningen. Nya regler har också införts vad gäller återvinning och returhanteringen av förpackningar vilket påverkar livs- medelsindustrin. Vidare har handelns agerande i frågor rörande t.ex. genmodifierade råvaror fått effekter för livsmedelsindustrin. tionssystemens utveckling är en annan faktor som har stor betydelse för industrins produktionsmöjligheter. Såsom tidigare nämnts bestod livsmedelsindustrins försäljning före EU-inträdet av omkring endast en femtedel av produkter som var ut- satta för internationell konkurrens. Huvuddelen av livsmedelsindustrin har således arbetat på en från internationell konkurrens skyddad mark- nad. Betydande strukturförändringar började dock genomföras , särskilt inom slakteri- och mejerisektorerna. Detta har ofta inneburit en ökad specialisering och därmed också ett minskat sortiment på det enskilda produktionsstället. I den nya konkurrenssituationen efter EU-inträdet kommer företag som har en dominerande ställning, t.ex. de producentkooperativt ägda mejerierna med en marknadsandel på hårdost och keso på , knappast att kunna behålla sina höga marknadsandelar. För att kunna behålla volymerna eller öka dessa erfordras således en ökad ex- port. Vad gäller ägarförhållandena inom svensk industri bröts den trend mot konglomerat som var stark . Företagen har blivit alltmer specialiserade. Sedan sålde till det norska företaget , är det säll- synt att svenska företag utöver livsmedel även producerar andra in- dustriprodukter. Strukturförändringar genom samgåenden och före- tagsköp mellan företag i fortsätter sannolikt, men det ligger även nära till hands att företag i närliggande länder samarbetar eller köper upp varandra. Således har t.ex. Orkla skaffat sig en stark ställ- ning på marknaden för vidareförädling av fisk i de nordiska länderna bl.a. genom företagsköp i , och . Flera av de stora internationella livsmedelsföretagen, t.ex. och den (Unilever) har efter EU-medlemskap lokaliserat sina nordiska huvudkontor till . De har därmed som bas för den nordiska verksamheten, som tillverkning för den nor- diska marknaden i viss omfattning koncentrerats till . Av stor betydelse för den svenska livsmedelsproduktionens konkur- rensförmåga är prisnivån. I steg livsmedelspriserna mer än priserna på andra konsumtionsvaror. Denna trend har emellertid numera brutits. Jämfört med har konsumentpriserna på livsmedel sjunkit med t.o.m. . som konsumentpriserna totalt stigit med . En kraftig real prissänkning på livsmedel har således skett med . Här bör dock uppmärksammas att momsen på livsmedel sänktes från till , vilket vid en matematisk omräk- ning motsvarar en prissänkning med . Den gemensamma jordbrukspolitiken – Common Agricultural Policy (CAP) – utgör en av grundpelarna i EU-samarbetet. Redan i Romför- draget utformades jordbrukspolitiken på ett sätt som förutsatte att med- lemsstaterna underordnade sig rådet och kommissionens beslut när det gällde att uppfylla fördragspunkterna. EU:s pris- och marknadspolitik för jordbrukspolitiken syftar till att genom gränsskydd och olika marknadsregleringar skydda produktionen inom EU från konkurrens från andra länder och avlasta den gemen- samma marknaden från ett överskott som sänker priserna. Jordbruks- politiken bygger på tre grundprinciper: En gemensam inre marknad inom EU med gemensamma pri- ser. Varor producerade inom EU skall ha företräde på marknaden framför importerade produkter. En gemensam finansiering. EU:s gemensamma priser innebär att s.k. interventionspriser be- stäms för vissa produkter. Syftet med intervention är att utjämna prisvariationer på marknaden. EU åtar sig att köpa produkten till inter- ventionspriset varvid en lägsta nivå för priset på marknaden bestäms. Interventionsköp tillämpas för vissa mejeriprodukter, spannmål, nötkött och vissa typer av grönsaker. Viktiga instrument för EU:s pris- och marknadspolitik är i övrigt arealersättningar, djurbidrag och produk- tionskvoter. Vid medlemsförhandlingarna tilldelades en mjöl kkvot på mjölk med en fetthalt av . Denna kvot motsva- rade ungefär den svenska produktionen. Om landets totala mjöl kkvot överskrids får de mjölkproducenter som överskridit sin individuella kvot betala en straffavgift till EU. Detta innebär begränsningar för ett medlemslands exportökningar – om landet vill behålla sina marknadsandelar av produkter av hemmaproducerad mjölk. Däremot är produktionen av spannmål inte kvoterad. Dock kan arealersättningen för bl.a. spannmål sänkas om totala basareal på ca 1,7 miljo- ner ha överskrids. Den direkta produktionen av det som brukas beteck- nas som "vidareförädling av spannmål", bl.a. griskött och fjäderfäkött är inte kvoterad. Även för dessa produkter finns dock inom EU ett gränsskydd och exportbidrag. Bidragen varierar efter priserna på världsmarknaden. Inom EU är även sockermarknaden reglerad. Varje medlemsland tilldelas en viss kvot som i princip baseras på konsumtionen av socker i det egna landet. EU:s jordbrukspolitik och dess finansiering beskrivs schematiskt nedan. övriga miljöstöd (4 st) En översyn för att åstadkomma en reformering av EU:s jordbrukspoli- tik pågår. Kommissionens ordförande har lämnat ett förslag till förändringar, Agenda 2000. Förslagen kommer att behandlas i rådet och konkreta förslag till förändringar av lagstiftning- en beräknas komma att presenteras . Sammanfatt- ningsvis går Santers förslag för jordbrukssektorn ut på att sänka priser och kompensera jordbrukaren med direkta ersättningar. Spannmålspro- ducenter föreslås bli kompenserade för ungefär halva prissänkningen genom höjd arealersättning. Den svenska ståndpunkten – angiven i skrivelse till – till Agenda 2000 är bl.a. föl- $EN NUVARANDE JORDBRUKSPOLITIKEN M¥STE REFORMERAS P¥ ETT S¤TT SOM INNEB¤R AVREGLERING OCH MARKNADSANPASSNING $EN SVENSKA ST¥NDPUNKTEN ¤R ATT JORDBRUKSPOLITISKA REFORMER M¥STE P¥B¶RJAS IN ANTAS .UVARANDE POLITIK MEDF¶R RISK F¶R FORTSATTA ¶VERSKOTTSPROBLEM 3VERIGE ST¶DER INRIKTNINGEN AV KOMMISSIONENS F¶RSLAG OM PRISS¤NK NING F¶R SPANNM¥L OCH ATT INTE KOMPENSERA PRISS¤NKNINGEN TILL FULLO 42 +APITEL SOU 1997:167 GENOM DIREKTST¶D 0RODUKTIONEN AV SPANNM¥L INOM %5 L¤NDERNA KAN I VISSA REGIONER SKE KONKURRENSKRAFTIGT UTAN ST¶D Vad gäller mjölk föreslår kommissionen att kvotsystemet förlängs på nuvarande nivåer. Mjölkpriset föreslås bli sänkt . Prissänkningen föreslås kompenseras via en direkt ersättning per mjölkko. Den svenska inriktningen är att en avveckling av mjölkkvoterna bör påbörjas eller innan nya med- lemmar ansluts till EU. Den svenska ståndpunkten beträffande direkt- stöden är, liksom för flera andra föreslagna stöd, att dessa skall tidsbe- gränsas. Ett genomförande av förslagen i Agenda skulle, med utgångs- punkt i nuvarande inkomster och utgifter, för det svenska jordbruket enligt den bedömning innebära en sänkning av rör- elseöverskottet med ca . I har av EU:s gemensamma jordbrukspolitik (KomiCAP) i betänkandet Mat & Miljö. Svensk strategi för EU:s jordbruk (SOU 1997:102) bl.a. uttalat -ARKNADSPRISST¶DEN ST¶DJER EN GENERELLT H¶G PRISNIV¥ INOM %5 VILKET STIMULERAR PRODUKTIONEN INOM UNIONEN SAMT OCKS¥ LEDER TILL H¶GA BUDGETKOSTNADER F¶R UNIONEN +ONSUMENTFR¥GOR MILJ¶FR¥GOR DJURETISKA FR¥GOR SAMT FR¥GOR OM REGIONAL UTVECKLING M¥STE F¥ ST¶R RE UTRYMME I DEN FRAMTIDA JORDBRUKSPOLITIKEN 0RODUCENTER I U L¤ND %5 S H¶GA GR¤NSSKYDD OCH SUBVENTIONER L¥GA V¤RLDSMARKNADSPRISER Kommittén föreslår att den gemensamma jordbrukspolitiken skall syfta bl.a. till ett brett och varierat utbud av säkra livsmedel till skäliga priser och ett långsiktigt hållbart jordbruk. Av betydelse för det svenska jordbruket och den svenska livsme- delsindustrin är inte enbart den framtida jordbrukspolitiken utan även om EU skall bevilja medlemskap till ett ytterligare antal länder. Till dessa hör , , , och . Produk- tionskostnaderna för livsmedel i dessa länder ligger i regel på en lägre nivå än i EU-länderna. En betydande export av livsmedelsråvara från Östeuropeiska länder till EU-länder sker , bl.a. till av bär, frukt och grön- saker. Om länder där befolkningen har en låg levnadsstandard och låga produktionskostnader beviljas medlemskap i , kommer detta att krä- va långa övergångstider eller andra arrangemang som tar hänsyn till de olika förutsättningar under vilka medlemsländernas livsmedelssektorer arbetar. En ytterligare faktor av betydelse för den svenska livsmedelssektorns framtid är planerna på att införa en gemensam valuta. Själva införandet av en gemensam valuta torde inte omgående påverka prisnivån eller konkurrenskraften för livsmedelssektorn mellan de skilda medlemslän- derna. Transportavstånd, skatter, marginaler, konkurrensförhållanden m.m. medför troligtvis även framgent olika prisnivåer. För den interna EU-konkurrensen kommer det dock sannolikt att bli viktigare att livs- medelsproduktionen i är kostnadseffektiv. Livsmedelsproduk- tionen i får vid en svensk anslutning till den gemensamma va- lutan inte som tidigare någon fördel – och inte heller någon nackdel – av en fluktuerande egen valuta som avviker från övriga EU-länders valuta. Reglerna för handel med livsmedel på världsmarknaden har påver- kan även för den svenska livsmedelssektorn. undertecknades ett efter många års förhandlingar inom ramen för den s.k. En följd av Uruguayrundan blev att jordbruksproduk- ter lyftes in i det allmänna handelsavtalet. Världshan- delsorganisationen (WTO) bildades för det internationella handelsför- handlingssystemet. Flera av livsmedelssektorernas delsektorer, bland dem mejerisek- torn, bedöms genom resultatet av Uruguayrundan att få en ökad kon- kurrens . Det ökade marknadstillträdet blir på alla varuom- råden möjligt genom en kvoterad import med nedsatta tullar. Export- stödet skall enligt avtalet minskas och för spannmål skall den stödda exportvolymen minska med . Vad gäller spannmål bedöms att endast fortsatt höga världsmarknadspriser kan förhindra att EU får problem med exporten av spannmål . Kom- mande förhandlingar i WTO innebär med stor sannolikhet krav på ytterligare sänkningar av sådana subventioner till jordbruket som anses konkurrenssnedvridande. Detta bidrar till att livsmedel i ökad utsträck- ning blir frihandelsvaror. inträde i EU har medfört ett stort behov av förändringar för livsmedelssektorn – förändringar för att överleva i en ny konkurrens- situation. En utvidgning av EU österut kommer ytterligare att öka be- hovet av en förbättrad konkurrenskraft. Enligt utredningen talar över- vägande skäl för att utvecklingen också går mot en successivt ökad li- beralisering av den internationella handeln. Detta kommer att ge ökade möjligheter till export från länder med de bästa förutsättningarna för jordbruket, vilket också ger dessa länder vissa konkurrensfördelar vid produktion och export av beredda livsmedel. Detta uppstår som ett led i en utveckling för en internationell arbetsfördelning, en utveckling som skärper konkurrensen och bidrar till lägre konsumentpriser. Livsmedelssektorn i bör enligt utredningen utveckla de för- hållanden som ger möjligheter att hävda sig i konkurrens med produk- tionen från länder med lägre råvarukostnader. Av konsumentpriset på livsmedel är ofta kostnaden för jordbruksrå- varan endast en mindre del. För en framgångsrik svensk export av be- redda livsmedel gäller det – utöver rätt råvara för den aktuella mark- naden – även att ha en effektiv produktion, distribution och marknads- föring. Här bör uppmärksammas att det i regel är dyrare att distribuera och sälja beredda livsmedel än att producera dessa. Detta ger möjlig- heter för livsmedelsindustrin i länder med en hög livsmedelskvalitet och ett högt kunnande av t.ex. produktionsprocesser, logistik, informa- tionsteknologi och marknadsföring att kunna konkurrera på en interna- tionell marknad – även om inköpspriset på jordbruksråvaror är högre Det finns också flera andra viktiga faktorer. En satsning på FoU, där hela livsmedelskedjan beaktas, är av stor betydel- se. Detsamma gäller att ett bra arbetsklimat finns i företagen då detta påverkar möjligheterna att uppnå ökad effektivitet. På grund av livsmedelssektorns stora betydelse för anser ut- redningen att det krävs genomgripande insatser.