sou · GLB3172 · 1998-01-01 00:00:00 — I grundmodellen baseras nivån för det sändningsgaranterande bolagets insats på en avvägning mellan risken att dumpa priserna och nödvändigheten att göra transaktionerna attraktiva för programbolagen. Insatsnivån har placerats avsevärt högre än priset för köp av visnings- rätter till färdiga program och strax ovanför det som kan betraktas som normalpriset för s.k. förhandsköp. Produktionsföretagets insats har satts i nivå med sändarföretagets. Det bör framhållas att budgetgranskningen i en konstruktion som denna blir en utomordentligt viktig del av nämndproducentens arbete och ansvarstagande. 21)Genom att begränsa förhandsköpet till den primära sändnings- rätten med efterföljande snabbrepriser skapas möjligheten för producenten att avyttra programmet till fler svenska TV- kanaler än den sändningsgaranterande. Det sändningsgaranterande bolaget har möjligheten att tillförsäkra sig vidgade rättigheter genom särskilt avtal. 22)Eftersom det är fullt möjligt att exempelvis en betalTV-kanal, en regional TV-kanal, en framtida digital kanal eller en kanal av TV8:s typ kommer att visa förhandsintresse för en produkt som produceras inom ramen för nämndverksamheten bör det skapas möjligheter för premiärvisning i en sådan kanal. Ett sådant alternativ måste naturligtvis underställas det sändningsgaranterande bolaget för avgörande och medföra en särskild förhandling om villkoren. 23)När nämnden beslutar att stödja en produktion skall projektet inte vara i behov av ytterligare finansiärer för att kunna genomföras på sunda ekonomiska villkor. 66 -OTIV OCH PRECISERINGAR 24)Det finns skäl att förmoda att den administrativa kontrollapparaten skulle kosta mer i resurser och pengar än vad intäkterna från eventuella vinståterbetalningar skulle motivera. 25)För den opinionsmässiga effekten och för den publika värderingen av försöksperiodens verksamhet är det angeläget att de program som tillkommit med medel från också marknadsförs på ett sätt som tydligt anger deras härkomst och ger dem en gemensam identitet inför TV-publiken. Däremot finner jag det orealistiskt att föreskriva särskilda villkor beträffande prime time-placering eller liknande favö- rer i tablåhänseende. Som framgått av kapitel 3 föreligger bland producenter, produktions- bolag och fria filmare ett behov av och en klart uttryckt önskan om en oberoende finansieringskälla för TV-produktion placerad utanför de sändande bolagen. De sändande programbolagens och redaktionernas behov och intresse av ett sådant stöd för kvalitetstelevision varierar men är påtagligt inom vissa genreområden och vissa kanaler. De sändande bolagen avvisar alla alternativ som förutsätter deras egen medverkan i finansieringen av en fristående fond för ändamålet. Utredningen beräknar att det krävs för att en försöksverksamhet enligt utredningsdirektivens syften skall vara meningsfull att genomföra. Jag föreslår att finansieringen av den skisserade fond för stöd till TV-produktion sker med medel från TV4 AB:s kon- cessionsavgift. Mina argument har sin utgångspunkt i de mediepolitiska övervägandena kring avgiften som redovisas i prop. 1990/91:149 Om radio och TV-frågor., där det framgår att koncessionsavgiften från början uttryckligen var avsedd att användas till förstärkande av public service-verksamheten. I lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens område m.m. regleras den skyldighet att betala koncessionsavgift till staten som åligger ett programföretag som dels fått rätt att sända televionsprogram i rundradiosändning (dvs. som riktar sig till hela landet) och som dels finansierar verksamheten med reklam. I propositionen Om radio och TV-frågor angavs att konces- sionsavgiften skulle tillföras rundradiokontot och på så sätt bidra till att finansiera public service-verksamheten. fick tillstånd att sända reklam-TV i marknätet och blev sålunda skyldig att erlägga koncessionsavgift. Från och med /96 betalas koncessionsavgiften in på statsbudgeten och är därmed fullt jämförbar med andra skatter, vilket innebär att de inte längre finansierar ett på förhand angivet ändamål. I propositionen 1996/97:101 om vissa ändringar i bestämmelserna i radio- och TV-lagen m.m. (1996:844) föreslog regeringen att annons- reglerna ändras på så sätt att den särskilda begränsning av mängden annonser som får sändas under bästa sändningstid tas bort och att högsta tillåtna annonsmängd höjs under sänd- ningstiden . antog rege- ringens förslag (bet. 1996/97:KU19, rskr. 1996/97:208). De nya regler- na trädde i kraft . Ändringen av annonsreglerna har som konsekvens att TV4 kan öka sina annonsintäkter. Detta påverkar koncessionsavgiftens storlek. Av för de tre första kvartalen 1997 framgår att reklamintäkterna har ökat jämfört med . Motsvarande siffra enbart för - när de nya annonsreglerna trädde i kraft - är . TV4 betalade i koncessionsavgift 1997 avseende . En försiktig beräkning av koncessionsavgiften avseende ger vid handen att avgiften kommer att uppgå till , dvs. en ökning med mer än . Under efterföljande år bör koncessionsavgiften öka ytterligare och därmed täcka åtminstone större delen av finansieringsbehovet till en fond till stöd för TV-produktion. Mot bakgrund av att TV4:s koncessionsavgift ursprungligen var destinerad till att finansiera public service-verksamheten bör det anses rimligt att avgiftsökningen som följer av de förändrade annonsreglerna används för att finansiera fond för stöd till TV- produktion. En alternativ möjlighet till finansiering av fond vore att använda medel från rundradiokontot, dvs. TV-avgif- ten finansierar public service-verksamheten vid , och . Dessutom delfinansieras och TV med medel från rundradiokontot. Intäkterna på rundradiokontot påverkas främst av antalet TV-avgiftsbetalare, avgiftens storlek och utvecklingen av ett särskilt kompensationsindex för public service-företagen. De avgifts- höjningar som sker betraktas som nödvändiga för att säkerställa stabila förutsättningar för public service-radio och TV. Jag vill hävda att en kvalitetsförstärkning som kan komma det totala och samlade TV- utbudet i till del bör betraktas som ett allmänintresse fullt i nivå med värnandet om public service-televisionens exklusiva ställ- ning. En höjning av TV-avgiften på per kvartal skulle mot- svara finansieringsbehov under försöksverksamheten. En dellösning av den arten bör inte uteslutas. Bland de lösningsförslag som cirkulerat i opinionsbildningen kring en eventuell fristående fond för kvalitetstelevision har möjligheter att använda tomkassettavgifter till finansieringen enligt finskt mönster ofta återkommit. 1 Om detta är följande att säga. I promemorian kassettersättning m.m. (Ds 1996:61) föreslås att det införs bestämmelser om s.k. kassettersättning. Förslaget syftar till att viss mån kompenseras upphovsmännen för den i och för sig tillåtna privatkopieringen av deras skyddade verk. Det föreslås att lagen ändras så att upphovsmän skall ha rätt till ersättning till sådana verk som sänts ut i radio eller television eller som givits ut på anordningar genom vilka de kan återges. Ersättning skall utgå för ljudband, videoband och andra upptagningsanordningar som är avsedda som underlag för framställ- ning av kopior för eget bruk. Ersättningen skall betalas av nä- ringsidkare som i sin yrkesmässiga verksamhet tillverkar eller impor- terar upptagningsanordningar, ex. videokassetter. 1 Jfr Bilaga 2 under . I förslaget diskuteras radio- och TV-företags rätt till ersättning. Även TV-företags utsändningar är skyddade mot kopiering (48 § upp- hovsrättslagen). I EU-sammanhang har man inte givit någon särskild rätt till kassettersättning för företagens utsändningar. I promemorian föreslår man därför att ersättningen koncentreras till upphovsmän, ut- övande konstnärer, framställare av ljud- och bildupptagningar och fotografer. TV-företag föreslås därmed inte ha på lagen grundade ersättningsrätter. Om en kassettavgift skulle införas förefaller det inte möjligt att låta avgifterna finansiera en fond till stöd för TV-produktion. Avgifterna skulle tillfalla upphovsmännen och inte TV-företagen eller produk- tionsbolagen. Utredningen har enligt sina direktiv haft att samråda med . I ett tidigare skede av utredningsarbetet föreföll det som om kommitténs prövning av Utbildningsradios fram- tid eventuellt skulle kunna få ekonomiska konsekvenser av intresse för Utredningen för stöd till TV-produktion. 2 Distansutbildningskommit- téns fortsatta arbete har emellertid lett fram till slutsatsen att de medel som frigörs genom de föreslagna förändringarna bör tillföras SR och SVT och där öronmärkas bl.a. för ett utvidgat folkbildningsuppdrag (SOU 1997:148). Utredningen har under längre eller hållit ett antal tänkbara lösningar aktuella som alternativ till det slutligen framlagda åtgärds- förslaget. De har avvisats, huvudsakligen på de grunder som anges i följande avsnitt. Som en påminnelse om utgångspunkterna för utredningen bör det möj- ligen erinras om att status quo är det för staten billigaste alternativet men att det inte uppfyller två av uppdragets konkreta huvudsyften: att förbättra möjligheterna för svensk kvalitetsproduktion och att öka an- talet oberoende finansieringskällor för fristående TV-filmare och TV- producenter. I utgångsläget prövades möjligheterna att förena en statlig insats med en motprestation från TV-bolagens sida i syfte att skapa en stödfond enligt avtalsprinciper liknande dem som föreligger mellan staten och filmbranschen i det s.k. . Som stöd för en sådan tanke före- låg bl.a. en passus i TV4:s sändningstillstånd 1: TV4 skall medverka i överläggningar i syfte att ge bidrag till utveckling av svensk kva- litetsproduktion för televisionen. En rad praktiska reservationer inför denna lösning inställde sig tidigt i arbetet. Den föreföll leda till svåra kvoteringsproblem såväl beträffande insatsernas storlek som beträffande uttagens inbördes balansering sändningsföretagen emellan. Vidare tycktes arrangemanget ofrånkomligen leda till ohanterliga konsekvenser och konflikter om det sändande bolaget skulle förutsättas belastas med utgifter i dubbla led, dels för att bygga upp fonden, dels för att få tillgång till programvaror ur samma fond. Lösningen tycktes som helhet strida mot utredningens interna målsättning att eftersträva en så enkel, obyråkratisk och effektiv lösning som möjligt. Som framgått av tidigare avsnitt i betänkandet (3.1 och 3.2) har in- tresset för den beskrivna modellen varit ytterst svalt i branschen: i stort sett alla sändande företag har avvisat tanken att själva bidra till finansi- erandet av en kvalitetsfond. Inrättandet av en särskild kvalitetskanal föreföll under ett skede i utred- ningen som ett åtgärdsalternativ med stora fördelar, men ett alternativ som vore meningsfullt endast i förening med utomordentligt stora fi- nansiella resurser. Att skaffa fram medel i en sådan storleksordning föreföll vid skedet i fråga inte som ett realistiskt projekt. Alternativet hade flera nackdelar, av vilka en har sin grund i osäkerheten om den publika genomslagskraften hos en sådan kanal. En kvalitetskanal knu- ten till något av de redan sändande TV-bolagen skulle inte innebära något reellt tillskott till antalet finansieringskällor för fria producenter. Placerad utanför de nuvarande programbolagens krets skulle medel satsade i en ny kanal sannolikt få en högst marginell effekt på det öv- riga utbudet, såväl inom public service som inom de reklamfinansie- rade företagen. Alternativet avfördes tidigt från utredningens agenda. 7.4Öronmärkta kvalitetsresurser till nuvarande TV-kanaler Den lösningsmodell som längst hölls levande vid sidan av fondalterna- tivet hade innebörden att nya penningmedel skulle kunna ställas direkt till programbolagens förfogande för att disponeras på kvalitetsprojekt. Förutsättningen vore att nytillskottet uteslutande skulle användas för utläggningar. Medelstilldelningen skulle vara förbunden med ett redo- visningkrav för att garantera att pengarna nyttjades på avsett sätt. Modellen har klara förtjänster och står i överensstämmelse med flera av målsättningarna i kommittédirektiven. Den stora nackdelen är att den inte breddar initiativfördelningen mellan olika intressenter och aktörer, samt att den inte ändrar antalet finansieringskällor för de obe- roende producenterna. Alternativet saknar alltså vissa avgörande kvaliteter som tillkommer det fondalternativ som utredningen förordar. Inom den brittiska filmindustrin tillämpas ett statlig stödsystem i form av s.k. konsortialkontrakt. Stora penningsummor (lotterimedel) fördelas till ett begränsat antal bolagsgrupperingar eller konsortier som utan mellanled av konsulenttyp och utan specificerade kvalitetskrav får för- troendet att använda pengarna till filmproduktion. Kvalitetsgarantin ligger i de gynnade bolagens goda rykte och produktionspolicy. Bo- lagskonsortierna har inte nödvändigtvis någon långvarig tidigare exis- tens: de kan tvärtom bildas just inför ansökningstillfället. Utredningen har övervägt systemets för- och nackdelar i en fördel- ningsmodell anpassad för situationen på den svenska TV-marknaden. Ett konsortialsystem liknande det brittiska skulle möjligen kunna skapa incitament till en önskvärd förändring av bolagsstrukturen på de fria filmarnas sektor. Å andra sidan är risken stor för att stora grupper av fria filmare och produktionsföretag skulle ställas utanför de gynnade kretsarna på samma sätt som åtskilliga filmbolag (och TV-företag!) blivit bittra förlorare i det brittiska systemet. Utfört i skulle åt- gärderna i värsta fall slå ut fler intressenter än det skulle gynna. De in- dividuellt sociala konsekvenserna för missgynnade parter skulle i så fall bli mer elakartade i det småskaliga svenska medielandskapet än i det storskaliga brittiska. Med hänvisning till konsortialkontraktens obe- räkneliga konsekvenser avvisas alternativet av utredningen. 2 TM /Tidskriften nr 148, , s. 55 f: Lotteripengar pumpar in (!) i den brittiska filmindustrin. Fler svenska TV-program av god kvalitet Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas med uppdrag att identifiera och analysera de problem som kan finnas för fria producenters och programbolags möjligheter att göra svenska kvalitetsprogram och att sprida dem. Utredaren skall utifrån slutsatserna av den inledande analysen bedöma vad som kan göras för att öka den inhemska produktionen av program för distribution till TV-kanaler som riktar sig till svensk publik. Under förut- sättning av att en finansiering kan säkerställas skall utredaren lämna förslag om en försöksverksamhet med stödåtgärder i detta syfte. Den svenska televisionen byggdes upp under monopolförhållanden. Verksamheten har bedrivits i enlighet med traditionella publik service- principer, som kan sammanfattas under rubrikerna geografisk rättvisa. redaktionellt oberoende, mångfald och balans och ett omväxlande pro- gramutbud av god kvalitet. Sändningarna har finansierats med avgifter och det har inte varit tillåtet att sända betald reklam. () har ett omfattande kulturansvar. I SVT:s nya sändningstillstånd med tillhörande villkor som gäller för har företaget getts ett utökat uppdrag i kulturfrågor. SVT skall i sin roll som kulturbärare bl.a. vidga och fördjupa sitt kulturansvar, sända ett mångsidigt utbud av program av hög kvalitet på svenska språket, öka samarbetet med kultur- och musikinstitutioner i hela i syfte att erbjuda utsändningar av föreställningar och evenemang, bidra till utvecklingen av svensk filmproduktion, tillhandahålla program som speglar det mångkulturella samhället, beakta språkliga och etniska minoriteters behov samt ägna ökad uppmärksamhet åt program för och med barn och ungdomar. I övrigt skall SVT, liksom tidigare, uppfylla sitt kulturansvar genom att bevaka och granska händelser och utveckling på kulturlivets olika områ- den och i samspel med det övriga kulturlivet stimulera och förmedla olika kulturaktiviteter. Programutbudet skall spegla kulturlivet i olika delar av landet. SVT skall tillvarata och utveckla televisionens särskilda förutsätt- ningar att ge upplevelser och stimulera fantasin och därigenom ge möjlig- heter till inlevelse, engagemang och förströelse. SVT skall främja konst- närlig och kulturell förnyelse samt bedriva skapande verksamhet med konstnärliga uttrycksformer. Förnyelse av programinnehållet skall främjas. är SVT inte ensam om att sända television i marknätet. fick (publ) (TV4) tillstånd att sända reklamfinansierad television i marksändningar i . TV4 har av regeringen meddelats tillstånd att fortsätta att sända rikstäckande televi- sion. Tillståndet är förenat med villkor som påminner om de som gäller för de avgiftsfinansierade företagen. Bland annat skall TV4 meddela nyheter, tillgodose olika intressen i fråga om exempelvis religion och vetenskap. Bolaget är skyldigt att sända barnprogram och har vidare fått i uppgift att kontinuerligt spegla, granska och bevaka det svenska kultur- livet. TV4 skall även medverka i överläggningar i syfte att ge bidrag till utveckling av svensk kvalitetsproduktion för televisionen. Det finns flera andra kommersiella TV-företag som riktar sändningar via satellit till den svenska allmänheten. Några av dessa är etablerade i och för dem gäller svensk lagstiftning medan andra har sin hem- vist i annat land och följer lagstiftningen i hemlandet. Enligt EG-direktivet TV utan gränser skall en viss andel av programutbudet utgöras av europeiska verk. I övrigt är de programpolitiska förpliktelserna begrän- sade. av landets permanenthushåll har tillgång till satellit- sända program. Vi står nu inför ett nytt steg i televisionens utveckling. Den digitala tekniken gör att nuvarande tekniska begränsningar kan komma att förlora i betydelse. Gränserna sätts i stället av möjligheten att finansiera verksam- heten. Genom att antalet TV-kanaler kan flerdubblas skapas möjlighet för ett än mer omfattande och varierat programutbud, men också för en skärpt konkurrens mellan olika TV-företag och risk för ökad likrikt- ning och kommersialisering av utbudet. !TT S¤KERST¤LLA SVENSK KVALITETSPRODUKTION Televisionen är en naturligt del av människors vardagsliv. Den är central bl.a. när det gäller underhållning, tidsfördriv, kultur, debatt och nyheter. TV:n är kanske vår tids största kulturbärare. har i det sammanhanget en god TV-tradition. Med ett ökat TV-utbud där andelen utländskt producerat material växer, är en stark inhemsk TV-program- industri betydelsefull bl.a. för bevarandet av språket och kulturen. En stark inhemsk TV-programindustri kan skapa sysselsättning och medverka till internationell spridning av svenska TV-program och svenska kulturyttringar. Ur kulturell och mediepolitisk synvinkel samt för syssel- sättningen är det följdaktligen viktigt att främja en nationell TV-produk- tion så att mångfalden inom TV-programindustrin stimuleras och till- växten främjas på lång sikt. Fristående TV-filmare och TV-producenter måste få fler från varandra oberoende finansieringskällor att vända sig till. För att svensk TV även skall kunna erbjuda impulser från andra kulturkretsar än den angloamerikanska bör även utredas om konkur- rensmöjligheterna i stort för svenska filmer, TV-produktioner, program- företag m.fl. behöver förbättras. har även uppmärksammat att en särskild utredare skall ges i uppdrag att lägga fram förslag om att förbättra möjligheterna för fria producenter och produktionsbolag att göra kvalitetsprogram (1995/96:KrU12 rskr. 1995/96:297 och 1996/97:KrU1 rskr. 1996/97:129). En särskild utredare ges i uppdrag att identifiera och analysera de problem som kan finnas för fria producenters och programbolags möjligheter att göra kvalitetsprogram för distribution till TV-kanaler som riktar sig till svensk publik. Utredaren skall undersöka och redogöra för de finansiella förutsätt- ningarna för eventuella åtgärder inom området. Ett eventuellt förslag om statliga insatser skall åtföljas av förslag till finansiering. Utgångspunkten skall härvid vara att det inte finns utrymme för ökade statsutgifter. Utredaren skall utifrån slutsatserna av analysen bedöma vad som kan ge fler svenska TV-program av god kvalitet. Utredaren skall mot bakgrund av ovanstående lämna förslag om en försöksverksamhet med åtgärder i detta syfte. Utredaren skall analysera och bedöma vilka konsekvenser olika åtgär- der kan få för UTVECKLINGEN AV 46 MEDIET i . göras mot bakgrund av att televisionen är en av de största kulturbärarna med en omfattande genomslagskraft. Utredaren skall lämna förslag om hur en försöksverksamhet skulle kunna AVGR¤NSAS Det kan exempelvis avse vilka som kan omfattas av åtgärderna eller vilka kriterier som skall gälla vid urval av produktioner. För att ett projekt skall omfattas av åtgärderna skall huvudregeln vara att ett TV-företag garanterar sändning. och fristående producenter skall kunna omfattas av åtgärderna. Utredaren skall i sina förslag ta hänsyn till att program för barn och unga bör ges en särställning. En variation i fråga om ämnesområden skall Utredaren skall ge förslag till hur frågor kring SAMVERKAN skall lösas. Utredaren bör analysera vilka de olika aktörerna inom området är samt ge förslag till former för samverkan kring eventuella insatser. Utredaren skall analysera och ge förslag till hur en försöksverksamhet skall ORGANISERAS. Utredaren bör särskilt undersöka om det är möjligt att samarbeta med någon befintlig organisation i administrativa frågor. Förslaget skall bidra till att produktioner från hela landet kan omfattas av åtgärderna. Utredaren skall bedöma och ge förslag till hur försöksverksam- heten skall pågå och hur uppföljning och en slutlig utvärdering skall ske. Utredaren bör särskilt beakta att TV4 i enlighet med de av regeringen beslutade tillståndsvillkoren skall medverka i överläggningar i syfte att ge bidrag till utveckling av svensk kvalitetsproduktion för television. Utredaren skall särskilt redovisa effekter för sysselsättningen av en ökad svensk TV-produktion. Vid utformningen av sitt förslag skall utredaren uppmärksamma den Europeiska gemenskapens regelverk. Utredningen skall samråd med , (publ), övriga TV-kanaler som riktar sig till en svensk publik, (U 1995:7), Stiftelsen , samt Föreningen . För utredningsarbete gäller regeringens direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare om att redovisa regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124), konse- kvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49) samt att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23). Uppdraget skall redovisas . Internationella exempel på stödsystem till TV-produktion %5 S -%$)! )) Grundambitionen bakom MEDIA II-program är att förbättra den europeiska medieindustrins konkurrenskraft genom att förstärka företagsstrukturen på de små och medelstora oberoende produktionsbolagens nivå. MEDIA II-programmet är framför a llt inriktat på biograffilm men erbjuder också stöd och lån som kan utnyttjas av TV-producenter. Ett av stödsystemen avser hjälp till TV-distribution av samproduktioner inom och inbegriper medel för översättning, textning och dubbning. Ett annat avser projektstöd för utveckling (manus, research etc.) av TV-dramatik, dokumentärer, animationer m.m. Kriteriekraven är höga beträffande såväl ansökningsformaliteter som form och innehåll. .ORDISK &ILM 46 FOND Nordisk Film- & TV-fond har till uppgift att stödja nordiska sampro- duktioner av långfilmer, TV-dramatik, kortfilmer och kreativa doku- mentärer. Fonden b ygger på delfinansiering i lika delar från , de nordiska filminstituten och de nationella marksända TV-bolagen. I styrelsen sitter representanter från de nordiska länderna utsedda av , två av dem skall enligt stadgarna ha speciell kompetens inom filmområdet, två skall ha motsvarande kunskap inom TV-området. Administrationen består av en direktör, en projektkonsulent, en produktionskoordinator, en sekreterare och en ekonomiansvarig.