sou · GLB379 · 1998-01-01 00:00:00 — Bestämmelsen bör dessutom kompletteras med en möjlighet för inspektionen att förelägga den som driver verksamhet som kan antas vara omfattad av lagen att till inspektionen – vid äventyr av vite – lämna de upplysningar om verksamheten som behövs för att inspektionen skall kunna ta ställning i frågan om verksamheten skall förbjudas. Med tanke på bland annat de problem som är förknippade med mäklarnas ansvarsförsäkring är det angeläget att de nya reglerna kan träda i kraft . Förnyelsedatum för ansvarsförsäkringen är normalt . Ett ikraftträdande av den nya lagen bedöms dock inte kunna ske förrän tidigast . Det är emellertid inget som hindrar att reglerna för ansvarsförsäkringen, som ju finns i förordningen, ändras . Det är huvudsakligen när det gäller de i kapitel 5 föreslagna ändringarna vad avser krav på aktiebolagsform, visst aktiekapital och verksamhetsplan som övergångsregler behövs. Därutöver finns ett behov av övergångsregler när det gäller kravet på särskilt tillstånd för sidoverksamhet som skall drivas i mäklarbolaget samt när det gäller den nya uppdelning av registreringen efter försäkringsklasser. Kravet på aktiebolagsform m.m. Nästan all mäklarverksamhet här i landet drivs redan i aktie- bolagsform. Ett fåtal handelsbolag, kommanditbolag och enskilda näringsidkare finns dock. Kravet på aktiebolagsform innebär att dessa antingen måste föra över verksamheten till ett aktiebolag eller upphöra med verksamheten. En omorganisation eller en avveckling av verksamheten bör ha skett senast vid utgången av . De handels- och kommanditbolag samt de enskilda närings- idkare som inte har ansökt om registrering för ett aktiebolag skall avregistreras. Det gäller såväl de juridiska personerna, handels- och kommanditbolagen, som de fysiska personer som inte anmält att de kommer att förmedla försäkring för något mäklaraktiebolags räkning. När det gäller förslaget om krav på förhöjt aktiekapital skall först noteras de övergångsregler som gäller enligt den gjorda ändringen i 1 kap. 3 § aktiebolagslagen (1975:1385) (se SFS 1994:802 som trätt i kraft ). Lagändringen innebär att aktiebolag skall ha ett aktiekapital som uppgår till i privata aktiebolag och till i publika aktiebolag. Enligt övergångsbestämmelserna till denna lagändring skall ett bolag, vars registrerade aktiekapital inte uppgår till vid utgången av och för vilket beslut om ökning av aktiekapitalet till inte har anmälts för registrering , avföras ur aktiebolagsregistret och därmed vara upplöst, såvida inte bolaget har trätt i likvidation eller försatts i konkurs . Detta innebär att de aktiebolag som bedriver försäkringsmäklarverksamhet och som inte vid utgången av uppfyller nämnda krav på aktiekapital automatiskt också skall strykas urförsäkringsmäklarregistret. Enligt mitt förslag skall aktiekapitalet uppgå till i de aktiebolag som bedriver försäkringsmäklarverksamhet. De mäklarbolag som inte senast vid utgången av till har gett in ett utdrag ur aktiebolagsregistret som visar att aktiekapitalet uppgår till minst detta belopp skall avregistreras. Kravet i registreringsbestämmelserna att mäklarbolagens verksamhet skall finnas beskriven i en verksamhetsplan syftar till att dels ge inspektionen ett säkrare underlag vid prövningen av registreringsansökan, dels att underlätta inspektionens tillsyn. Möjligheten att uppnå sistnämnda syfte skulle till stora delar gå förlorad om krav inte ställs på att även redan inregistrerade mäklarbolag skall ge in en verksamhetsplan. I övergångsbestäm- melserna bör därför anges att dessa bolag skall ge in en verk- samhetsplan till inspektionen från ikraft- trädandet. Om en sådan plan inte ges in inom den föreskrivna tiden skall inspektionen förelägga bolaget ifråga att ge in planen vid äventyr att avregistrering annars kan komma att ske. Bestämmelserna om krav på lämplighet för dem som ingår i ledningen för ett mäklarföretag samt om krav på att ett tillräckligt antal registrerade fysiska mäklare skall ingå i mäklarbolagets styrelse kräver inga särskilda övergångsregler. Om inspektionen vid en granskning av verksamhetsplanen eller på annat sätt uppmärksammar att mäklarbolagets ledning inte uppfyller nämnda krav bör inspektionen fatta beslut om att anmärka på ledningen samt att bestämma inom vilken tid rättelse skall ske. Om rättelse inte sker inom angiven tid skall inspektionen fatta beslut om avregistrering. För att sidoverksamhet skall få drivas i mäklarrörelsen skall i fortsättningen krävas ett särskilt tillstånd av . I den nuvarande mäklarlagen finns inga begränsningar i möjligheten att driva sidoverksamhet. Av den enkät som gjorts framgår att det inte är ovanligt att sidoverksamhet förekommer. Den nya ordningen med krav på särskilt tillstånd förutsätter en viss övergångstid inom vilken mäklarföretagen antingen skall ansöka om tillstånd för sidoverksamheten eller avveckla den. Denna tid bör sättas från ikraftträdandet, dvs. till utgången av . Ett företag som efter denna tidpunkt driver sidoverksamhet utan tillstånd skall avregistreras. Av bolagets verksamhetsplan skall framgå om sidoverksamhet förekommer. Registreringen för försäkringsmäklarverksamhet skall i fortsätt- ningen knyta an till den indelning i skade- respektive livförsäkringsrörelse som finns i 2 kap. 3 a och 3 b §§ försäkrings- rörelselagen (FRL). Mäklarbolagen skall i fortsättningen kunna registreras för förmedling av enbart livförsäkring, enbart skade- försäkring eller för alla slag av försäkring enligt nyssnämnda indelning medan de fysiska mäklarna i fortsättningen som huvdregel endast skall kunna registreras för förmedling av antingen liv- eller skadeförsäkring. Den nuvarande registreringen utifrån indelningen i person- och skadeförsäkring upphör därmed. Övergångsvis bör detta lösas så att befintliga registreringar för personförsäkring anses gälla för livförsäkring enligt den definition som finns i 2 kap. 3 b § FRL samt för klasserna 1 och 2 enligt 2 kap. 3 a § samma lag medan befintliga registreringar för skade- försäkringsrörelse anses gälla för förmedling av skadeförsäkring enligt den definition som finns i 2 kap. 3 a § FRL med undantag för klasserna 1 och 2. De fysiska mäklare som blivit registrerade för alla slag av försäkring kan även i fortsättningen vara registrerade för förmedling av både liv- och skadeförsäkring. Några nyregistre- ringar för alla slag av försäkring skall dock, när det gäller de fysiska mäklarna, som huvudregel inte kunna ske. Utredningsuppdraget har gällt att föreslå ändringar i försäkrings- mäklarlagen för att trygga en sund utveckling av mäklar- verksamheten och att förstärka skyddet för de försäkringstagare som anlitar försäkringsmäklare. En given utgångspunkt i utredningsdirektiven är att lagen skall behållas och att den offent- liga tillsynen genom skall finnas kvar. Ett viktigt inslag i uppdraget har sålunda varit att se över de regler som styr tillsynsmyndighetens möjligheter att ingripa mot mäklarna. Enligt de generella utredningsdirektiv som gäller för utrednings- verksamheten (dir. 1994:23) ankommer det emellertid på utredare att förutsättningslöst pröva offentliga åtaganden. Huvudskälet för direktiven är att den ekonomiska utvecklingen har ändrat förut- sättningarna för finansiering av offentlig verksamhet. Som framgått av vad som redovisats i föregående avsnitt finns det länder där en särskild reglering med offentlig tillsyn inte har etablerats. Av de nordiska länderna har avstått från att genomföra en särskild lagstiftning om försäkringsmäklare; enligt uppgift övervägs dock lagstiftning . Mot bakgrund av bl.a. det arbete som pågår inom EU när det gäller att finna regler för hur mäklare skall kunna vara verksamma över gränserna är min bedömning att det nu saknas anledning att ifrågasätta de åtaganden som det allmänna gjort genom lagstift- ningen. Såväl mäklarnas intresse av att få tillträde till andra marknader än den inhemska som försäkringskundernas berättigade intresse av att vissa krav ställs på verksamheten talar starkt för att det skall finnas en försäkringsmäklarlagstiftning. Till detta kommer det tydliga behov av en tillsyn på området som enligt min mening visats föreligga. I sammanhanget bör också framhållas att Finans- inspektionens verksamhet inte finansieras med skattemedel utan genom avgifter som tas ut från de övervakade instituten. Vad gäller de resultat som uppnåtts genom tillsynsverksamheten på mäklarområdet kan jag hänvisa till vad som i det föregående har redovisats beträffande ingripanden och åtgärder i form av utfärdande av allmänna råd m.m. De förslag som jag lagt fram innebär att vissa nya uppgifter förs in i tillsynsverksamheten. Det är främst fråga om tillståndsprövning i fråga om mäklarbolags sidoverksamhet och om bedömning av aktiekapitalets storlek i ett mäklarbolag samt lämplighetsprövning av ledningen i ett mäklarbolag. bedömer jag att till- synsverksamheten något förenklas genom att i fortsättningen enbart verksamhetsformen aktiebolag tilllåts och att krav ställs på en verksamhetsplan. Min övergripande bedömning är att utrednings- förslagen kräver en tämligen begränsad ökning av tillsynsinsatser- na. En helt annan sak är att det rent allmänt kan finnas skäl för ökade tillsynsinsatser i fråga om mäklarområdet. Den neddragning av tillsynen av mäklarverksamheten som skett framstår mot bakgrund av utvecklingen på området som något olycklig. En fråga som kan ställas är om inte behövliga tillsynsinsatser i huvudsak kan ske utifrån de resurser som tillförs inspektionen genom tillsynsavgifterna. Enligt uppgift kan de samlade tillsyns- och ansökningsavgifter som inflyter till inspektionen från mäklarna beräknas till ca . Om det antas att åtgår för hyreskostnader och andra administrativa för institutsgrupperna gemensamma kostnader skulle ca återstå att användas för de tjänstemän som svarar för tillsynen av mäklarföretagen. Detta belopp bör enligt min uppfattning räcka till lönekostnaderna för i vart fall fem helårstjänster. Resurserna bör enligt min mening sålunda kunna förslå – utöver de insatser som har samband med registreringsprövningar – till också tämligen omfattande åtgärder i form av platsbesök och andra under- sökningar. Det måste också anses som viktigt och värt att prioriteras att övervakningen, i det skede av utvecklingen som mäklarområdet befinner sig i, hålls uppe på en hög nivå. Mot denna bakgrund får det förutsättas att tillsynsmyndigheten fortlöpande och i takt med utvecklingen på området prövar om organisationen är den mest effektiva för att svara mot de speciella krav som ställs på tillsynen av mäklare och mäklarbolag. För det fall det visar sig nödvändigt för att upprätthålla en önskvärd omfattning av tillsynsverksamheten beträffande mäklarna får ändringar i avgiftssystemet vidtas så att erforderliga resurser ställs till inspektionens förfogande. Det kan t.ex. med tanke på att prövningen av registreringsansökningarna kommer att kräva en mer kvalificerad bedömning finnas anledning att ändra den avgiftsklass som gäller enligt 49 a § försäkringsrörelse- förordningen (1982:790) jämfört med avgiftsförordningen (1992:191). Vidare bör en särskild avgift tas ut för prövning av ansökan om registrering för fondförmedling och för sido- verksamhet. Några jämställdhetspolitiska konsekvenser av förslaget finns inte. 1 § Denna lag gäller försäkringsmäklarverksamhet. 1.yrkesmässig förmedling av direktförsäkring till olika upp- dragsgivare från fritt valda försäkringsgivare (försäkrings- förmedling) och 2.annan verksamhet som drivs i samma rörelse som försäkringsförmedling och som avser bistånd i försäkringsfrågor och riskfrågor med anknytning till försäkring. Om sidoverksamhet enligt 17 § drivs i samma rörelse som försäkringsmäklarverksamhet är lagen tillämplig även på sido- verksamheten. I första stycket anges att lagen gäller för försäkringsmäklarverk- samhet. Detta begrepp definieras i andra stycket. Genom definitionen avgränsas tillämpningsområdet för lagen. Jämfört med FML innebär den nya definitionen att tillämpningsområdet för lagen vidgas. Mäklartjänsten rymmer mer än bara förmedling av försäkring. Avsikten är att lagen skall gälla för hela mäklarrörelsen, inte bara vissa delar av den. Under begreppet försäkringsmäklarverksamhet ryms dels försäkringsförmedling, dels annan verksamhet på försäkrings- området som drivs i mäklarrörelsen och som avser bistånd i risk- och försäkringsfrågor. Med begreppet försäkringsförmedling för- stås alla de arbetsuppgifter som mäklaren normalt utför inom ramen för ett förmedlingsuppdrag. En del arbetsuppgifter ligger i tiden före försäkringsavtalets ingående medan andra – som exempelvis beståndsvården – ligger i tiden efter. Alla arbets- uppgifter som utförs som en följd av ett förmedlingsuppdrag är försäkringsförmedling, även om arbetet i det enskilda fallet inte leder till att kunden tecknar en försäkring. De flesta av de arbetsuppgifter som utförs som ett led i förmedlingen av en försäkring kan också utföras fristående från ett förmedlingsuppdrag. Som exempel kan för sakmäklarnas del nämnas riskanalyser, förslag till riskreduceringsåtgärder, värdering av egendom och bistånd vid inträffade skador. För livmäklarnas del kan som exempel framför allt nämnas ekonomisk rådgivning inklusive skatterådgivning med inriktning på försäkring. När arbetsuppgifterna utförs fristående från ett förmedlingsuppdrag är det inte fråga om försäkringsförmedling enligt första punkten utan om sådan annan verksamhet som avses i andra punkten. Något ytterligare tillstånd för verksamhet enligt punkten 2 krävs inte. Registreringen för mäklarverksamhet omfattar även denna typ av verksamhet. Enligt tredje stycket är lagen tillämplig även på sidoverksamhet som bedrivs i mäklarrörelsen efter särskilt medgivande från enligt 17 §. Det kan vara fråga om förmedling av fondandelar enligt 1 kap 3 b § lagen om värdepappersrörelse eller sådan mer artfrämmmande sidoverksamhet som inspektionen gett medgivande till enligt 17 § andra stycket. Även sidoverk- samheten står således under tillsyn av inspektionen och är under- kastad kravet på ansvarsförsäkring. 2 § I denna lag betyder 1.försäkringsmäklarbolag: svenskt aktiebolag som blivit registre- rat enligt denna lag för att drivaförsäkringsmäklarverksamhet, 2.försäkringsmäklare: fysisk person som blivit registrerad enligt denna lag, 3.gränsöverskridande verksamhet: försäkringsmäklarverksamhet som bedrivs utan anlitande av något permanent etableringsställe iSverige i syfte antingen att förmedla skadeförsäkringsavtal avseende en i belägen risk eller att förmedla livför- säkringsavtal med en fysisk person som är stadigvarande bosatt iSverige eller till en juridisk person vars driftställe i omfattas av avtalet. 4.EES: Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet, 5.EES-förmedlare: en försäkringsförmedlare som är etablerad i ett annat EES-land och som avses i art. 2.1 a) rådets direktiv /92/EEG av om åtgärder för att underlätta det effektiva utövandet av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster vid verksamhet som försäk- ringsagent eller försäkringsmäklare (ur grupp 630 ISIC) och särskilt om övergångsbestämmelser för sådan verksamhet. Benämningen försäkringsmäklare får användas bara av den som registrerats som försäkringsmäklarbolag eller försäkringsmäklare samt av en EES-förmedlare. Paragrafen innehåller i första stycket definitioner av ett antal begrepp som förekommer i lagtexten. Regeln i andra stycket motsvarar närmast den regel som i FML återfinns i 3 § andra stycket. Benämningen försäkringsmäklare får användas endast av ett registrerat försäkringsmäklarbolag, en regi- strerad fysisk mäklare eller en försäkringsförmedlare som med stöd av 6 § bedriver gränsöverskridande verksamhet i . Regeln kompletteras av 35 §. Enligt den kan förelägga den som använder beteckningen försäkringsmäklare utan att ha rätt till det att upphöra med det. Föreläggandet kan enligt 36 § förenas med vite. 3 § Försäkringsmäklarverksamhet får, om inte annat följer av denna lag, bedrivas endast av ett försäkringsmäklarbolag. Registre- ring kan beviljas svenska aktiebolag som uppfyller kraven enligt 8- 13 §§. De fysiska personer som för ett försäkringsmäklarbolags räk- ning skall förmedla försäkring skall också registreras. Registrering kan beviljas för fysiska personer som uppfyller kraven enligt 14 § och som har hemvist i . Registrering av försäkringsmäklarbolag och försäkringsmäklare sker hos . Genom denna paragraf införs i första stycket en bestämmelse om att mäklarverksamhet som huvudregel endast får bedrivas av svenska aktiebolag som registrerats för att bedriva försäkrings- mäklarverksamhet. Undantagna från registreringskravet är utländ- ska förmedlare som enligt 6 § kan bedriva gränsöverskridande verksamhet i utan att registrera sig här. Uttrycket "om inte annat följer av denna lag" syftar på detta undantag. För de utländska mäklarna gäller i stället reglerna i deras hemländer. Enligt andra stycket skall de fysiska mäklare som för ett för- säkringsmäklarbolags räkning skall förmedla försäkring också registreras. Att är registreringsmyn- dighet framgår av tredje stycket. 4 § Registrering för försäkringsmäklarbolag kan beviljas för 1.alla slag av försäkring, 2.enbart livförsäkring, eller Registrering för försäkringsmäklare kan, såvida inte Finans- inspektionen i det enskilda fallet medger annat, beviljas för antingen livförsäkring eller skadeförsäkring. får för både försäkringsmäklarbolag och försäkringsmäklare begränsa registreringen till en eller flera försäk- ringsklasser eller grupper av klasser enligt 2 kap. 3 a och 3 b §§ lagen (1982:713) om försäkringsrörelse. Registrering för mäklarbolagen skall enligt första stycket fort- farande kunna ske för alla slag av försäkring, enbart livförsäkring eller enbart skadeförsäkring. Registrering förutsätter att kompetens finns i bolaget för den typ av försäkring som registreringsansökan avser. Registrering för de fysiska mäklarna skall, som framgår av andra stycket, i fortsättningen som huvudregel ske antingen för livförsäkring eller för skadeförsäkring men alltså inte för alla slag av försäkring. Denna inskräkning i förhållande till vad som gäller är motiverad av det är mycket svårt att upprätthålla en hög kompetens på både liv- och skadeförsäkringsområdet. har getts en möjlighet att undantagsvis bevilja registrering för både liv- och skadeförsäkring. Det kan vara motiverat med hänsyn till mäklarens verksamhet. En mäklarbolag som t.ex. är inriktat på att förmedla livförsäkring till privatpersoner bör kanske ha möjlighet att även kunna förmedla en hemförsäkring eller någon annan typ av konsumentförsäkring till sina kunder. Enligt tredje stycket får begränsa registre- ringen till någon eller några försäkringsklasser inom skade- eller livförsäkring enligt FRL. Regeln har sin bakgrund i att allt fler mäklarbolag och mäklare specialiserar sig på någon viss typ av försäkring. Det skall i sådant fall vara möjligt att ansöka om – och beviljas – en registrering som är anpassad efter den verksamhet som skall bedrivas och som mäklarbolaget och den enskilde mäklaren har kompetens för. Den omständigheten att mäklaren inte har kompetens för alla försäkringsklasser inom skadeförsäkring är alltså inget hinder mot registrering för någon klass eller grupp av klasser. 5 § Ett försäkringsmäklarbolag som bedriver förmedling av livförsäkring och en försäkringsmäklare som är behörig att förmedla livförsäkring kan även beviljas registrering för verk- samhet som avses i 1 kap 3 b § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse. medgivande enligt 17 § andra stycket skall också registreras. Enligt första stycket kan ett mäklarbolag som aktivt bedriver förmedling av livförsäkring och en fysisk mäklare som är behörig att förmedla livförsäkring också beviljas registrering för förmedling av fondandelar i enlighet med vad som anges i 1 kap. 3 b § lagen om värdepappersrörelse. En förutsättning är bland annat att fondförmedlingen enbart är en sidoverksamhet till mäklarrörelsen, vilket framgår av nämnda lagrum i värdepappersrörelselagen och av 17 § första stycket. Om mäklarbolaget enligt 17 § andra stycket har fått tillstånd att bedriva sidoverksamhet skall det i enlighet med vad som framgår av andra stycket också registreras. 6 § En EES-förmedlare behöver inte registreras enligt 3 § för att bedriva gränsöverskridande verksamhet i , om förmedlaren är registrerad i sitt hemland på sätt som framgår av art. 5 i kommissionens rekommendation av om förmedlare av försäkringar (92/48/EEG). En försäkringsförmedlare som vill driva verksamhet enligt första stycket skall anmäla detta till . Till anmälan skall fogas 1.ett sådant intyg om yrkeserfarenhet, vandel och konkursfrihet som avses i art. 9 och 10 i rådsdirektivet (77/92/EEG) samt 2.ett bevis om att det för verksamheten finns en tillfredsställande ansvarsförsäkring eller därmed jämförlig säkerhet. Verksamheten får påbörjas efter det att anmälan gjorts, om inte inspektionen i ett beslut har förbjudit detta. De oberoende försäkringsförmedlare som avses i art. 2.1 a) i EG- direktivet (77/92/EEG), dvs. i praktiken försäkringsmäklare, kan i enlighet med vad som framgår av första stycket bedriva gränsöverskridande försäkringsmäklarverksamhet i utan att registrera sig här. En förutsättning är att de är registrerade i sitt hemland i enlighet med vad som anges i mäklarrekommendationen (92/48/EEG). Enligt sistnämnda bestämmelse skall varje medlems- stat utse ett behörigt organ, som kan vara en myndighet eller en godkänd yrkessammanslutning, som skall föra registret. Ett centralt register skall skilja mellan beroende och oberoende förmedlare. Det förutsätts att förmedlaren i samband med att anmälan görs om gränsöverskridande verksamhet kan visa att han är registrerad i hemlandet. Mäklarrekommendationen tar enbart sikte på fysiska mäklare. Ett krav på hemlandsregistrering skall dock ställas även på de utländska mäklarbolag som anmäler gränsöverskridande. Enligt andra stycket skall en försäkringsförmedlare som vill bedriva gränsöverskridande verksamhet anmäla det till Till en anmälan som avser en fysisk person skall fogas ett sådant intyg som avses i art. 9 och 10 i rådsdirektivet. Den utländske förmedlaren behöver inte ha varit verksam som mäklare i hemlandet. Av art. 5.1 sista stycket i rådsdirektivet framgår att verksamhet som agent eller ombud i vissa fall skall jämställas med verksamhet som oberoende försäkringsförmedlare, dvs. Verksamheten får i enlighet med vad som sägs i tredje stycket påbörjas efter det att anmälan gjorts till inspektionen. Om inspektionen har några invändningar mot verksamheten, t.ex. på grund av att ansvarsförsäkringen inte bedöms som tillräcklig, kan inspektionen inom den angivna tiden förbjuda gränsöver- skridandet (jfr 7 §). 7 § Finansinpektionen kan förelägga den som gjort anmälan om gränsöverskridande verksamhet att inkomma med de intyg som anges i 6 § andra stycket. Om föreläggandet inte följs eller om inspektionen bedömer att ansvarsförsäkringen eller säkerheten inte är tillfredsställande får inspektionen förbjuda förmedlaren att bedriva gränsöverskridande verksamhet i . Om en förmedlare som har anmält gränsöverskridande verksamhet inte har gett in de handlingar som krävs, kan inspektionen förelägga honom att göra det. Ges handlingarna inte in eller bedömer inspektionen att de förutsättningar för försäkrings- förmedling som anges i kommissionens rekommendation inte föreligger får inspektionen förbjuda den gränsöverskridande verksamheten. Att förbudet kan förenas med vite framgår av 36 §. Förutsättningar för registrering av försäkringsmäklarbolag 8 § Registrering för ett svenskt aktiebolag att driva försäk- ringsmäklarverksamhet får meddelas endast om 1.bolagsordningen inte strider mot denna lag eller någon annan författning, 2.den planerade rörelsen kan antas komma att uppfylla kraven på sundhet i rörelsen och 3.bolaget uppfyller de villkor i övrigt som anges i denna lag. Till ansökan om registrering skall fogas en plan för den tilltänkta verksamheten (verksamhetsplan).