sou · GLB353d1 · 1998-01-01 00:00:00 — Mot denna bakgrund ansågs det erforderligt med ett utökat presstöd rikta t framför allt till andratidningarna för att förhindra ytterligar e nedläggningar. Annonsskatten betecknades som ett provisorium i avvaktan på att den dåvarande reklamut redningen (K 1967:43) skulle föreslå en allmän reklampålaga. hade tillsatts 1966 med uppdrag att utreda reklamens verkningar med särskild hänsyn til l reklamsändningar i televisionen. Inom utredningen rådde delad e meningar om lämpligheten att införa en allmän reklampålaga . Utredningens majoritet ansåg bl.a. att en reklampålaga ga v möjligheter att ingripa mot reklamens omfattning och att stimulera till ett mer informativt innehåll jämte en från konsumentsynpunkt mer godtagbar utformning. Majoriteten fann vägande skäl tala för att en allmän reklamskatt borde in föras i syfte att dämpa reklamens volym. Utredningens minorite t hävdade däremot att en skatt var ett otjänligt reklampolitiskt medel samt att en reklampålaga skull e komma att bli utomordentligt krånglig och kostsam att tillämpa. Utredningen lade fram förslag om en allmän reklamskatt (SOU 1972:6). Förslaget avstyrktes av i princi p samtliga remissinstanser. Departementschefen anförde emellertid (prop. 1972:58 s. 73 f.), efter att ha erinrat om behovet av e n omedelbar och kraftig förstärkning av presstödet, att, om ma n vägde samman både konsumentpolitiska och statsfinansiell a synpunkter, han inte kunde se någon bättre väg att finansiera et t förstärkt presstöd än genom en utbyggnad av annonsskatten till en allmän reklamskatt. Fö rslaget ledde sålunda till lagstiftning genom förordningen (1972:266), sedermera lagen, om skatt på annonse r och reklam (RSL). angav i sitt be tänkande att den ännu inte var färdig med överväganden beträffande de åtgärder som kunde vara lämpliga på för att ändra reklamens innehåll så at t konsumenten fick tillgång till mer adekvat information. Någo n komplettering av RSL för att tillgodose detta syfte har emellerti d inte gjorts. I betänkandet anfördes även att resultatet av utredning- ens överväganden vad gällde frågan om reklam skulle få förekom- ma i radio eller TV skulle redovisas i ett särskilt betänkande. I samband med detta skulle utredningen behandla frågan o m beskattning av sådan reklam, om utredningens ställningstagand e gav anledning till det. I ett senare delbetänkande (SOU 1973:10 ) föreslog utredningen att reklam inte skulle införas i radio och TV. I konsekvens härmed behandlade utredningen inte frågan o m beskattning. 3.2Gällande regler i huvuddrag I RSL finns de materiella regler som avser reklamskatten och d e förfaranderegler som särskilt gäller för reklamskatten. Övrig a bestämmelser om beskattningsförfarandet finns i lagen (1984:151) om punktskatter och pri sregleringsavgifter (LPP) och i förordning- en (1984:247) om punktskatter och prisregleringsavgifter (FPP). Reklamskatt skall erläggas för annons som är avsedd at t offentliggöras inom landet och för rekl am som är avsedd att spridas inom landet i annan form än annons. Med annons menas ett särskilt utrymme som upplåtits i trycksak för återgivning av text eller bild för annan än utgivaren och sådant utrymme i trycksaken som tagits i anspråk av utgivaren för egen reklam. Med reklam avses et t meddelande som har till syfte att åstadkomma eller främja avsätt- ning i kommersiell verksamhet av vara, fastighet, nyttighet , rättighet eller tjänst. 3.2.2 Skatteplikt för annons Skatteplikt föreligger för annons som avser reklam och för annan annons för vilken vederlag utgår. Reklamskatt utgår således alltid på reklamannonser men på övriga slags annonser, t.ex. familjean- nonser och platsannonser, endast om dessa införts mot vederlag. Undantag från skatteplikt en gäller även för annonser i periodisk publikation, dvs. publikation som enligt utgivningsplan skal l komma ut med normalt minst fyra nummer och som inte är att anse som reklamtrycksak, som är organ för sammanslutning som verkar för vissa i lagen nämnda ändamål. Vidare undanta s publikation som ges ut på främmande språk för spridning huvud - sakligen utomlands samt egenannons i publikati on och reklamtryck- sak. 3.2.3 Skatteplikt för reklam Skatteplikt föreligger f ör dels reklamtrycksak och dels reklam som återges i s.k. ljustidning, i eller i anslutning till trafikmedel , butikslokal, sportanläggning, teater eller liknande lokal, på fastighet eller allmän plats eller på motsvarande sätt samt dels reklam som återges genom visning av film eller återgivning av ljud. Från skatteplikt undantas rekla mtrycksak som är avsedd att ingå som bilaga i annan publikation än reklamtrycksak, när reklame n avser endast publikationen eller annat nummer av denna eller, i fråga om bok, annan bo kutgivning av samme förläggare. Vidare är inte offentliggörande av reklam skattepliktigt om fråga är o m reklam i eller utanför företags butikslokaler, arbetsplats, trafikme- del eller liknande om reklamen avser företaget, dess verksamhe t eller utrymmet för reklamen. Slutligen undantas från skatteplik t även offentliggörande av reklam genom visning av film elle r återgivning av ljud om reklamen avser kommande verksamhet av det slag som bedrivs där reklamen offentliggörs. Skattskyldig är den som i yrkesmässig verksamhet offentliggö r skattepliktig annons eller reklam eller framställer skatteplikti g reklamtrycksak. Om det till från länder utanför EU införs skattepliktiga reklamtrycksaker eller annonsblad som har utgetts i sådant land, skall reklamskatt betalas till tullmyndigheten. Ha r reklamtrycksak införts till landet utan att reklamskatt betalats vid införseln är den skattskyldig som bedriver yrkesmässig verksamhet inom landet och vars verks amhet den skattepliktiga reklamtrycksa- ken avser. Vidare är den skattskyldig som i yrkesmässig verksam- het distribuerar annonsblad som förts in till landet utan att reklam- skatt betalats vid införseln. Beskattningsvärdet för annonser och offentliggörande av rekla m utgörs av vederlaget för annonsen eller det upplåtna reklamut - rymmet. Hänsyn skall in te tas till produktion eller framställning av material avsett för offentl iggörande. För reklamtrycksaker motsva- ras beskattningsvärdet av den del av vederlaget som utgör ersätt - ning för den tryckeritekniska framställningen och för viss del a v bokbinderiarbetet. Reklamskatten skall således i stort sett tas ut på produktionskostnaden. I beskattningsvärdet skall reklamskatten eller annan statlig skatt eller avgift inte inräknas. Om vederlag inte utgår eller om vederla- get uppenbarligen understiger vad som är skäligt vederlag skal l beskattningsvärdet bestämmas till skäligt belopp. En skälighetsbe- dömning skall också göras när gemensamt vederlag har utgått för skattepliktiga och andra prestationer. 3.2.6 Skattesatser och redovisningsskyldighet För annons i allmän nyhetstidning är skattesatsen a v beskattningsvärdet och för övriga av beskattningsvärdet. Med allmän nyhetstidning avses publikation av dagspresskaraktär som utkommer med m inst ett nummer och som inte är annonsblad. Skyldighet att redovisa reklamskatt föreligger dock . I fråga om periodisk publikation som har karaktär av dagspress , populärpress eller fackpress föreligger redovisningsskyldighe t endast om det sammanlagda beskattningsvärdet av publikationens annonser för beskattningsår överstiger . I övriga fall föreligger redovisningsskyldighet om det sammanlagda beskatt - ningsvärdet för helt beskattningsår överstiger . Till den som redovisat skatt för annonser i annan självständi g periodisk publikation än annonsblad återbetalas för varje hel t beskattningsår så stor del av den erlagda skatten som svarar mot en skattepliktig omsättning om h ögst för dagspress och högst för annan press. So m självständig anses i princip varje periodisk publikation som ges ut under ett ege t namn. Med annonsblad avses periodisk publikation som innehåller annonser och som till överväga nde del tillhandahålls gratis eller till pris som avsevärt understiger vad som är skäligt. Förutom annons- blad berättigar inte heller till återbetalning utgivning av program, katalog eller liknande trycksak. Återbetalning av reklamskatt sker även till skattskyldig so m erlagt reklamskatt trots att redovisningsskyldighet inte förelegat. 3.2.8Beskattningsbeslut, förhandsbesked och överklagande Den myndighet som i första instans beslutar om beskattning ä r s beslut kan överklagas hos länsrätten. Regeringsrätten är högst a instans i mål om reklamskatt. Möjlighet finns att ansöka om förhandsbesked hos Skatte - rättsnämnden. Beslut om förhandsbesked får överklagas ho s Regeringsrätten. EG-rätten utgör intern rätt i medlemsstaterna vid sidan av de n nationella rätten. När det gäller förhållandet mellan EG-rätten och medlemsstaternas nationella rätt skall tillämplig gemenskapsrät t användas i stället för den nationella rätten på de områden dä r gemenskapen fått kompetens som utnyttjats. EG- rätten skall således inte bara beaktas fullt ut i medlemsstaternas nationella rätt uta n även ges företräde framför eventuellt däremot stridande nationella regler. Enligt artikel 5 i EG-fördraget skall medlemsstaterna vidta all a lämpliga åtgärder, både allmänna och särskilda, för att säkerställa att de skyldigheter fullgörs som fö ljer av fördraget eller av åtgärder som vidtagits av gemenskapens institutioner . Medlemsstaterna skall underlätta att gemenskapens uppgifter fullgörs. De skall vidar e avstå från alla åtgärder som kan äventyra förverkligandet a v fördragets mål. De fiskal bestämmelserna i fördraget återfinns i artiklarna 95- Av dessa kan särskilt nämnas artikel 99 som förklarar att d e indirekta skatterna skall harmoniseras i d en utsträckning detta krävs för att säkerställa att den inre marknaden upprättas och fungerar . Vidare föreskriver artikel 12 att medlemsstaterna sinsemellan inte skall införa nya import- eller exporttullar eller avgifter me d motsvarande verkan och inte höja så dana tullar och avgifter som de tillämpar i sina inbördes handelsförbindelser. För att nå gemenskapens mål får konkurrensen inom den inr e marknaden inte snedvridas. Artiklarna 85-94 i fördraget ha r tillkommit för att förhindra konkurrensbegränsningar. Gemenska- pen ges rätt att ingripa mot företag eller stater som genom avta l eller på annat sätt delar upp den gemensamma marknaden elle r förmedlar stöd, vilka kan påverka handeln mellan medlemsstaterna. Den stat som utfärdar lagar eller föreskrifter som strider mo t principerna i fördraget uppfyller således inte de skyldigheter som följer av artikel 5 i fördraget. Artiklarna 85 och 86 tar sikte p å konkurrensbegränsande avtal och andra åtgärder som påverka r handeln mellan medlemsstaterna. Artikel 85 rör avtal, beslut o m företagssammanslutningar eller samordna de förfaranden mellan två eller flera företag, medan arti kel 86 riktar sig mot monopolföretags eller andra mäktiga företags missbruk av en dominerande ställning på den gemensamma marknaden. Den regel inom EG:s l agstiftning som är närmast tillämplig i fråga om reklamskatt är artikel 33 i rådets sjätte direktiv /388/EEG av om harmonisering av medlemsstaternas lagstift- ning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervär- desskatt: enhetlig beräk ningsgrund, i fortsättningen kallat det sjätte mervärdesskattedirektivet. Direktivet har ändrats i aktuellt avseen- de genom rådets direktiv /680/EEG av 1 med tillägg till det gemensamma systemet för mervärdesskatt och med ändring av direktiv /388/EEG med sikte på avskaffandet av fiskala gränser. Enligt den nämnda artikeln får medlemsstatern a införa eller behålla exe mpelvis punktskatter så länge dessa inte har karaktären av omsättningsskatter. Bestämmelserna i det sjätt e mervärdesskattedirektivet utgör bindande anvisningar riktade til l medlemsstaterna hur deras lagstiftning skall vara utformad. Utvidgningen av annonsskatten till en allmän reklampålag a beräknades ge en intäktsökning för staten med . Utfallet blev till en början lägre än väntat. Därefter har doc k skattintäkterna successivt ökat. Tabell 3.1 visar reklamskatteintäk- terna, netto, , exklusive den skatt som influtit till tullver- ket. Under hela 1980-tale t var ökningen av skatteintäkterna relativt snabb och jämn, medan intäkterna under den första delen av 1990- talet var förhållandevis konstanta. I sammanhanget kan nämnas att värdet av det årliga presstödet numera uppgår till ca hälften a v reklamskatteuppbörden. Tabell 3.1 Reklamskatteintäkter, netto, 1980-1996 Mkr, löpande priser Källor: IRM, skatteförvaltningen Reklamskatteintäkterna, brutto, fördelar sig på olika slag s skattskyldiga i enlighet med tabell 3.2. Observera att tabelle n endast redovisar deklarerade värden, således värden före eventuella avdrag för kundförluster, återbetalninga r etc. De reklamskatteintäk- ter som influtit till är heller inte medräknade. So m framgår av tabellen belöpte den största delen a v reklamskatteintäkterna på annonsering i dagspressen. Intäktern a från annonser i annan publikation, framför allt annonsblad, ha r dock ökat kraftigt och står i princip för de störst a skatteintäkterna. Tabell 3.2 Reklamskatteintäkter, brutto, per skattegrupp Mkr, löpande priser *varav införsel **varav införsel Det totala antalet skattskyldiga för reklamskatt har, med något undantag, ökat . Tabell 3.3 visar antalet skattskyldig a som till beskattningsmyndigheten redovisat rekl amskatt mellan åren 1984 och 1996. Tabell 3.3 Antal skattskyldiga för reklamskatt 1984-1996 4Den nuvarande ordningens brister Trots att reklamskattelagen har varit föremål för ett antal ändringar är reglerna i väsentliga delar desamma som när lage n infördes . Reklammarknaden har expandera t mycket snabbt. Nya metoder har tillkomit för såväl framställning som spridning av reklam. Vissa metoder har varit kända under en relativt medan andra har kommit fram så sent som unde r . Utvecklingen har medfört att reklamskatten int e träffar reklam som framställts genom främst nya tekniker. Int e heller träffar skatten reklam i medier som t.ex. radio och TV, vare sig reklamen sänds från inhemska eller utlandsbaserade stationer. Till följd av detta har reklamskatten varken den generella räckvidd eller neutrala verkan i förhållande till konkurrerande reklammedel som var målsättningen med skatten. Efter hand som den teknisk a utvecklingen går framåt urholkas reklamskatten allt mer. Övriga brister i beskattningen hänger i stor utsträckning samman med skattens konstruktion, som medför tillämpningssvårighete r framför allt vad gäller beskattningen av reklamtrycksaker. D e skattskyldiga, i huvudsak tryckerier, ägnar avsevärd tid åt fråga n huruvida en trycksak framställt s huvudsakligen i syfte att offentlig- göra reklam och således utgör reklamtrycksak. Denna fråga ha r även vid ett stort antal tillfällen varit föremål för prövning ho s tillämpande myndigheter och domstolar. Problemen med reklam- trycksaksbeskattningen har förvärrats efter inträde i EU. Andra konkurrentländer har inte någon motsvarande skatt p å reklamtrycksaker. Det blir således billigare att köpa ifrågavarande produkter från annan medlemsst at i EU under förutsättning att man inte följer svensk lag. Detta med för en snedvriden konkurrenssitua- tion mellan svenska och utländska grafiska företag. 38 Den nuvarande ordningens brister 4.2Reklamskatten är inte generell och konkurrensneutral Reklamskatten är i olika avseenden varken generell eller konkur - rensneutral. I vissa delar är den bristande konkurrensneutraliteten en följd av medvetet val från lagstiftarens sida. Ett exempel p å detta är att skattesatsen för annons i allmän nyhetstidning är av beskattningsvärdet mot i övriga fall. Genom att dagspressen har en lägre skattesats än andra reklammedier , vilket främst har motiverats med hänsyn till dagspressens stor a betydelse i ett mediepolitiskt perspektiv, förstärks dagstidningarnas allmänna konkurrenskraft på reklammarknaden till nackdel fö r exempelvis fack- och populärpressen. Dagspressen har me d utgivning av olika bilagor konkurrerat me d populärpressen och annonsbladen. Genom dessa satsningar frå n dagspressens sida blir effekterna av den skilda behandling so m gäller beskattningen av olika tidningskategorier allt mer märkbar. Marknaden för annonsblad har förändrats . Annonsbladen har blivit allt fler och allt mer lika allmänn a nyhetstidningar. Det som i vissa fall främst skiljer annonsblade n från allmänna nyhetstidningar är att annonsbladen i princi p distribueras gratis. Annonsblad en har en sämre konkurrenssituation både i förhållande till tidningar och reklamtrycksaker. För annons- bladen är skattesatsen . Häri ligger en konkurrensnackdel gentemot dagspressen. Annonsbladen har dock sämre konkurrens- förutsättningar även jämfört med fack- och populärpresse n eftersom annonsbladen inte omfattas av s ystemet med återbetalning av erlagd skatt, motsvarande viss del av den årliga annonsomsätt- ningen. I förhållande till reklamtrycksaker ligger den sämr e konkurrensförmågan i att beskattningsvärdet är lägre för reklam - trycksaker än vad det är för annonser. Den olika behandling i beskat tningshänseende som förekommer mellan skilda kategorier av tidningar har föranlett ett flertal tvister om hur publikationer skall klassificeras. Vidare har ärende n anhängiggjorts hos och Europeiska kommissio- nen. En annan brist i konkurrensneutralit eten är dubbelbeskattningen av tidningsdistribuerad direktreklam. Den tidningsdistribuerad e direktreklamen beskattas först som reklamtrycksak eller annons - trycksak. När direktreklamen distribueras som bilaga till en tidning sker ytterligare beskattning. Medsk icket betraktas nämligen som en tidningsannons och beskattas såled es på samma sätt som tidningens Den nuvarande ordningens brister 39 För direktreklam som i nte delas ut av dagstidning- arna tas reklamskatt ut endast i det första ledet. Andra delar av den bristande konkurrensneutraliteten hänger i stort sett samman med den tekniska och samhälliga utvecklingen. Denna har medfört att reklamskattelagens definition av begreppet trycksak, dvs. avtryck som framställts i flera lika exemplar i tryckpress eller genom screenförfarande, framstår so m mycket otidsenlig. Reklam i trycksaker som framställts geno m tekniker som t.ex. kopieringsmaskiner, färgplottrar och träffas inte av reklamskatt. Utveck lingen går snabbt framåt och nya framställningssätt tillkommer ständigt, vilket medför att allt me r reklam undgår beskattning. Utvecklingen har vidare medfört att reklamskatten inte träffa r reklam i medier som radio, TV och datako mmunikation. Genom att reklam i dessa medier undgår beskattning har de ett mycket bättre läge från konkurrenssynpunkt än de traditionella reklammedierna. Reklaminvesteringarna i radio och TV har sedan möjlighete n öppnades för reklamsändningar i dessa medier vuxit sig mycke t stora. Tidningarnas annonsintäkter har minskat . Den snedvridna konkurrenssitu ationen är naturligtvis oaccceptabel, särskilt från tidningarnas liksom annonsbladens synpunkt. TV - reklamen har bättre konkurrensförmåga också gentemot biorekla- men, som beskattas enligt den nuvarande ordningen. Även d e försäljningsprogram som sänds i TV (s.k. TV-shopping) och som konkurrerar med postorderkatalogerna har en bättre konkurrens - situation i förhållande till de senare eftersom dessa betalar reklam- skatt. Andra reklammedel som in te omfattas av reklamskatten är t.ex. telemarketing och Internet. På Inter net, som är det reklamme- del som är föremål för det största intresset, kan företag och andra göra reklam för sig själva på egna webbsid or eller köpa reklamplats på andras sidor. Det tekniska förloppet kommer dock inte att stanna vid Internet, utan nya tekniker för förmedling av reklam är unde r ständig utveckling. Den digitala TV-tekniken för exempelvis med sig möjligheter till nya former av TV. Sa nnolikt kommer telefonnä- tet att användas för att förmedla rörliga bilder med hög kvalitet. Den digitala tekniken leder till en sammansmältnin g mellan telekommunikation, mediebranschen och elektronik - industrin. Denna utveckling kommer att medföra att reklamskatten urholkas ytterligare och att konkurrenssituationen på reklam - marknaden blir än mer snedvriden. Den bristande likformigheten i reklambeskattningen är äve n tydlig vad gäller beskattningen av sponsringsreklam. 40 Den nuvarande ordningens brister nella sponsringsreklamen i form av t.ex. affischering, ljustavle - reklam, tröjreklam och annonsblad beskattas enligt gällande regler om annonsbeskattning och beskattning av annan reklam. Reklam- skatt utgår dock inte på ersättning som en idrottsförening erhåller för att föreningen namnger en tävling efter sponsorns namn. Int e heller beskattas den reklam som en sponsor får i samband me d sponsring av TV-program. Slutligen har inträde i EU medfört kontrollsvårigheter beträffande beskattningen av reklamtrycksaker och annonstrycksa- ker som förs in i landet från annan medlemsstat. Den tidigar e tullkontrollen finns . Det är i normalfallet beställaren av reklamtrycksakerna resp. den som offentliggör annonstrycksakerna som är den skattskyldige. Farhågor finns för att reklamtrycksaker och annonstrycksaker i relativt stor omfattning införs till Sverig e från andra medlemsstater i EU utan att reklamskatt erläggs . Reklamskatten får således även i detta avseende en konkurrens - snedvridande effekt genom att kunder kan uppleva det som e n prislättnad att beställa ifrågavarand e varor i annan medlemsstat och sedan underlåta att betala reklamskatt. 4.3Reglerna är otillräckliga och svåra att tillämpa Reglerna i RSL är i olika avseenden såväl otillräckliga som svåra att tillämpa. Detta förhållande drabbar ett stort antal skattskyldiga, av vilka förhållandevis många betalar endast låga reklamskattebe- lopp. Det i punktskattesammanhang stora antalet skattskyldig a utgör ett administrativt problem för beskattningsmyndigheten som har att handlägga en mängd deklarationer och besvara åtskillig a frågor, som främst har med skatteplikten att göra. I RSL finns en rad begrepp angivna. Vissa av dessa definieras i lagen, medan andra lämnas odefinierade. Många av begreppen är svåra att avgränsa och utgör därigenom problem för dem som har att tillämpa lagen. Avgränsningssvårigheter uppkommer exempel- vis ofta vad gäller begreppen allmän nyhetstidning och bilaga. De allra största problemen från tillämpningssynpunkt utgö r emellertid bedömningarna av vad som kan hänföras till begreppen trycksak och reklamtrycksak. För att en reklamtrycksak skall vara skattepliktig krävs att produkten först kan klassificeras so m trycksak, och därefter att produkten framställts huvudsakligen för att offentliggöra reklam. I anvisningarna till RSL görs åtskillig a Den nuvarande ordningens brister 41 undantag och begränsningar såväl beträffande trycksaksbegreppet som i fråga om begreppet reklamtrycksak. Tillämpningsvårigheter uppkommer både vid frågan om en produkt är att hänföra til l trycksak och vid bedömningen av om trycksaken framställt s huvudsakligen för att offentliggöra reklam och sålunda utgö r reklamtrycksak. Reklamtrycksaker ges ut i stora mängder . För varje produkt är det nödvändigt att avgöra om den är att anse som skattepliktig reklamtrycksak eller inte. Dessa skattebedöm - ningar, som ofta är mycket svåra, ankommer i första hand p å tryckerierna. Vid skatterevisioner framkommer ofta att de skatt - skyldiga missbedömt skatteplikten och inte redovisat skatt p å skattepliktiga reklamtrycksaker, men det hä nder även att tryckerier- na redovisat skatt på reklamtrycksaker som inte är skattpliktiga . Vidare avser flertalet av de ansökningar om förhandsbeske d rörande reklamskatt som handläggs av d e nämnda avgränsningsproblemen. Andra svårigheter uppkommer när beskattningsvärdet skal l bestämmas. Beskattningsvärdet utgörs för annonser och offentlig- görande av reklam av vederlaget.