sou · GLB353d2 · 1998-01-01 00:00:00 — Nedan kommer en kort sammanfattning att ges av några av dessa mål. Mål 295/84 mot Caisse de Compensation de lOrganisation de lIndustrie et du Commerce, 1985, s. 3759 Pålagor av icke-fiskal karaktär som påfördes företag för at t finansiera vissa sociala trygghetsförmåner och som beräknades på den totala årliga omsättni ngen för de aktuella företagen ansågs inte strida mot artikel 33 i sjätte mervärdesskattedirektivet. Domstolen anförde bl.a. att omfattningen av artikel 33 i sjätt e mervärdesskattedirektivet måste bestämma s i ljuset av den funktion som artikeln har i det harmoniserade mervärdesskattesystemet . Genom att tillåta medlemsstaterna att behålla eller införa indirekta skatter såsom punktskatter endast under förutsättning att skatterna inte har karaktär av omsättningsskatter söker bestämmelse n förhindra att det harmoniserade m ervärdesskattesystemet äventyras av fiskala åtgärder från medlemsstaternas sida som belasta r rörligheten för varor och tjänster eller för kommersiella transaktio- ner på ett mervärdesskatteliknande sätt. Syftet med artikeln ka n därför inte vara att förhindra en medlemsstat från att behålla eller införa icke-fiskala skatter eller avgifter som påförs företag för att finansiera sociala trygghetsförmåner och som beräknas på de n årliga omsättningen för företagen utan att påverka priset på varor och tjänster. Mål 93/88 och 94/88 Wisselink en och andra mot Secretary of State for Finance, 1989, s. 2671 Försäljningsskatt på personbilar och motorcyklar som påförde s tillverkaren eller importören och som beräknad es på visst procenttal av det pris som tillverkaren eller importören debiterade ansåg s förenlig med artikel 33 i sjätte mervärdesskattedirektivet. Även i detta mål anförde domstolen att omfattningen av artikel 33 måste bestämmas i ljuset av den funktion som artikeln har i det harmoniserade mervärdesskattesystemet. Av den bedömninge n Reklamskatten och EG-rätten 117 följer att artikeln, som tillåter medlemsstaterna att behålla elle r införa vissa indirekta skatter under förutsättning att skatterna inte kan karakteriseras som omsättningsskatter, söker förhindra att det harmoniserade mervärdesskattesystemet äventyras av fiskal a åtgärder från medlemsstaternas sida som belastar rörligheten fö r varor och tjänster eller för kommersiella transaktioner på et t mervärdesskatteliknande sätt. Fastän den aktuella skatten var e n försäljningsskatt som beräknades i pr oportion till priset var den inte en generell skatt eftersom den endast utgick på två olika slag s produkter, nämligen på personbilar och motorcyklar. Skatte n belastade heller inte rörligheten för varor och tjänster eller fö r kommersiella transaktioner på ett mervärdesskatteliknande sätt , eftersom den endast upptogs . Skatten var int e avdragsgill utan utgjorde en integrerad del av försäljningspriset . Vidare beräknades skatten på listpriset för bilen innan mervärdes- skatten lagts på, medan mervärdesskatten beräknades på försälj - ningspriset inklusive den aktuella skatten. Slutligen ansåg domsto- len att skatten inte äventyrade det gemensamma mervärdesskatte- systemet därför att den påför des vid sidan av mervärdesskatten och inte helt eller delvis i stället för mervärdesskatten. Mål C-109/90 Giant NV mot Gemeente Overijse, 1991, s. 1385 En årlig skatt på av den totala summan a v inkomster från offentliga föreställningar och danshallar anså g domstolen inte strida mot art ikel 33 i sjätte mervärdesskattedirekti- vet då skatten inte var generell, inte påfördes i varje led i produktions- och distributionskedjan utan på det samman- lagda värdet av inkomsterna för den skat tskyldige och inte beräkna- des på mervärdet utan på den totala summan av alla inkomster. Mål C-200/90 Dansk Denkavit ApS och mot , 1992, s. 2217 Den aktuella skatten i detta mål, som införts som en arbetsmar - knadsåtgärd, är den enda skatt som domstolen ansett strida mot artikel 33 i sjätte mervärdesskattedirektivet. Skatten utgick på såväl mervärdesskattebelagd omsättning av varor och tjänster som annan omsättning av varor och tjänster. För företag som va r mervärdesskatteskyldiga beräknades skatten på samma underla g 118 Reklamskatten och EG-rätten som för mervärdesskatten, dvs. skatten togs ut i varje led som e n procentsats på företagens försäljning med avdrag för den skatt som betalats på inköp från det föregående ledet. För andra företa g beräknades skatten på summan av utbetalda löner ökat med 9 . Skatt betalades inte på import, men debiterades på hel a försäljningspriset på de importerade varorna vid första försälj - ningstillfället inom landet. Skatten behövde inte specificeras p å fakturorna. Den upptogs vid sidan av mervärdesskatten. Domstolen uppgav också i detta mål att syftet med artikel 33 i sjätte mervärdesskattedirektivet är att förhindra att funktionen a v det harmoniserade mervärdesskattesystemet äventyras av skatter , tullar och avgifter på rörligheten för varor och tjänster på et t mervärdesskatteliknande sätt. Skatter, tullar och avgifter måst e åtminstone anses vara lagda på rörligheten för varor och tjänster på ett mervärdesskatteliknande sätt om de har mervärdeskatten s huvuddrag. Dessa huvuddrag är följande. Mervärdesskatt utgå r generellt på omsättningen av varor eller tjänster, den är proportio- nell till priset på varan eller tjänsten, den upptas i varje led i produktionen eller distributionen o ch är slutligen lagd på mervärdet av varan eller tjänsten eftersom rätt till avdrag föreligger för skatt som erlagts i tidigare led. Domstolen noterade att det förelåg ett antal skillnader mella n den aktuella skatten och mervärdesskatten. För det första tillämpa- des skatten även på företag som inte var skattskyldiga för mervär- desskatt. Vidare lades skatten inte på import och importföreta g kunde inte dra av värdet av importerade varor och tjänster frå n beskattningsunderlaget. Slutligen ansågs skatte n utgöra en bestånds- del av försäljningspriset av varorna eller tjänsterna och behövd e därför inte specificeras på fakturorna. Härefter anförde domstol en att för att en skatt skall karakterise- ras som en omsättningsskatt behöver den inte på alla sätt var a identisk med mervärdesskatten, utan det är tillräckligt att skatte n har de huvudsakliga dragen av mervärdesskatten. I detta fal l påverkade skillnaderna int e karaktären av den typ av skatt som den danska, vilken i huvudsak liknade mervärdesskatten. Oavset t skillnaderna hade den aktuella skatten således karaktär av e n mervärdesskatt. Även i ett senare mål (mål C-234/91 Commission mot th e Kingdom of , 1993, s. 6273) beträffande samm a skatt har domstolen uttalat att skatten är oförenlig med artikel 33 i sjätte mervärdesskattedirektivet. Reklamskatten och EG-rätten 119 Mål C-347/90 mot Cassa Nazionale di Previdenza ed Assistenza a favore degli Avvocati e dei Procuratori Legali, Skatt för advokater och procuratori l egali beräknad på ersättning- en för deras domstolsarbete och som redovisades separat p å fakturorna ansågs inte strida mot artikel 33 i sjätte mervärdes - skattedirektivet. Domstolen anförde att den aktuella skatten inte hade d e huvudsakliga dragen av mervärdesskatten. Skatten var inte e n generell pålaga utan gällde endast advokater och procurator i legali och utgick endast på ersättningen för deras domstolsarbete. Vidare var skatten inte alltid proportionell till ersättningen frå n klienten. Skatten utgick endast vid en tidpunk t, närmare bestämt när advokaten skickade fakturan till klienten. Vidare fanns det int e någon möjlighet för de skattskyldiga att göra avdrag från beskatt- ningsunderlaget. Inte heller fanns någon avdragsmöjlighet fö r klienten, som dock kunde göra avdrag för beta ld mervärdesskatt om han var skattskyldig för sådan skatt. Mål C-208/91 mot the director of the , 1992, s. 6709 Stämpelskatt uttagen vid förvärv av fastighet ansåg domstolen inte ha de huvudsakliga dragen av mervärdesskatten. Domstolen motiverade sitt ställningstaga nde med att skatten inte var generell utan utgick endast vid försäljning av fast egendom . Vidare var det inte fråga om produktion eller distribution eftersom skatten upptogs enbart när egendomen övergick till den slutlig e konsumentens ägo. Slutligen tog skatten inte hänsyn till mervärdet utan baserades på hela värdet av egendomen. 11.4 Strider reklamskatten mot EG-rätten? EG-fördragets regler utgör enligt utredningens bedömning int e hinder för en medlemsstat att diskriminera vissa inhemska varo r eller tjänster i förhållande till importerade sådana. Inte heller anser utredningen att bestämmelserna kan anses hindra en medlemsstat från att inom staten tillämpa olika skattesatser på olika varor eller 120 Reklamskatten och EG-rätten Övervägande skäl talar således för att reklamskatten bö r kunna anses vara förenlig med fördragets regler. Vad gäller reklamskattens förenlighet med EG:s lagstiftning , närmare bestämt artikel 33 i sjätte mervärdesskattedirektivet, kan man av praxis utläsa att inte alla indirekta skatter lagda på omsättning kan karakteriseras som omsättningsskatter i den mening som avses i artikeln. Syftet med artikeln är enlig t domstolen att förhindra att mervärdesskatteliknande skatter, tullar eller avgifter på omsättningen av varor och tjänster skall äventyra funktionen av det harmoniserade mervärdesskattesystemet . Domstolen har också angett vad som karakteriserar en mervärdes- skatt, nämligen att den utgår generellt på omsättningen av varo r eller tjänster, den är proportionell till priset på varan eller tjänsten, den upptas i varje led i pro duktionen eller distributionen och den är lagd på mervärdet av varan eller tjänsten eftersom rätt till avdrag föreligger för skatt som erlagts i tidigare led. Vidare kan man a v domstolens praxis sluta sig till att skatten skall vara av fiskal natur. Uppräkningen av vad som karakteriserar en mervärdesskatt kan dock inte anses uttömmande. Vidare bör påpekas att det krävs att en skatt har mer än ett av de drag som karakteriserar en mervär - desskatt för att skatten skall anses utgöra en omsättningsskatt i artikelns mening (L. Mauritzen, Int ernational VAT Monitor 1997/1 s. 12). Mot bakgrund av praxis kan man angåend e reklamskattens egenskaper notera att sk atten utgår enbart på en viss kategori av produkter. Den är således inte generell. Vidare ä r skatten inte alltid proportionell till vederlaget. Den upptas inte i varje led i produktionen eller distributionen. Slutligen föreligger i de situationer när skatt påförs i mer än ett led inte avdragsrätt för tidigare erlagd skatt, förutom i ett fall som avser beskattning a v annonser i reklamtrycksak och som tillkommit för att undvik a dubbelbeskattning av annonsutrym me. I övrigt får dock konstateras att reklamskatten har vissa andra egenskaper som är likartad e mervärdesskattens. Som exempel kan nämnas att skatten so m huvudregel redovisas i perioder om en eller , d e skattskyldiga skall vara registrerade hos beskattningsmyndigheten och utländska företagare som är skattskyldiga skall här i lande t företrädas av en representant som godkä nts av beskattningsmyndig- heten. Det måste emellertid framhållas att de flesta av de likheter som man kan finna mellan reklamskatten och mervärdesskatten är sådana som inte uttryckligen har fäst någo t avseende vid. Reklamskatten och EG-rätten 121 Vid en jämförelse med rek lamskatten och hur domstolen resonerat bör enligt utred ningens mening den slutsatsen kunna dras att reklamskatten inte strider mot artikel 33 i sjätte mervärdes - skattedirektivet. Det har emellertid höjts röster i doktrinen för att artikeln skall tolkas mer strikt. På ett håll (Farmer, P. & Lyal, R., EC Tax , s. 134) skulle man välkomna en möjlighet att anse en skatt strid a mot artikel 33 även om skatten inte är jämförbar med mervärdes- skatten, och på ett annat håll (Terra, B. & Kajus, J., A Guide to VAT Directives, volym tre, del XVIII, s. 64.1) tror man att en annan dimension kommer att läggas till artikeln på så sätt att inte bara skatter som har karaktär av omsättningsskatte r kommer att förbjudas utan även skatter som äventyrar integriteten av den inre marknaden. Även L. Mauritzen anger i den tidigar e nämnda artikeln att det mot bakgrund av utvecklingen av ett inom EU gemensamt mervärdesskattesystem är troligt att artikel 3 3 kommer att tolkas mer strikt så att utrymmet för att tillåta omsätt- ningsskatter minskar. Slut ligen har Terra och Kajus, på uppdrag av , skrivit ett utlåtande om de n svenska reklamskattens förenlighet med artikel 33. De anger at t deras preliminära slutsats är att skatten kan karakteriseras som en omsättningsskatt i den me ning som avses i artikeln. är visserligen inte en generell skatt och ta s heller inte helt och hållet ut i varje led. Det förhållandet att en skatt är begränsad till viss a katagorier av varor och tjänster b ehöver emellertid enligt Terra och Kajus inte innebära att skatten är tillåten enligt artikel 33. e menar de att reklamskatten har ett stort antal andra likheter me d mervärdesskatten. EG-rätten har befunnit sig i stark utveckling och de n fortsätter att utvecklas på den konstit utionella grund som fördragen utgör. Denna utveckling har fört med sig att domstolen ibland har Exempel finns på att de tta har skett på förhållan- devis . Även om sålunda hittillsvarand e praxis talar för att reklamskatten inte strider mot artikel 33 i sjätte mervärdesskattedirektivet bedömer utredningen att det inte ka n uteslutas att domstolen vid en senare prövning skulle komma fram till motsatsen. 12 Effekterna av ett avskaffande Konsekvenserna av att reklamskatten avskaffas kan analyseras i olika dimensioner. De direkta effekterna är minskade utgifter fö r de skattskyldiga. Ur tabell 12.1 framgår att ca 1 100 miljone r kronor i nettobetald reklamskatt utgick för i huvudsak annonser i olika tidningar och publikationer (ca 700 miljone r kronor), reklamtrycksaker (ca ) och övrigt (ca Räknat som genomsnittligt skattebortfall är det främst storstadspress och landsortstidningar som vinner på ett avskaffande av reklamskatten. Eftersom skattebortfallet är propor- tionellt med annonsintäkt erna innebär det att ju större annonsintäk- ter som tidningarna har desto större blir det skattebelopp so m bortfaller. Tabell 12.1 Fördelning av reklamskatten Källor: , Ds 1993:20 (bearbetat), skatteförvaltningen (bearbetat) Effekterna av ett avskaffande De indirekta effekterna av att reklamskatten avskaffas är svåra att exakt beräkna. Utgångspunkten är att bedömma vilka som egentli- gen bär bördan av reklamskatten och hur konkurrenssituatione n förändras om skatten slopas. Trots att tidningar, tryckerier m.fl. är de som formellt betalar skatten behöver det inte betyda att dess a också faktiskt drabbas. Det kan i stället vara annonsköparna elle r tidningsläsarna som faktis kt betalar reklamskatten genom ett högre pris på respektive produkt. Det kan också vara de som arbetar p å tidningarna eller tryckerierna vars löneutrymme begränsas a v skatten. Beroende på hur reklamska tten övervältras påverkas flera poster på både inkomst- och utgiftssidan h os den offentliga sektorn. Dessa indirekta effekter motverkar i viss mån den negativa effekten a v skattebortfallet. Sammantaget kommer därför den offentlig a sektorns saldo att påverkas mindre negativt när de indirekt a effekterna är medräknade. Det är främst via förändrade vinster , löner och priser som saldot påverkas i motsatt riktning. Nä r reklamskatten slopas ökar löneutrymmet vilket ger e n positiv nettoeffekt på den offentliga sektorns saldo via förändrade inkomstskatter. I den mån vinsterna hos tidningsföretagen oc h tryckerierna påverkas positivt ökar också statens inkomster a v bolagsskatt. Förändrade priser på annonser, tidningar eller trycksa- ker ger olika effekter beroende på om det är hushåll eller företa g som gynnas. Via ekonomet riska modeller och tidigare erfarenheter bedömer utredningen att den långsiktiga nettoeffekten på de n offentliga sektorns saldo av att avskaffa reklamskatten uppgår till ca . Ytterligare en indirekt effekt berör förändringar av konkurrens- situationen på mediamarknaden. Ett borttagande av reklamskatten kommer att innebära att konkurrensneutralitet uppstår i stället för den nuvarande snedvridningen. Det medför också att det s.k . indirekta presstödet påverkas. 12.3 Konsekvenser för tidningarna betalade ca 135 svenska dags- och kvällstidninga r reklamskatt. Dessa kan delas upp i storstadstidningar, inklusiv e Effekterna av ett avskaffande 125 kvällstidningar, (10 st), landsort spress (90 st) och fådagarstidningar (35 st). Dessutom betalade ca 500 tidningar inom kategorin fack- och populärpress reklamskatt. Dagspressens nettobetalningar upp- gick till ca medan fack- och populärpresse n betalade ca netto. Ett slopande av reklamskatten skulle innebära att de direkt a utgifterna för i första hand storstadstidningarna, inklusive kvälls - tidningarna, minskar. Enligt tabell 12.1 skulle skatten för dess a tidningar minska med i genomsnitt per tidning. För fådagarstidningarna som har låga annonsintäkter skulle ing a förändringar i absoluta tal ske. Landsortstidningarna skulle få e n genomsnittlig skattelättnad på ca per tidning . 12.3.2 Det indirekta presstödet Presstödets syfte är att v erka för demokratin genom att bidra till en större pluralism i dagspress. Stödet består d els av direkta subventio- ner och dels av indirekta subventioner i form av skattelättnader. De direkta subventionerna, som ges i form av driftsstöd, utvecklings- stöd och distributionsstöd, är föremål för fö rnyade beslut inför varje budgetår och genomgår därmed en effektiv prövning. Det indirekta stödet via skatteavvikelser ingår däremot inte i den årliga budget- processen. Sedan RSL infördes har det indirekta stödet int e aktualiserats genom budgetprövning på samma sätt som en vanlig utgiftspost skulle ha gjo rt. Uppföljningen har därmed varit bristfäl- lig och det är oklart hur effektivt det indirekta presstödet varit. Det totala direkta presstödet uppgick till ca 516 miljone r kronor. Av detta belopp utgjorde det allmänna driftsstödet . Skattesubven tionerna uppgick under till ca , varav den ned satta mervärdesskattesatsen beräknas vara värd och lättnader i reklam - skatten ca . Det bör dock understrykas att d e angivna beloppen för skattesubventionerna är teoretiskt beräknade och förutsätter upplagestorlekar och annonsintäkter. Reklamskatten var tänkt att bidra indirekt till presstödet på tv å punkter, dels genom att små tidningar, främst s.k. andratidninga r som uppbär allmänt driftsstöd, skulle gynnas av skattebefriad e annonsintäkter, dels genom att dagspressens konkurrensförmåg a skulle gynnas via en nedsatt skattesats. Ytterligare en kopplin g mellan reklamskatten och presstödet var att skatten motiverade s som en finansieringskälla för det direkta presstödet. Effekterna av ett avskaffande Reklamskattens koppling till presstödet har dock successiv t avtagit och det finns i d ag få direkta kopplingar. Det kan inte sägas att reklamskatten finansierar det direk ta presstödet eftersom skatten inte är öronmärkt för något särskilt syfte. Skatten kan inte heller sägas särskilt stödja de flerdagarstidningar som erhåller allmän t driftsstöd (andratidningarna) eftersom så gott som alla dessa , liksom de flesta förstatidningarna, har annonsintäkter överstigande och dä rmed en marginalskattesats på . Andratidningarna har därmed på marginalen ingen konkurrens - fördel gentemot förstatidningarna. Tvärtom är det några förstatid- ningar som har en marginalskattesats som är noll eftersom de har så små annonsintäkter. En koppling mellan reklamskatten oc h presstödet finns dock vad avser konkurrenssituationen för få - dagarstidningarna. som uppbär allmänt driftsstöd har små annonsintäkter, vilket medför skattebefrielse på marginalen. Det får vidare anses tveksamt i hur hög grad reklamskatte n främjar dagspressens konkurrenssituation genom den lägre skatte- satsen. Reklam i skattebefriade medier har ökat kraftigt, vilke t innebär att dagspressen tvärtemot alla intentioner missgynna s gentemot vissa konkurrenter. Enligt tabell 12.2 var det totala värdet av reklamskattelättnaderna ca för dagspresse n . Av detta var ca ett teoretiskt beräknat värde av dagspressens skatteförmån i förhållande till övri ga reklamskatteskyldiga. Det bör påpekas att skatteförmånen är proportionell till annonsintäkterna , vilket innebär att ju högre annonsintäkter som en tidning har desto större blir den indirekta subventionen . I absoluta tal är det därför de stora morgontidningarna i , och so m uppbär de största subventionerna. Detta gäller oavsett om storstad- stidningarna erhåller driftsstöd eftersom samtliga har stor a annonsintäkter. Kvällspresse n har också stora annonsintäkter vilket gör att även dessa har betydande indirekta skattesubventioner. P å marginalen är dock skatteförmånen lika stor för alla dagstidningar som har annonsintäkter . Om reklamskat- ten avskaffas försvinner skatteförmånen för dagspressen gentemot övrig press jämte annonsbladen eftersom jämfö relsenormen därmed sätts till noll. Effekterna av ett avskaffande 127 Tabell 12.2 Indirekt stöd via reklamskatten, 1996 (ca mkr) *jämfört med en reklamskattesats på Den del av det indirekta stödet som utgörs av dagspressen s skattebefriade annonser uppgår till ca . De flesta morgontidningar både i storstäderna och på landsbygden får fullt skatteavdrag eftersom deras annonsintäkter normalt överstiger 12 m iljoner kronor. Gränsen för skattefrihet har för övrigt inte ändrats sedan 198 5 för dagstidningar och för fack- och populärpress. Det är endast ett fåtal förstatidningar på landsorten som inte kan utnyttja avdagsmöjligheten fullt ut . Samtliga fådagarstidningars annonsintäkter understiger dock . Dessa tidningars konkurrenssituation kommer att försämras om reklamskatten slopas. Å andra sidan kommer deras reklamskatteutgifter naturligtvis att vara oförändrade. Det ovan sagda innebär att det indirekta presstödet inte står i samklang med det allmänna driftsstödet. Om reklamskatten mo t förmodan inte kommer att avskaffas sku lle utredningen rekommen- dera en grundlig genomgång av det indirekta stödet för att utred a om det effektivt fyller syftet med presstödet. 12.3.3 Sänkta annonspriser? Lönsamhetsutvecklingen för dagspressen är konjunkturkänslig och har i stort sett följt den allmänna ekonomiska utvecklingen , åtminstone fram . Därefter har dagstidningarnas margi- naler krymt trots den förbättrade ekonomiska utvecklingen i samhället. Vid en jämförelse mellan utgjorde å r Effekterna av ett avskaffande 1995 en bottennotering för lönsamheten. Diagram 12.1 visar de n reala BNP-utvecklingen och lönsamheten f ör svenska dagstidningar . Lönsamhetsmåttet ange r medianvärdet för tidningarnas resultat efter finansnetto i förhållande til l intäkterna. utan allmänt driftsstöd har beaktats. Diagram 12.1 Lönsamheten hos dagstidningar utan allmänt driftsstöd Källor: , Nationalräkenskaperna Det finns en rad orsaker till den allmänt sett positiva ekono - miska utvecklingen för dagspressen . Fram ökade annonsvolymens spaltmeter stadigt. steg annonspriserna, vil ket innebar ökade rörelseintäkter. De första tecknen på en annalkande lågkonjunktur för dagspressen kunde observeras och nettomarginalen sjönk från till året därpå . Lågkonjunkturen och det allt hårdnande konkurrensklimatet medförde att tidningarn a vidtog kostnadsbesparande åtgärder för att upprätthålla lönsam - heten. -94 (Vårt dagliga blad – stöd till svens k dagspress, SOU 1995:37) konstaterade att tidningsföretagen hade minskat kostnaderna genom att använda ny teknik . Antalet anställda inom branschen hade minskat medan produktiviteten ökat. s att neddragningarna på personalsidan fortsatte ökad e kostnaderna bl.a. genom kraftigt höjda priser på tidningspapper. Effekterna av ett avskaffande 129 Diagram 12.2 belyser hur annons- och abonnemangsprisern a förändrades realt inom dagspressen .