sou · GLB3115 · 1998-01-01 00:00:00 — Dels mottar den i vissa fall offentliga – alltså skattefinansierade – bidrag, när den påtar sig uppgifter som finansieras offentligt. Exempel på det senare är missbrukarvård, omsorg och utbildning. Ideellt arbete har i studerats av bl.a. och (1995). De definierar sektorn i enlighet med en gemen- sam definition utformad inom en internationell forskargrupp, med fem huvudkriterier18. Ideella organisationer ska vara: a/ formaliserade på något sätt; b/ privata och därmed fristående från den offentliga sektorn; c/ ideella dvs. inte syfta till att generera vinst eller avkastning till för- mån för ägare eller styrelse; d/ självstyrande samt e/ föremål för ideella insatser i form av ideellt arbete eller gåvor eller donationer från privatpersoner. Författarna kommer fram till att den ideella sektorn i är större, mätt i andel av dess omsättning i pengar i relation till landets BNP, än samma sektor i och , medan den är något mindre än i och betydligt mindre än i . Den svenska ideella sektorns största del, räknad som andel i sektorns totala penningomsättning, består av idrotts- och fritidsorganisationer. Utbildning, social omsorg och hälsovård kommer på tredje, femte respektive elfte plats. Dessa tre områden är till stor del offentligt finansi- erade: utbildning till , social omsorg till och hälsovård till . Mönstren mellan och ideella sektorer skiljer sig därmed från varann på ett intressant sätt. I dominerar nämligen hälsovård och social omsorg , medan kultur och rekreation omfattar . I står social omsorg för 10 18 Motsvarande kriterier något annorlunda uttryckta används av Statskontoret (1995). Arbete – en analysmodell procent, hälsovård för , medan kultur och rekreation dominerar . I samtliga fall är det den penningmässiga omsättningen som utgör grunden för jämförelsen. Denna jämförelsegrund är dock inte oproblematisk. En ideell organi- sation som producerar en viss mängd tjänster med uteslutande obetald arbetskraft kommer att framstå som mindre än en organisation som producerar exakt samma mängd tjänster, men med hög andel betald arbetskraft. Vem har möjlighet att använda tjänsterna – vem arbetar – vem betalar? Svaret på frågan om vem som har möjlighet att använda tjänsterna belyser vilka tjänster som produceras, och vem som får del av dem. Dessutom krävs en beskrivning av hur människor som behöver eller önskar en viss tjänst kan kunna komma i åtnjutande av den, dvs. på vilket sätt ett önskemål eller ett behov kan uttryckas och manifesteras för att anses som legitimt. Vilka krav ställs för att en person ska kunna bli föremål för ideellt organiserad omsorg eller delta i undervisning? Några större studier av detta har vi inte kunnat finna. (1990:127 ff.) diskuterar förändringar i beteende som kunde väntas i de hushåll hon studerat, nordengelska hushåll i vilka mannen blivit arbetslös medan hustrun hade förvärvsarbete på hel- eller deltid. Mot bakgrund av ekonomisk teori finner hon att ökad användning av tjänster från den informella sektorn kunnat förväntas, eftersom en minskad inkomst och svårigheter att få hushållsekonomin att gå ihop gjort dessa billigare tjänster mer attraktiva. Hon finner dock att hushållen i studien inte använde tjänster ur frivilligsektorn mer än innan mannen blev arbetslös. I stället bidrog hushållen mer än tidigare till frivilligsek- torn.19 Att större, jämförande studier är få kan sammanhänga med att den ideella sektorn har mycket olika uppgifter i olika länder. I har den historiskt spelat rollen av att lyfta fram missförhållanden eller problem, visa på sätt att avhjälpa dem och senare försöka förmå offentligt finansie- rad verksamhet att ta över. Nykterhetsorganisationerna är ett exempel, 19 (1990) finner en betydande minoritetsgrupp i sitt material, som inte agerar ekonomiskt rationellt i meningen att de maximerar sina inkomster. Hustrurna i denna grupp fortsätter nämligen att förvärvsarbeta, trots att hushållets inkomster skulle öka om de avstod, på grund av konstruktionen av det brittiska bidragssystemet. kvinnojourerna ett annat. De senare arbetar fortfarande huvudsakligen ideellt, med visst kommunalt stöd. I fungerar sektorn på annat sätt. och (a.a.) framhåller att i kyrkliga organisationer står för en stor del av den offentligt finansierade hälso- och sjukvården, på ett sätt som inte har motsvarighet i . I dessa kyrkliga organisationer organiseras en hel del ideellt arbete. Författarna ger vissa historiska skäl för skillnader- na, som också rör kyrkornas olika roll i de två länderna. Avgränsningen mellan offentlig sektor och ideell sektor blir här främst en fråga om vem som organiserar arbetet, medan reglerna för vem som kan komma ifråga för exempelvis vård i de två sektorerna kan vara förhållandevis likartade. I har de ideella organisationerna fortsatt att själva organisera vård, omsorg och utbildning, med betydande stöd av offentliga medel. De uppgifter de utför fylls i delvis av offentligt organiserad verk- samhet, och finansieringen är alltså likartad i de båda länderna. Svaret på frågan vem som arbetar inom den ideella sektorn måste bygga på den volym av arbete som utförs inom sektorn, fördelad på betalt och obetalt arbete. Wijkström (1994) har beräknat att det totala ideella arbetet i motsvarar ungefär 300 000 heltidsarbeten. Han upp- skattar att detta – obetalda – arbete skulle, om det värderades till genom- snittlig kostnad , motsvara ett lika stort värde som sektorns penningmässiga intäkter, och vara ungefär jämförligt i storlek med samma sektor i andra länder. Nästan hälften av det obetalda arbetet utförs inom idrott, kultur och rekreation. Dessutom måste fastställas vilka människor – vilket kön, vilken klass- och etnisk bakgrund – som utför detta betalda respektive obetalda arbete. Det finns anledning att anta att fördelningen mellan kvinnors och mäns obetalda arbete skiljer sig åt mellan olika sektorer, exempelvis mellan sport och idrott å ena sidan och vård och social omsorg å den andra. Om detta har vi dock inte kunnat finna några mer omfattande studier. Svaret på frågan om vem som betalar för det ideella arbetet, med pengar eller på annat sätt, rör alltså resurstillförseln, dess storlek och varifrån resurserna till sektorn kommer. Frågan kan besvaras genom en utvidgning av beskrivningarna ovan, genom en uppskattning av volym och eventuellt värde på icke penningmässiga resurser. Arbete – en analysmodell 9 Modellen tillämpad på Idealt sett borde vi nu ge en bild av det arbete som i organiseras i de olika kategorierna i modellen. Dock finns inga källor som ger en sådan möjlighet, varför vi måste gå en annan, mer indirekt väg. Vi har valt att inledningsvis visa vad människor i gör, mätt i återkommande standardiserade undersökningar för att ge oss möjligheter att senare ställa detta mot motsvarande data från andra länder. Diagrammen utgår från vissa kategorier som i arbete frånvarande hela veckan eller studerande, medan andra för oss intressanta kategorier inte belyses, exempelvis obetalt familjearbete och ideellt arbete. Det betalda arbetet, som utgör den största enskilda kategorin för både kvinnor och män i alla åldrar, utförs på hel- eller deltid, och inom marknadssektorn, inom den offentliga sektorn (som offentligt anställd eller offentligt finansierad entreprenad) samt delvis inom den ideella sektorn i vår modell. Av detta betalda arbete kan vi få en relativt tydlig bild. Det obetalda arbetet, vare sig det utförs som familjearbete eller offentligt stött familjearbete är svårare att belysa. Det utförs ju av människor som också har ett betalt arbete eller är studerande, likaväl som av hemarbetande, förtidspensionärer, arbetslösa och av de som står utanför arbetsmarknaden. De kategorier som används i denna offentliga och återkommande statistik är på flera sätt problematiska. Vi har därför ansett det viktigt att diskutera dessa mer ingående, dels definitioner av dem, dels hur de är internationellt jämförbara. Vi visar också hur i några fall kategorier blivit allt mer otillräckliga, genom snabba och relativt stora förändringar i samhället. 10Arbetsmarknaden och 1990-talets förändringar för kvinnor och män Data om arbete finns främst om det betalda arbetet med utgångs- punkt från dem som utför arbetet, samt vilka sektorer de arbetar inom. Det finns alltså en stor mängd uppgifter om kvinnorna och männen på arbetsmarknaden. Det finns också en hel del litteratur om sysselsatta och arbetslösa personer ur ett jämställdhetsperspektiv. 20 beskriv- ningar av utvecklingen på arbetsmarknaden visar bl.a. att: 20 Se bl.a. (1997), , (1995) och SOU 1996:56. ·År 1996 var ca 330 000 personer öppet arbetslösa enligt . Av dem var 148 000 kvinnor och 184 000 män. ·Samma år var 2 miljoner män och 1,8 miljoner kvinnor sysselsatta. ·Mäns arbetslöshet har stigit mest totalt sett och var högre än kvinnors . Män finns oftast antingen i heltidsarbete eller heltidsarbetslöshet. De har mycket sällan deltidsarbete eller är deltidsarbetslösa. ·Kvinnor har förvärvsarbetat fler timmar än tidigare och allt fler kvinnor arbetar heltid . ·Samtidigt har kvinnors arbetslöshet stigit mest . Kvinnor är överrepresenterade i tidsbegränsade anställningar och deltidsarbetslöshet. Ingenting i statistiken tyder på att kvinnor eller män är på väg tillba- ka till spisen. För det första har majoriteten av dem som förvärvsarbetar aldrig haft hushållsarbete som huvudsaklig aktivitet. För det andra har inneburit att kvinnor fortsatt att befästa sina positioner på arbetsmarknaden i flera avseenden. Födelsetalen har sjunkit kraftigt . Det är särskilt unga kvinnor med de lägsta utbildningarna som står för förändringen jämfört med tidigare (SCB, 1997). Allt färre kvinnor hemarbetar på heltid. Det finns flera förändringar på arbetsmarknaden som är direkta eller indirekta konsekvenser av den strukturella och ekonomiska utvecklingen . Det är t.ex. de fasta jobben som försvunnit i störst ut- sträckning. Ny teknik har påverkat arbetsorganisation och behov av arbetskraft. Begrepp som distansarbete beskriver nya arbetsvillkor, och är exempel på fenomen som debatteras och uppmärksammas relativt mycket. Ytterligare en konsekvens av arbetslöshet och samhällsförändringar i är emellertid att allt fler människor hamnar utanför arbetskraften. Det är mindre ofta i fokus och har såvitt vi känner till inte tidigare beskrivits ur ett könsperspektiv. Både kvinnor och män kämpar för att komma in på arbetsmarknaden eller hålla sig kvar där Ändå är det en stor och växande andel av personer i arbetsför ålder, dvs. 20 till , som befinner sig utanför arbetskraften. Vad händer med dem? I och utanför arbetskraften Det faktum att allt fler människor lämnat arbetskraften är i första hand en konsekvens av det svåra läget på arbetsmarknaden . Arbete – en analysmodell gäller både kvinnor och män i lika stor grad, beräknat som andel av befolkningen, vilket visats i den inledande tabellen i detta kapitel. , , har kön och arbetskraftsdelta- gande oftast diskuterats i samband med kvinnors ökande andel av de förvärvsarbetande. Reformer har gjorts för att stimulera allt fler människor att förvärvsarbeta – även om de har huvud- ansvar för hushållsskötsel och barn. Insatserna har gällt både organisering av arbetstider och reformer i socialförsäkringssystemet. Flera faktorer har samverkat till kvinnors höga arbetskraftsdeltagande i . Några viktiga förutsättningar har varit den offentliga sektorns expansion och utformningen av de allmänna försäkringssystemen, till exempel föräldraförsäkringen (, 1989; 1995; , 1994). Även möjligheter till deltidsarbete har varit en förutsättning för kvin- nors ökade arbetskraftsdeltagande . Det har inte varit problemfritt. Kvinnors nästan oförändrade ansvar för hushålls- arbetet har bidragit till att många kvinnor fastnar i deltidsarbete (, 1987). Ändå är det så, som och framhåller i sitt kapitel, att andelen kvinnor som heltidsarbetar i i förhållande till alla kvinnor mellan 20 och 64 i är högre än i flertalet . Detta beror på den höga förvärvsfrekvensen hos svenska kvinnor. Arbetskraftsdeltagande i ett genusperspektiv De tre kategorierna sysselsatta, arbetslösa och utanför arbetskraf- ten, kan delas upp och analyseras ytterligare. Vi koncentrerar oss alltså här på den senare gruppen. Figur 3 visar förändringen i verksamhet för människor i arbetsför ålder, 20 till , både i och utanför arbetskraften som andel av befolkningen. Av den framgår att allt färre personer är i arbete. Skillnaden är störst för män. Allt färre är frånvarande, vilket särskilt gäller kvinnor. Arbetslösheten har ökat för båda könen och mest för män. De hemarbetande som nästan enbart är kvinnor har blivit färre. Gruppen förtidspensionerade har minskat ungefär lika mycket för kvinnor som för män. Andelsmässigt har grupperna studerande och övriga ökat mest. Män överväger bland de övriga och kvinnor något bland de studerande. Mönstret är dock mycket olika för skilda åldersgrupper. Åtgärder som i praktiken innebär minskat arbetskraftsutbud diskuteras och genomförs. Lösningar som friår, förtidspension av arbetsmark- nadsskäl och generationsväxling har föreslagits eller debatterats. Inom ramen för sådana system kan staten sålunda stimulera en rörelse från arbetskraften till utanför arbetskraften, till skillnad när särskilt kvinnors arbetskraftsdeltagande stimulerades. Även satsningar på studier minskar arbetskraftsdeltagandet även om de studerande bör betraktas som aktivare i förhållande till arbetslivet, än andra grupper utanför arbetsmarknaden och längre studietid för unga människor ger bättre möjligheter senare i arbetslivet. Arbete – en analysmodell Figur 3a Kvinnor i och utanför arbetskraften efter aktivitet och ålder. Skillnad procentuell fördelning 1996–1990 inom respektive ålder. Figur 3b Män i och utanför arbetskraften efter aktivitet och å lder Skillnad procentuell fördelning 1996–1990 inom respektive ålder. Arbete – en analysmodell – Frågan om samspelet mellan arbetskraftsdeltagande, sysselsättning och arbetslöshet blir även intressant i samband med mått på arbets- löshet. (1997) menar att när politiska mål sätts för arbetslösheten bör det ifrågasättas om regeringens mål om öppen arbetslöshet är en adekvat målformulering. Han pekar på att sänkt arbetslöshet inte nödvändigtvis måste leda till ökad sysselsättning, utan också kan bero på minskat arbetskraftsdeltagande. resonemang mynnar bl.a. ut i att en utvärdering av mål om arbetslös- hetsbekämpning behöver beakta sambandet mellan sysselsättning, öppen arbetslöshet och arbetskraftsdeltagande. SCB (1997) har publicerat uppgifter som visar att andelen perso- ner utanför arbetskraften ökat också , och något mer än som var väntat. Av dem som befinner sig utanför arbetskraften anger ungefär hälften av både kvinnorna och männen att de skulle vilja förvärvsarbeta hellre än ägna sig åt det de faktiskt gör. Det gäller bl.a. hälften av de studerande . Människor över 45 år är de som i minst utsträckning har lämnat arbetskraften. Kvinnor födda har klarat sig bäst och alltså något bättre än män i samma åldersgrupp. Frågor som kommer att ställas och diskuteras i följande avsnitt berör konsekvenserna av förändringar av arbetskraftsdeltagande. Finns det anledning att diskutera även ett minskat arbetskraftsdelta- gande ur ett könsperspektiv? När människor lämnar arbetskraften i allt större utsträckning, vad gör de då istället? Finns det någon skillnad i mönster mellan kvinnor och män? Får ett lägre arbets- kraftsdeltagande några konsekvenser för hur de gemensamma behoven tillgodoses – och för dem som utför respektive betalar för behovens uppfyllande? Frågan om sambanden mellan arbetslöshet, sysselsättning och arbetskraftsdeltagande har sällan diskuterats i när det gäller arbetskraftens storlek i förhållande till arbetslöshetstalen. Inte heller har konsekvenser av förändringar av arbetskraften storlek uppmärk- sammats ur ett jämställdhetsperspektiv. Det är sysselsättning å ena sidan och arbetslöshet å den andra som har stått i fokus. Begreppet aktiv arbetsmarknadspolitik härstammar från 1940- talet, även om en inriktning av politiken som främjar aktivitet istället för passivitet diskuterats redan tidigare. 1 Formuleringar i proposi- tionstexter (t.ex. prop. 1996/97:100) visar att det 1 Se (1988) och (1932 i ny utgåva ). fortfarande är ett politiskt mål att aktivera de arbetslösa och inte göra dem till passiva mottagare av kontantstöd eller liknande. Men alldeles självklart är inte detta mål. Så här skrev tidningen , troligen , nr 42 1933: Vad skulle icke kunna utvinnas om denna samlade lediga tid, den skräckfyllda, förlamande arbetslösheten, kunde vändas till frivil- lig arbetslöshet? () skulle detta innebära rätt till tryggat, om ock knappt tilltaget existensminimum för den som frivilligt gick ut ur arbetskonkurrensen för att ägna sig åt ett arbete eller en ut- bildning för vilken han eller hon annars icke kunde finna tid. Vi tror inte att anslagen för arbetslöshetsunderstöd på detta sätt skulle behöva ökas. Men kvaliteten på de arbetslösas prestatio- ner skulle med säkerhet enormt höjas. Ovanstående citat visar att det fanns olika åsikter om vägval . finns ungefär en miljon människor utanför arbets- kraften av olika skäl. Men det faktum att gruppen människor utan inkomst från arbete och som inte står till arbetsmarknadens förfogan- de växer stadigt är i sig fortfarande sällan i fokus. Vad vet vi egentligen om dem? 11 Arbetskraftsdeltagande i några länder Praktiskt taget alla europeiska länder lider av hög arbetslöshet, även om nivåerna och förhållandena är olika. Vi tar helt kort upp arbetskraftsdeltagande i några länder ur ett könspers- pektiv. och har sjunkande arbetslöshet. Båda länderna har infört åtgärder som i praktiken sänker arbetskraftsdelta- gandet. I är arbetskraftsdeltagandet högt för kvinnor jämfört med andra sydeuropeiska länder. Även män deltar i arbetskraften i högre grad. Arbetslösheten är förhållandevis låg. är ett exempel på ett sydeuropeiskt land med lågt arbets- kraftsdeltagande för kvinnor och mycket hög arbetslöshet. Den är högst i EU och kvinnor är i majoritet bland de arbetslösa. I stiger arbetslösheten stadigt. brukar ofta jämföras med och framhållas som exempel på ett icke nordiskt land som har ett välfärdssystem som inte skiljer sig allt för mycket från vårt, trots att förhållandet mellan betalt och obetalt arbete är mycket olikt det svenska. Arbete – en analysmodell – har i framhävts som ett intressant exempel på arbetslöshetsbekämpning. har i större utsträckning än andra länder använt åtgärder som minskar arbets- kraftsutbudet för att sänka arbetslösheten. Arbetskraftsdeltagandet i åldern 15–1995 var för männen och för kvinnor (, 1996). finns i möjligheter för personer som har betalt arbete att tillbringa utanför arbetskraften med ersättning från staten – orlovsreformen. I har motsvarande idéer kallats friår. Syftet med åtgärden är att skapa rotation på arbets- marknaden och bereda möjligheter för personer utan betalt arbete att hålla kontakten med arbetslivet. utnyttjade 140 000 personer friåret i någon form. Även arbetslösa kan omfattas av reformen. Kvinnor dominerar kraftigt bland de som lämnar sina jobb inom ramen för friåret. Det finns tre slags friår. I den variant av åtgärden som innebär möjlighet till vård av barn är kvinnor. Det är den volymmässigt största friårstypen. Eftersom inriktat sig på flaskhalsbekämpning i sin arbetsmarknadspolitik, så prövas arbetsmarknadens behov gentemot den som vill ha ett friår. Den som vill komma i fråga för friåret måste ansöka hos arbetsförmedlingen. Om den sökande är verksam inom ett flaskhalsområde, kan begäran avslås. Har hon eller han istället ett arbete där efterfrågan på arbetskraft är låg beviljas ansökan. I praktiken innebär det att danska kvinnor i betydligt högre grad än män används som dragreglage på arbetsmarknaden. I är arbetskraftsdeltagandet lågt för båda könen. var arbetskraftstalet mellan för kvinnor och för män. Som framgår är det särskilt kvinnorna som har låga tal jämfört med andra länder. Utbildningsnivå spelar mindre roll än i andra länder för sannolikheten att förvärvsarbeta, dvs. även kvinnor med akademisk utbildning hemarbetar till stor del. I används pension vid sjukdom och arbetshandi- kapp i stor utsträckning. Det finns generösa möjlighe- ter till förtidspension av hälsoskäl (WAO). (1993) konstaterar 2 Observera att dessa förvärvsfrekvenser är lägre än de som uppges i Employment in Europe, utgiven av 1996. Skillnaderna torde bero på olika definitioner och beräkningsgrunder. i en rapport bl.a. att holländska data visar att mellan av sjukpensioneringarna är dold arbetslöshet. Empiriska studier ger vid handen att andelen dold arbetslöshet i själva verket är ännu högre. När reformen infördes kalkylerades med pension för ca 200 000 personer, vilket i verkligheten har stigit till 555 1993. Hälsotillståndet i landet är för övrigt inte sämre än i andra länder, påpekar . Ett annat system, VUT, innebär möjlighet till förtida pension av arbetsmarknadsskäl. För anställda , är det vanligare att gå in i VUT än att få arbetslöshetsersättning och betecknas som öppet arbetslös. menar att landet gjort intressanta försök till nya lösningar bl.a. genom organisatoriska förändringar av arbetsmarknadspolitiken med högre grad av decentralisering för ökad rörlighet. Trots detta vore det önskvärt med färre passiviserande åtgärder från statens sida gentemot de arbetslösa, menar . Av personer i arbetsför ålder utanför arbetskraften uppgav nio tiondelar av männen arbetsoförmåga eller förtidspension som skäl för att inte stå till arbetsmarknadens förfogande. Nästan alla andra män sade att liten chans att hitta arbete gjorde att de inte sökte. Av kvinnorna sade sig en tiondel inte söka jobb på grund av förtidspension. Tre fjärdedelar angav familjesituation eller hem- arbete. Resterande ansåg liten chans att hitta arbete förelåg, eller att ideellt arbete hindrade dem att förvärvsarbeta. Ett annat utmärkande drag för den holländska arbetsmarknaden är den höga andelen deltidsarbetande. Det har uppnåtts genom en mycket medveten politik både från politiskt och fackligt håll. Majo- riteten av de deltidsarbetande är kvinnor även om den manliga andelen deltidsarbetande är störst i EU. Trots de låga arbetskraftstalen för kvinnor, sker en ökning av sys- selsättningsgraden men i första hand genom deltidsarbete. Den höga andelen förtidspensionerade äldre och den stora andelen deltidsarbe- tande gör att har hör till de som uppvisar lägst antal arbetade timmar per person och år. Arbetslöshe- ten är jämförelsevis låg, för kvinnor och 1995. I är arbetskraftsdeltagandet högt och har legat över genom- snittet för och klart högre än EU-länderna . Kvinnor har ökat sitt arbetskraftsdeltagande mer och snabbare än i andra jämförbara länder. Även under mitten av Arbete – en analysmodell – är arbetskraftsdeltagandet och sysselsättningen hög, men arbetslösheten har stigit påtagligt. var arbetslösheten för män och för kvinnor . (, 1996a) Det är särskilt kvinnornas arbetskraftsdeltagande som skiljer sig från andra mellan- och sydeuropeiska länder. Kvinnor med akademisk utbildning förvärvsarbetar till och med något mer än i . Dessutom arbetar både kvinnor och män heltid. (SOU 1996:56). är ett land med stor informell sektor, betydande klasskillnader och låg utbildningsnivå generellt sett, varför den totala bilden av förändringar på arbetsmarknaden är svåröverblickbar. För att behålla den höga sysselsättningsgraden och det höga ar- betskraftsdeltagandet trots ökade svårigheter på arbetsmarknaden föreslår högre grad av deltidsarbete och flexibilitet på den portugisiska arbetsmarknaden. förekommer dock olika former av egenanställning där frilansförhållanden råder för olika sorters yrkesgrupper, även inom industrin. Uppdragstagaren har själv ansvar för att sociala avgifter betalas in och något anställningsförhål- lande i traditionell mening föreligger inte. Regeringen har lagstiftat om fyrtio timmars arbetsvecka.