sou · GLB3156 · 1998-01-01 00:00:00 — Relaterat till den redan pågående omvandlingen är förändringarna till följd av ett EU-medlemskap med största sannolikt av mindre betydelse. Inkomstfördelningen kan också komma att ändras. Den allmänna jämviktsanalysen i et al. visar hur kapitalägarna i CÖEL förlorar något, medan arbetstagarna vinner på en ökad integration. Om hänsyn skulle tas också till de olika kategorier av arbetskraft förväntas lågut- bildad arbetskraft att vinna på integrationen, åtminstone på kort sikt. Inkomstfördelningen är också en ekonomiskt-politiskt mycket viktig fråga i kandidatländerna. Från att ha haft en mycket jämn inkomstför- delning som planekonomier verkar det nu som om det huvudsakligen är kapitalägare som tjänat på transitionen. Åtgärder som kan leda till jämnare inkomstfördelning verkar därför vara av mycket stor vikt. En EU-utvidgning är ett exempel på en sådan åtgärd. Kapitalägarna kan av flera olika orsaker förlora på en utvidgning. Ökad specialisering i arbetsintensiva varor driver ner efterfrågan på kapital; migration av arbetskraft och inflöde av kapital får liknande effekter. I bör därför inte bara den sammantagna natio- nalinkomsten öka, utan inkomsterna kommer också att fördelas jämnare som en följd av utvidgningen. Eftersom handeln med CÖEL inte är särskilt viktig för EU-länderna bör inte heller inkomstfördelningen inom EU förändras speciellt mycket. Även om resultaten i et al. antyder att det faktiskt är arbets- tagarna som gör något större vinster än kapitalägarna också i , och , förväntar vi oss ändå att det framförallt är relativt lågutbildad arbetskraft som kan förlora på att EU utvidgas, medan de Kort- och medelfristiga välfärdseffekter 141 högutbildade och kanske också kapitalägarna kan bli vinnare. Effekterna på inkomstfördelningen bör emellertid ändå bli högst begränsade, eftersom handeln på kort sikt inte blir speciellt omfattande. På lång sikt kan visserligen handeln öka något, men eftersom den då får karaktären av s.k. inombranschhandel blir effekterna på inkomstfördelningen ändå relativt små. 142 Kort- och medelfristiga välfärdseffekter 7 Långsiktig tillväxt * Den kanske viktigaste frågan beträffande utvidgningen är om denna kommer att leda till högre långsiktig tillväxttakt i det nuvarande EU och i kandidatländerna. Kort- och medelfristiga effekter, som diskuterats i tidigare kapitel, är självfallet viktiga. En engångsökning av nationalin- komsten kan spela en stor roll. Långsiktiga tillväxteffekter innebär å andra sidan att nationalinkomsten förändras . Detta kapitel ägnas därför åt potentiella långsiktiga tillväxteffekter av utvidgningen. Efter- som även små skillnader i tillväxttakten betyder mycket för nationalinkomsten är en sådan analys synnerligen viktig. Tillväxteffekterna av EU-medlemskap måste skiljas från de tillväxt- effekter som skulle uppnås i även om dessa länder inte fick fullvärdigt EU-medlemskap. Det är t.ex. fullt möjligt att dessa länder skulle växa snabbt även utan medlemskap. Att särskilja de extra tillväxteffekter som uppkommer genom fullvärdigt medlemskap är således av stor vikt, men inte helt lätt. Precisionen blir därför mindre i dessa beräkningarna än i dem över de kort- och medelsiktiga väl- färdsvinsterna. Som i andra kapitel är vi givetvis också intresserade av vilka effek- terna blir för del och för övriga nuvarande EU-länder. Analysen indikerar emellertid att effekterna för dessa blir ganska begränsade. Vi väljer därför att i detta kapitel lägga något större vikt vid de central- och östeuropeiska länderna. Kapitlet är upplagt på följande sätt. I avsnitt 7.1 diskuterar vi sk ill- naden mellan kort- och långsiktiga effekter. Det är rimligt att anta att handelsliberaliseringen är den viktigaste potentiella tillväxteffekten av utvidgningen. I avsnitt 7.2 analyserar vi därför allmänna effekter av handel på långsiktig tillväxt. Vi skulle därefter vilja diskutera mer direkt * har bidragit med värdefulla synpunkter. 54 Låt oss redan här relatera bakåt till fotnot 4 i föregående kapitel där vi gick igenom begränsningarna i att likställa välfärds - och tillväxteffekter. innebär högre tillväxt också högre välfärd, men under vissa omständigheter kan länder avsätta så stora resurser för investeringar att den diskonterade välfärden faktiskt blir lägre av ökad tillväxt. Empiriskt verkar detta emellertid just nu vara ett problem av ganska begränsad vikt för kandidatländerna. hur tillväxten kan påverkas av handelsliberalisering mellan CÖEL och EU. Eftersom vi ännu saknar denna typ av analys kommer vi i stället i avsnitt 7.3 att analysera resultat från västeuropeisk integration. De andra potentiella effekterna av utvidgningen på tillväxt, primärt genom faktor- rörlighet, studeras i avsnitt 7.4. I avsnitt 7.5 diskuterar vi hur dessa resultat kan tillämpas på integrationen mellan CÖEL och nuvarande EU. I detta sammanhang presenterar vi också vissa empiriska resultat tillämpliga på . Slutligen, i 7.6 presenterar vi våra slutsatser. Vad vi har diskuterat är effekter av utrikeshandel, migration och kapitalrörelser, som kan leda till förändringar av nationalinkomstens nivå, men inte av den långsiktiga tillväxten. Uppenbarligen kan utvidg- ningen ge positiva engångseffekter, åtminstone i CÖEL. Dessa effekter kommer dock inte utan kräver anpassningar . Trots det är det ändå viktigt att skilja på dessa engångsvinster och på långsiktiga tillväxteffekter. Potentiellt är alltså dynamiska vinster av stor betydelse, och utvidg- ningen skulle få störst betydelse om den också kunde påverka den lång- siktiga tillväxttakten. kommer även ganska små höj- ningar av tillväxttakten att vara av större vikt än mer betydande engångseffekter. BNP per capita är i princip en funktion av per-capita- tillgången på fysiskt kapital, humankapital och naturtillgångar, samt av hur dessa resurser omvandlas till varor och tjänster genom den till- gängliga teknologin. Ökningen av BNP per capita blir då ett resultat av en per-capita ökning i tillgången på produktionsfaktorer och/eller en förbättrad teknologi. Detta är den generella bakgrunden till en diskussion om och den långsiktiga tillväxten. I de nästföljande avsnitten skall vi diskutera denna fråga mer specifikt. Vi börjar med en diskussion om handel och långsiktig tillväxt. 7.2Handel och tillväxt 55 Det är uppenbart att internationell handel kan leda t ill nivåeffekter på BNP per capita. Kan handel också påverka den långsiktiga tillväxtkur- 55 En del av framställningen i detta och nästföljande avsnitt följer Henrekson, och (1996), och (1997). Mycket tyder på det, men det har länge varit svårt att visa på hur detta sker i en mer formell teoretisk analys. Om man använder den tra- ditionella Solow-modellen (Solow, 1956) som en teoretisk utgångspunkt kan inte handel på lång sikt leda till en högre tillväxttakt. Ett första ytterligare steg vid beräkningen av tillväxteffekterna är därför att ta hänsyn till den temporära tillväxtökning som kan förväntas följa på en engångshöjning i inkomst-/produktionsnivån. Den ökade inkomsten leder till ett ökat sparande, vilket driver fram ökade inves- teringar. Denna ökning i investeringarna kommer att upphöra så små- ningom när den nya jämvikten nåtts. Det modellutveckling inom tillväxtteorin har emellertid gjort det möjligt att identifiera ett antal mekanismer, genom vilka internationell handel kan tänkas öka även den långsiktiga till- växttakten. En gemensam egenskap hos de endogena tillväxtmodellerna är att avkastningen på kapital är icke avtagande. I regel brukar kapital ses i vid mening, och utöver realt kapital inkluderas normalt både humankapital och kunskapskapital (teknologi) i definitionen. I speciellt den andra generationens endogena tillväxtmodeller, vilka kan sägas ta sin utgångspunkt i den inflytelserika studien (1990), betonas endogena innovationer som avgörande för tillväxten på lång sikt. Denna idé erbjuder ett avsevärt kraftfullare mikrofundament för påståendet att handel förväntas vara tillväxtbefrämjande även på lång sikt. Denna fråga analyseras särskilt i Rivera-Batiz & Romer (1991). För det första har länder som är mer integrerade med världsekonomin tillgång till en större kunskapsbas än mer isolerade länder. I deras modell påverkar den aggregerade kunskapsbasens storlek den takt med vilken ny kunskap kan genereras, och detta leder i sin tur till en högre långsiktig tillväxttakt. För det andra leder en förbättrad spridning av ny teknologi, genom ökat utbyte av varor, tjänster och idéer, till att företagen tvingas utveckla nya teknologier för världsmarknaden och inte bara för den begränsade inhemska ekonomin. Detta minskar risken för kostsam dubblering inom forskning och utveckling. För det tredje uppmuntras en ökning av innovationer också från efterfrågesidan (genom ekonomisk integration ökar den potentiella kundkretsen kraftigt). För det fjärde gäller att vid autarki finns risken att ett företag innehar monopol på en viss innovation inom sin bransch. I ett förhållandevis litet land blir det möjligt för monopolföretaget att välja att inte innovera utan nöja sig med att inhösta monopolvinsterna för den tidigare innovationen. Vid ekonomisk integration däremot blir strategin att avstå från att innovera i princip omöjlig (se även , 1993). I teoretiska modeller är emellertid inte effekterna av handel på tillväxt entydiga. Det verkar visserligen rimligt att ny teknik sprids snabbare i länder som har en öppen ekonomi än i mer slutna ekonomier. också i de teoretiska modeller med vars hjälp man studerat sambandet mellan handel och tillväxt. Genom handel kommer den tillgängliga kunskapsmassan att öka. Huruvida de tekniska framstegen i övrigt också blir snabbare beror på i vilka sektorer ett land har komparativa fördelar. Det må vara att det inte finns något helt klart teoretiskt samband mellan handel och tillväxt. Empiriskt tyder dock mycket på att utrikes- handel faktiskt är tillväxtfrämjande. På ett mer ytligt plan verkar de länder som valt en utåtriktad politik, t.ex. de asiatiska NIC-länderna, att ha betydligt högre tillväxt än länder som fört en importbefrämjande politik. Mer formella studier tycks också bekräfta detta. Ett stort antal empi- riska studier har genomförts, där man försökt uppskatta de långsiktiga tillväxteffekterna av ekonomisk integration i allmänhet. De flesta av dessa studier görs på tvärsnitt av länder, men har det även kommit några studier där man analyserar tidsseriedata för enskilda län- der. I tvärsnittsstudierna har man i regel utgått från en tillväxtekvation, i vilken något handelsmått adderats till de övriga konventionella tillväxt- variablerna, vilka normalt (som ett minimum) inkluderar mått på initial inkomst, investeringar i realkapital och investeringar i humankapital. I dessa studier har man som regel funnit kraftigt stöd för att en liberal handelspolitik i allmänhet är tillväxtbefrämjande. Vi hänvisar till (1993) för en bred översikt av denna typ av tvärsnittsstudier. I de tvärsnittsstudier där man skattar tillväxtekvationer, och där bl.a. investeringar och olika mått på handelspolitik ingår bland de förklarande variablerna, är det per definition så att handelspolitiken kan påverka tillväxten endast genom att påverka takten i den tekniska utvecklingen. Om det exempelvis är så att handelspolitiken huvudsakligen påverkar tillväxten indirekt, genom att den påverkar investeringarna positivt, fångas denna effekt inte upp. Ett annat och större problem med dessa tvärsnittsstudier är att resultatet, som visats av (1992), att en mer liberal handelspolitik är tillväxtbefrämjande i regel inte är helt bestående. Att resultatet inte är bestående innebär att det är möjligt att effekten för- svinner eller blir insignifikant, när man varierar vilka övriga variabler som inkluderas i den tillväxtekvation som skattas. 7.3Förväntade tillväxteffekter av regional handelsliberalisering De teoretiska och empiriska studier som presenterats i föregående avsnitt antyder således att en generell liberalisering kan påverka också den långsiktiga tillväxttakten. Detta betyder emellertid inte nödvändigtvis att regional integration, och mer specifikt europeisk integration, också har påverkat tillväxten. Detta är en empirisk fråga. Ett antal studier har också analyserat frågan. (1996a) inleder med att direkt jämföra produk- tivitetsökningstakter i EG och EFTA-länderna med ett större urval , för att därigenom få en första indikation på om den eko- nomiska integrationen i kan ha haft positiva tillväxteffekter. De finner att tillväxttakten i total faktorproduktivitet varit högre i EG/ EFTA-länderna än i det större OECD-urvalet av länder –90 . En analys av siffermaterialet på detta sätt ger således en viss indika- tion på att den ekonomiska integrationen i haft en positiv effekt på produktivitetsökningstakten. Men för att kunna dra väl underbyggda slutsatser om effekterna är det nödvändigt att analysera datamaterialet med statistiska metoder. För att isolera effekterna på tillväxten av just regional integration, RI, krävs att effekterna av övriga tillväxtfaktorer beaktas. Dessutom blir det med en statistisk analys möjligt att kvantifiera effekterna. Det har också gjorts några försök att beräkna de långsiktiga tillväxt- effekterna av RI med hjälp av motsvarande tillväxtekvationer på tvär- snitt av länder. , & Panagariya (1992) har under- sökt långsiktiga tillväxteffekter av RI genom att anpassa en enkel till- växtekvation till ett tvärsnitt av 101 länder. Länderna delas upp i två grupper: och utvecklingsländer. Effekten av RI på t ill- växten antas kunna fångas genom att man inkluderar dummyvariabler för frihandelsområden och tullunioner. Andra förklaringsvariabler som inkluderas är initial BNP per capita, ett mått på humankapitalstocken och på investeringskvoten. Modellen estimeras dels för perioden – 85, dels för delperioderna 1960–72 och 1973–85. Med ett enda undan- tag, Southern African Customs Union (SACU) 1960–72, finner de ingen positiv tillväxteffekt av regional integration. Å andra sidan bör betonas att et al. inte undersöker huruvida RI haft en positiv effekt på investeringarna och därmed indirekt påverkat tillväxten positivt. har det också kommit studier i vilka RI:s tillväxteffekter undersökts med hjälp av tidsseriedata och kointegrationsanalys. Coe & Moghadam (1993) finner exempelvis att av den genomsnittliga tillväxttakten i kan tillskrivas EG-medlemskapet. (1996) bygger sin analys av tillväxteffekter av RI på Coe & Helpmans ( 1995) inflytelserika studie. Coe & Helpman använder paneldata för , och finner bl.a. att en ökad satsning på FoU i utlandet höjer den totala fak- torproduktiviteten (TFP) i det egna landet. tillåter i sin modell att effekten av utländsk FoU påverkar TFP på olika sätt i EU- och . De finner vissa belägg för att EU-länder drar mer nytta av utländsk FoU än vad kan göra. Med tanke på resultaten i dessa nya studier är det mycket förvånande att , och Panagariya (1992) inte fann nå gon långsiktigt positiv tillväxteffekt av RI. Å andra sidan är det viktigt att påminna om att de studerat initial inkomst och investeringar; de beaktar exempelvis inte eventuella effekter av handelspolitiken mot tredje land. De utsätter heller inte sina skattningar för några känslighetsanalyser. Den kanske mest omfattande studien av tillväxt och regional inte- gration är Henrekson, (HTT, 1997). I denna studeras effekterna av regional integration och tillväxt i mellan 1976–85. Tidsperioden borde vara av speciellt intresse då statiska effekter av integrationen avklingat, och alla tullar avskaffats. I deras grundmodell förklaras den genomsnittliga tillväxttakten i BNP per capita i 115 länder för perioden –85. Som förklaringsvariabler används real BNP per capita i respektive land (för att ta hänsyn till upphinnareffekten), genomsnittligt antal utbildningsår (för att kontrollera för humankapitalnivån), RERD-måttet (snedvridningen i den reala växelkursen, för att särskilja effekter av handelspolitik i allmänhet från effekter av RI) och en dummyvariabel som anger om ett land är medlem i EG eller EFTA. Den skattade grundmodellen får sägas fungera förhållandevis väl: alla variabler har förväntat tecken och är signifikanta på fem procents- nivån. Särskilt skall betonas att EG/EFTA-dummyn är signifikant posi- tiv och förhållandevis stor; punktskattningen anger att EG/EFTA-med- lemskapet, allt annat lika, haft en positiv tillväxteffekt på drygt en pro- centenhet . När man särskiljer EG- och EFTA-medlemmar från varandra kan vi heller inte visa att EG- och EFTA-medlemskap haft olika tillväxteffekt. Således indikerar grundmodellen att EG/EFTA- medlemskap varit tillväxtbefrämjande. Utöver de positiva tillväxteffekter, som en snabbare teknisk utveck- ling medfört, är det fullt möjligt att den europeiska integrationen haft indirekta positiva tillväxteffekter genom att investeringarna stimulerats. Exempelvis argumenterar (1996) kraftfullt för att så är fallet. Som vi redan antytt är det också möjligt att integrationen haft en dämpande effekt på inflationen. För att utröna detta skattade HTT separata investerings- och inflationsekvationer. De fann då en viss inflationsdämpande effekt av EG/EFTA-medlemskap, men inte någon positiv effekt på vare sig investeringskvoten eller på en given investe- ringstakts tillväxteffekt.56 I studien har tagits hänsyn till ett stort antal andra tillväxtfaktorer. Detta för att i görligaste mån isolera RI:s effekt på tillväxten. Med få undantag finner de att medlemskap i eller EFTA höjde den genom- snittliga tillväxttakten . En positiv tillväxt- effekt erhålls vid tvärsnittsstudier med både i- och , och med tvärsnitts- och paneldata begränsade till . Den skattade tillväxteffekten av den europeiska integrationen varierar mellan . Hela tillväxteffekten härrör från snabbare teknisk utveckling till följd av RI. Man finner således inga belägg för att EG/EFTA-medlemskap haft en positiv effekt på investeringarna. Det bör också nämnas att man finner vissa indikationer på att den positiva tillväxteffekten delvis kan vara en följd av den låga inflationen i . Den slutsats vi vill dra av litteraturgenomgången, är att den regionala integrationen i inte endast behöver ha statiska engångseffekter utan också kan ha (haft) en ekonomiskt och statistiskt signifikant effekt på den långsiktiga tillväxttakten. Detta kan vara av stort intresse för de central- och östeuropeiska länderna, när de nu går in för allt närmare integration med de nuvarande EU-länderna. Uppenbart är utvidgningen inte begränsad till enbart liberalisering av handeln med EU-länderna. Viktigt är också att arbetskraft och kapital vid en utvidgning får röra sig fritt mellan CÖEL och de nuvarande EU- länderna. Påverkar detta också tillväxten? Här är ett område där vi har betydligt mindre av teoretisk såväl som empirisk kunskap. Detta har emellertid inte hindrat att även väletablerade ekonomer uttalat sig om faktorrörlighetens tillväxteffekter. Så hävdar t.ex. Layard et al. ( 1992) att tillväxten i kan öka om väst tillåter större migration. Stora förhoppningar har också ställts på att multinationella investeringar ska bidra till ökad tillväxt i CÖEL. Är det så? Innan vi svarar på denna fråga ska vi något gå igenom existerande analyser på området. 56 De förväntade positiva investeringseffekterna av ett svenskt EU-medlem- skap var en faktor som betonades av EU-konsekvensutredning (SOU 1994:6). Utifrån Henrekson et al. (1997) går det dock inte att finna stöd för en sådan slutsats. 150 Långsiktig tillväxt SOU 1997:156 Det är inte omöjligt att kapitalrörlighet kan bidra till att tillväxttakten förändras. På detta område är det emellertid mycket viktigt att vi noggrant reder ut begreppen. Låt oss igen tänka oss en situation med två länder, Öst och Väst. Vi antar också att avkastningen på kapital är högre i Öst, så att kapital kommer att röra sig dit från Väst. Utan några effekter på t.ex. teknologin är det uppenbart att BNP kommer att stiga i Öst och minska i Väst. Om kapital flödar till Öst i varje tidsperiod kommer den långsiktiga tillväxten av BNP att bli högre där än utan kapitalrörlighet. På samma sätt blir tillväxten i lägre. det är inte säkert att nationalinkomsten också stiger i Öst. Avkast- ningen från kapitalet tillfaller dess ägare i Väst, och tillväxten i behöver inte påverkas av kapitalrörligheten. Distinktionen mellan BNP och BNI är i detta fall alltså viktig. Om BNI, som är den mest relevanta måttstocken i detta fall, också ska stiga i Öst, som en följd av kapitalrörligheten, behöver den till- gängliga teknologin påverkas av kapitalflöden. Detta är inte omöjligt. I synnerhet verkar det rimligt att internationella direktinvesteringar genom multinationella företag kan påverka spridningen av teknologi från mer till mindre utvecklade länder, som i fallet med Öst och Väst, och kan ge upphov till s.k. spillovers. Vissa empiriska försök har gjorts att testa tillväxteffekterna av mul- tinationella företag. Dessa resultat antyder att förekomsten av multina- företag leder till högre tillväxt i värdländerna. Det tycks emeller- tid som om tillväxteffekterna av direktinvesteringar beror på värdlandets ekonomiska struktur, såsom öppenhet i handel, tillgång till humankapital och väl fungerande institutioner. Angående migration och tillväxt kan man inte dra några generella slutsatser. Såväl teoretiska som empiriska studier är allt för fåtaliga och vi väljer därför att bortse från ett eventuellt samband. Det tycks således som om den regionala integrationen i kan ha haft effekter som varit både ekonomiskt och statistiskt signifikanta. Kan vi därför anta att CÖEL också kommer att få högre tillväxt genom EU- medlemskap? Uppenbart kan resultaten från studier av västeuropeisk integration inte överföras till de central- och östeuropeiska länderna. Medan tidigare faser av europeisk integration gällt länder som 57 En sådan distinktion hade t.ex. varit viktig att göra i fallet . tillväxtframgångar, om än imponerande, har ofta överdrivits därför att man använt sig av BNP. varit på ungefär samma inkomstnivåer handlar utvidgningen om inte- gration mellan länder på helt olika utvecklingsnivåer. Det finns emellertid knappast skäl att tro att detta för CÖELs del nödvändigtvis skulle minska tillväxteffekterna. Tvärtom finns det vissa skäl att tro att integrationen med högt utvecklade länder skulle vara till- växtfrämjande för länder på lägre utvecklingsnivåer. En studie av Coe, Helpman och Hoffmeister (1995) är av stort intresse. De undersöker om mindre utvecklade länder genom handel kan dra nytta av den FoU som utförs av mer utvecklade handelspartner. Resultaten visar på betydande produktivitetseffekter i mindre utvecklade länder. Det finns flera tänk- bara mekanismer genom vilken kunskapsöverföringen kan ske. En sådan är import av insatsvaror. Genom Europaavtalen och senare EU-medlemskap ökar handeln mellan CÖEL och nuvarande EU. Det finns goda skäl att tro att de me- kanismer som identifieras av Coe, Helpman och Hoffmeister skulle vara relevanta också för de central- och östeuropeiska länderna. De kan därmed förväntas dra nytta av FoU i nuvarande EU, och deras långsik- tiga tillväxt förväntas öka. Det är också rimligt att tro att samma typ av tillväxteffekter, som tidigare kommit nuvarande EU-länder till del, också bör påverka den långsiktiga tillväxten i positivt. Är det möjligt att något bedöma storleksordningen på tillväxt- effekterna? Här måste vi uppenbarligen vara mycket försiktiga. Sådana kvantifieringar är minst sagt svåra att göra. En jämförelse kan vara storleksordningen på de tillväxteffekter som tillfallit de nuvarande EU- länderna, vilket enligt HTT (1997) var en ökning av tillväxttakten på . I nuvarande EU däremot förefaller det inte speciellt troligt att några stora långsiktiga tillväxteffekter kommer att uppstå. Visserligen finns större möjligheter till betydande långsiktiga tillväxtvinster än i fallet med kort- och medelsiktiga effekter. Anledningen är att de central- och öst- europeiska länderna då hunnit växa och bli mer betydande ekonomiskt.