sou · GLB376 · 1998-01-01 00:00:00 — Förtroendenämnderna i landsting använde r bemötande som en av flera kategorier för att systematiser a klagomål. De klagomål som klassificeras som kritik av bemö- tande handlar om att bli bemött ovänligt eller nonchalant, at t personalen inte lyssnat på patienten, att patienten slussats runt mellan avdelningar, att väntetider varit orimligt långa, att de t inte gått att komma fram per telefon, att personalen inte följ t upp svåra situationer, att ingen tagit ansvar för patienten. Definitionen av bemötande ingår i ett bestämt sammanhang: den svenska vårdkulturen. Det finns delar av problematiken som är allmängiltiga och som de flesta gamla invandrare känner igen: om personalen lyssnar, om de tar ansvar, om de bryr sig. Men en del av problematiken beror på graden av specialisering, sjukvårdens stordrift och förekomsten av teknisk apparatur. Den svenska vården är bland de mest avancerade och sammansatta i världen. Många äldre invandrare kommer från länder där sjukvården inte är lika utvecklad. Där finns int e alltid olika avdelningar och läkare att skicka patienter emellan, där finns kanske inte ens möjligheten att ha telefonkontakt . Medicinska antropologer rapporterar att vissa invandrare bara har varit intresserade av behandlingar och inte brytt sig om sjukvårdens bemötande. Med sådan osäkerhet bestämde vi oss för att undvika begrep- pet bemöt ande så mycket som möjligt. I stället frågade vi o m tillgång till tolkar, om skillnader mellan hemlandets vård och svensk vård, om maten, om personalens kön och om de gamlas känslor inför och vilja att få speciell behandling på grund a v religion eller kultur. När undersökningsperioden var över bad vi v årdcentralerna att skicka tillbaka de oanvända enkäterna. Vi fick tillbaka 77 5 enkäter, vilket betyder att 330 enkäter hade delats ut (28,). Två vårdcentraler (som tillsammans hade beställt 80 enkäter) hade inte delat ut några enkäter alls och borde förmod - ligen tas bort från beräkningen. Båda två är belägna i områden där många invandrare bor, så det kan knappast ha varit så at t inga gamla invandrare hade besökt dessa centraler. Ingen vårdcentral var i närheten av en korrekt bedömning av åtgången. Endast fem vårdcentraler förbrukade mer än hälften av det begärda antalet. Flera vårdcentraler hade beställt stor a mängder, men delat ut mycket få. Två vårdcentraler had e tillsammans beställt 110 enkäter men bara delat ut 7 unde r undersökningsperioden. Vad ligger bakom denna stora överbeställning? Enkätbeställ- ningen byggde helt på vårdcentralernas och deras ledningar s egna uppskattningar av åtgången. Beställningen gjordes a v ledningen och bör därför ses som en uppskattning av hur d e ansvariga har sett på de äldre invandrarnas hälsoproblem. E n del av överbeställningen beror säkert på att vårdcentralern a ville gardera sig för att ha tillräckligt många enkäter. Ma n beställde inte gärna mindre än 10 enkäter. Andra delförklaringar kan gälla administrativa förhållanden. Det är kanske inte så vanligt överallt inom primärvården at t medverka i undersökningar. Personalen brukar också h a tidsbrist. Det kan ha brustit i informationen mellan ledningen, som fattat beslut om deltagandet, och den personal som skulle dela ut enkäterna. kunde detta problem märkas tydligt i våra telefonkontakter med vårdcentralerna. Vi vet inte heller hur motiverad personalen var att dela ut enkäterna. Men säkert har motivationen varit klen på de platser där inga enkäte r delades ut. En annan trolig förklaring till överbeställningen kan vara hur man definierar äldre invandrare. Kanske upplevs mång a invandrare som äldre än de är. Att två personer som var har deltagit i undersökningen tyder på detta. Det är också möjligt att överbeställningen beror på någo n sorts teleskopseende som innebär att personalen och ledning- en uppfattade problemet äldre invandrares vårdbehov so m mycket större än det egentligen var. Arbetet med invandrar e kan vara krävande både tidsmässigt (att ha tolken so m kunskapsförmedlare) och mentalt (svårare att förstå viss a beteenden osv.) vilket gör att personalen upplever att andelen invandrare i patientflödet är större än den faktiskt är. Problem av detta slag förvandlades till mängdproblem v i frågade hur många enkäter som behövdes. Ett liknande fenomen har noterats i skolan. Vanligtvis upptar pojkarna det mesta av lärarnas tid och uppmärksamhet i klassrummet. Undersökningar av lärares upplevelser visar at t de tycker att flickorna dominerar fastän flickorna i praktiken upptar av lärarnas tid och uppmärksamhet. Frågan om representativitet är komplicerad. Den består dess - utom av två delar: dels vårdcentralernas representativitet, dels de svarandes representativitet. Urvalet av vårdcentraler hade, som framgått tidigare, e n regional spridning över hela landet och alla kommunstorlekar. Det är osannolikt att andra vårdcentraler skulle skilja si g väsentligt från dem vi valde ut. De som frivilligt svarar på en enkät som lämnas på e n vårdcentral och de som frivilligt ställer upp på långa intervjuer är förmodligen icke-representativa redan från början. De so m vill bli intervjuade är de som har något att berät ta och som inte har något emot att träffa en främmande person för att berätt a om sin situation. Det krävs självförtroende och ett intresse för frågeställningen. Svaren kan dock vara relevanta för mång a andras erfarenheter, men man får inte generalisera utifrå n utsagorna utan vidare. Dessutom har personalens sätt att definiera begreppet äldre invandrare haft betydelse för vilka som fått enkäten. Här tyck s det inte vara fråga om alla individer som är oc h fö dda i utlandet. Det verkar som om personalen har lagt till egna kriterier för vilka de skulle ge enkäten, som annorlunda utseende, talar svenska med stark brytning, behöver tolk- hjälp. Det finns i materialet visserligen enstaka belgare, holländare och tyskar som talar svenska bra. De som fått enkäten är dock till stor del de som har svårigheter at t kommunicera på svenska, och särskilt de som tagit med sig en tolk eller en anhörig som talar för dem. I praktiken innebär det äldre som kommer från mycket avlägsna länder elle r arbetskraftsinvandrare som inte lärt sig svenska. Begreppet äldre har kanske också olika tolkningar; vi fick enstaka svar från personer som tyckte sig vara äldre trots att de inte hade fyllt . 6Redovisning av undersökningens resultat Detta kapitel inleds med information om de svarandes bak- grund (ålder, kön, varifrån de kommer och var de bor nu) . Därefter redovisar vi svaren på frågorna under olika temarubr i- ker: Modersmål och språkkunskaper, sjukdomar och besvär , synpunkter på vård och omsorg mfl. Denna del bygger mesta- dels på enkätsvaren men innehåller också citat ur djupinter - vjuerna. En del kommentarer som skrevs direkt på enkätformu - lären har också tagits med. Efter den tematiska genomgången diskuterar vi vad under- sökningsresultaten säger om de hypoteser vi ställt upp på s. 44 - 45. I citaten från intervjuerna markerar F intervjuarens fråga och S intervjupersonens svar. Sist i rapporten finns en tabellbilaga, där man kan se hur de olika invandrargruppernas svar på alla enkätfrågorna redovisas. Inledningsvis kan konstateras att svaren i allmänhet är mycket positiva. Få tecken tyder på att äldre invandrare som socia l kategori tycker att de bemöts dåligt inom sjukvård och äldre - omsorg. De få som anger dåligt bemötande uppger inte kultu- rella skäl för sitt missnöje. Det finns inga statistiskt signifikanta skillnader i svaren om man delar upp gruppen efter ålder, kön, eller hemort. Vi har dock ansett det viktigt att forska vidare och se om den positiva bilden bör studeras närmare. De längr e intervjuerna ger en mer nyanserad bild. Redovisning av undersökningens resultat 6.2.1Var bor de? Svaren var relativt jämnt fördela de mellan kommuner av olika storlekar. Den största gruppen bland de svarande bor i mellan- stora kommuner, medan få av de svarande bor i småkommuner . Detta speglar invandrarnas bosättningsmönster. Finns endast i den tryckta versionen 6.2.2Varifrån härstammar de? Huvuddelen av de svarande, ca två tredjedelar, kommer frå n Öst (f.d. , , , ) och . En femtedel utgörs av invandrare från andr a nordiska länder (alla är finländare utom två som är danskar) . Sex personer kommer från och tio personer frå n . Bland de svarande finns dessutom två personer från och en person från . De svarande härstammar från 30 olika länder. Den störst a gruppen kommer från () och den näst störst a gruppen från f.d. Jugoslavien6 (18,). kommer från och från . 6Bosnien-Herzegovina, Kosovo, och Redovisning av undersökningens resultat Finns endast i den tryckta versionen Med hänsyn till sina ursprungsländer avviker de svarande i vår undersökning från sammansättningen i hela befolkningen äld re invandrare. De riktigt stora grupperna av äldre invandrare i kommer från de nordiska länderna och några av d e närmaste grannländerna. Många av dessa äldre har levt i . Några talar språk som ä r besläktade med svenska. Vi har bedömt att människor me d sådan bakgrund i stor utsträckning borde ha anpassat sig till svenska förhållan den. I en undersökning som vår är det därför önsk värt att invandrarna som levt i är fler ä n vad som motsvarar deras befolkningsandel. De 13 största grupperna av invandrare . Andel av alla äldre invandrare i och andel av den studerade gruppen. Redovisning av undersökningens resultat Från de 13 länderna ovan kommer av äldre invandrare. I vår undersökning kommer en något mindre andel, , från de länderna. Detta är kons ekvensen av vår strävan att maximera andelen personer som kommit till . Dessa grupper har normalt relativt få gamla just . I vår kartläggning härstammar från länder utanför . En del av uppläggningens syfte var att maximera deltagandet av personer från de utomnordiska länderna. Därför är det inte särskilt anmärkningsvärt att inga äldre från är med i kartläggningen och bara två personer från . Det ä r dessutom troligt att flera äldre nordbor har sett enkäten på sin vårdcentral, men inte ansett sig tillhöra målgruppen. D e kanske inte upplever sig själva som äldre invandrare, oc h sannolikt upplevs de inte heller av utomstående som äldr e invandrare i meningen en speciell grupp med sociala och medicinska problem. Likadant är det säkert också me d personer födda i som huvudsakligen består av svenskätt - lingar. Strävan att försöka få med många nyanlända invandrad e äldre har medfört att vissa länder representeras av störr e grupper än vad som motsvarar deras andel av befolkningen. Vår undersökning innehåller en överrepresentation av äldr e invandrare från , och Bosnien. Även de äldr e från kan sägas vara oproportionerligt många. Av äldre invandrare kommer enbart frå n , men de asienfödda utgör av d e äldre i vår studie. Det finns även betydligt fler äldre från och i vår studie än vad som motsvarar deras andel av den äldr e befolkningen. Även sydamerikanska äldre är överrepresen - terade eftersom av äldre invandrare kommer från medan av vår studie s äldre är sydamerikaner. Vissa äldre som har fått enkäten har kanske inte definiera t sig själva som äldre och/eller invandrare. Det kan vara en förklaring till de få svaren från norrmän och finlandssvenskar . Invandrargrupper som finsktalande och "jugoslaver" har Redovisning av undersökningens resultat traditionellt betraktat sig själva som tydliga invandrargrupper (och har t.ex. aktivt arbetat för att starta föreningar oc h verksamheter med etnisk profil). Medlemmarna av dessa grupper har kanske därför varit mer benägna att svara på e n enkät riktad till just invandrare. 6.2.3När kom de till ? I enkäten ställdes en fråga om när personerna kom till fö r första gången. Frågan ställdes just så därför att mång a invandrare kan ha utvandrat och åter invandrat. Detta ä r särskilt vanligt bland nordiska medborgare eftersom det finns en gemensam arbetsmarknad. I materialet finns äldre invandrare som har kommit till under i stort sett alla årtionden . Årtiondena med massinvandring (1950-1970-talen) är vä l representerade. Tyngdpunkten ligger dock på dem som kom hit , vilket är naturligt eftersom denna grupp är stor och innehåller många utomnordisk a invandrare som lätt identifieras som äldre invandrare . Dessutom skedde en hel del återföreningar av äldre släk tingar till flyktingar . Finns endast i den tryckta versionen Majoriteten av östeuropéerna kom antingen elle r . De östeuropeiska svarande i vårt material va r alltså medelålders eller gamla redan vid ankomsten till . Samma sak gäller för de svarande från Mellanös tern, som alla kom till efter 1970. De med nordisk bak- grund kom främst . De är troligtvi s huvudsakligen arbetskraftsinvandrare. Ingen av nordborna anlände efter 1979. Redovisning av undersökningens resultat Genomsnittsåldern bland de svarande var . (20 personer) var eller äldre. Av misstag deltog tv å personer som ännu inte fyllt , men som uppenbarlige n tyckte att de själva var gamla och behandlades på vårdcentra- lerna som om de var gamla. Den äldsta personen i studien var och född i . Antal och andel äldre invandrare som deltog i enkätundersök- ningen på vårdcentralen, fördelade på ålder och kön. Av det totala antalet svarande bodde ensamma och med make/maka, barn eller någon annan person. Cirka hälften av nordborna bodde ensamma. En fjärdedel av de äldre från bodde ensamma och en fjärdede l med maka/make, resten bodde med sina barn. Redovisning av undersökningens resultat Boendeförhållanden för deltagarna i enkätundersökningen, indelat efter födelseregion (uppgift saknas för 5 personer). 6.3Resultat av enkät och intervjuer 6.3.1 Modersmål och språkkunskaper Enligt förvaltningslagen bör alla myndigheter som har att göra med en person som inte behärskar svenska språket anlita tolk. Principen tillämpas bl.a. inom hälso- och sjukvården oc h inom . Tolk används huvudsakligen vid läkar - undersökningar och vid biståndsbedömningar. Det är mindre vanligt att använda tolk i vardagliga situationer inom vård och omsorg. Då får ofta anhöriga, vänner eller tvåspråkig persona l agera tolk. Det förekommer även att de inblandade får nöja si g med kroppsspråk och gester. Hälsoinformationen till äldr e personer som inte behärskar svenska kan i vissa fall vara bristfällig. Det skulle behövas fler informationsskrifter p å främmande språk som riktas till äldre personer. De äldre i denna kartläggning har 35 olika hemspråk, alterna- tivt modersmålsvarianter. Tio av dessa äldre har nämnt tv å olika språk som sina hemspråk. Finska är vanligast – 2 6 personer har finska som minst ett av hemspråken. Arabiska, serbokroatiska och persiska är också vanliga hemspråk me d Redovisning av undersökningens resultat 13 personer vardera. Sju personer har nämnt svenska som ett av hemspråken, varav fem som det enda språket. Två av dem är födda i och två har både finska och svenska so m hemspråk/modersmål. Nästan två tredjedelar av de svarande (62,) behövde tolk i sina kontakter med vården eller omsorgen. uppskattade sin förmåga att tala svenska och att läsa svenska som ganska eller mycket dålig. Resultatet ä r förväntat. Personalen på vårdcentraler har ofta inget annat sätt att identifiera äldre invandrare än genom deras svårigheter att tala svenska. I stressiga situationer, eller när kontakter med personalen endast består av formaliteter som att säga sit t namn, kan äldre invandrare som pratar god svenska ha passerat tämligen obemärkt förbi utan att ha fått ett enkät - formulär i handen. De som stapplade på orden eller hade utländskt utseende fick antagligen formuläret automatiskt. Det finns ingen anledning att tro att två tredjedelar av alla äldre invandrare behöver tolk. Däremot finns det anledning att tro att de som identifieras och klassificeras som äldre invandrare huvudsakligen är personer som behöver tolk . Gruppen som anlitar tolk kan teoretiskt bestå av två delar. Det kan dels vara fråga om en grupp som inte blivit tillräckligt van vid svenska språket för att vilja tala direkt med personalen , dels en grupp som använder tolk för att jämna ut sitt underläge gentemot personalen. En undersökning av puertoricaner i visar att vägran att tala engelska med läkaren kan var a en av många strategier i den vardagliga maktkampen på mödravårdscentraler (1988). Antal och andel av deltagarna i enkätundersökningen som har svårt att tala och läsa svenska respektive behöver tolkhjälp . Svårt att tala svenska Svårt att läsa svenska Redovisning av undersökningens resultat Många tyckte att de hade svårt att tala svenska. En del kunde ändå klara sig utan tolkhjälp i sina kontakter med vården och omsorgen. Det var vanligare bland kvinnor att behöva tol k (68,) än bland männen (55,). Ingen av d e äldre från (förutom några finländare) behövde tol k i sina kontakter med vården. Däremot var det få äldre frå n som kunde tala svenska bra eller ganska bra. Att ha dåliga kunskaper i svenska kan te sig olika från en person till en annan. I de personliga intervjuerna berättade några vilka svårigheter de har med det svenska språket. F: Har du haft några problem att kommunicera med sjukhus- personal, speciellt när du inte haft någon tolk med dig? S: Nej, Jag tror inte det. Vi kommunicerar inte så väldigt mycket. Ofta handlar det om att sjuksköterskorna ger mig mediciner eller kontrollerar mitt blodtryck eller tar blodprov. Jag brukar förstå vad de menar. Men när de vill förklara något räcker inte min språkkunskap och då väntar jag på mina barn och de tolkar för mig. (iransk-armenisk kvinna, ) Jag har tolk med mig när min son inte följer med. Jag brukar gå ner till vårdcentralen för blodprover, men då går jag själv. (syrisk kvinna, ) Finländare kan räkna med att träffa finsktalande personal. Det gör det möjligt att bo länge i utan at t helt behärska svenska. F: Varför var du på sjukhuset? S: För att jag råkade ut för en maggrej. Min magsäck sprack. Det var en sådan där lite allvarligare sak. F: Men du anser att du fick bra vård? S: Jodå. Alla var nöjda. Sedan, det fanns även [bland personalen]. Det förekom inga språksvårigheter. När jag inte kan svenska, har de alltid tolkat. (finsk man, ) Redovisning av undersökningens resultat kan även äldre personer från andra invandrargrupper få hjälp av landsmän bland personalen och då behöver man inte tolk. Men detta är knappast vanligt: S: Det fanns en arabisk läkare på sjukhuset och han kom och pratade med mig och förklarade alla diagnoser och papper för mig och vilken medicin jag skulle ta. Både de arabiska och svenska läkare är bra. Men det var bra när den arabiska läkaren kom och förklarade för mig. Han var mycket, mycket trevlig. Kanske ännu trevligare än de andra läkarna. Men vad gäller behandlingen, spelar det ingen roll. F: Känner du till att man kan klaga och vet du vad myndighe- ten heter? S: Nej det vet jag inte och jag vet inte hur jag ska få reda på det. Jag kan inte göra mig förstådd eftersom jag inte kan språket. Jag är beroende av hjälp vad gäller språket. (syrisk man, ) Givetvis var språkkunskaperna beroende av vistelsetiden i . Av dem som har kommit kunde ingen tala svenska. Nästan alla de som kom kunde tala och förstå svenska bra. Detaljerade redovisningar av förmåga n att tala och läsa svenska ges i tabellbilagan. Nära en femtedel av de svarande (18,) upplevde att personalen alltid eller för det mesta missförstod dem. De n grupp äldre som mest ansåg sig bli missförstådd var de äldre från . Det var av dem som upplevde att de alltid eller för det mesta blev missförstådda av persona- len. Bland de äldre från de andra världsdel arna upplevde bara i genomsnitt detta. Ingen västeuropé upplevde sig ha blivit missförstådd av personalen. Det är omöjligt att avgöra om upplevelser av tidigare trauman kan ha bidragit till känslan av att inte bli förstådd. Språkkunskaperna påverkade upplevelsen att bli missför - stådd av personalen. av dem som talade svenska dåligt upplevde också att personalen ofta eller alltid missför- stod dem. Men av dem som kunde tala svenska bra upplevde att de ofta eller alltid blev missförstådda. Redovisning av undersökningens resultat ändå ett tecken på den positiva inställningen till bemötande i , att av de svarande upplevde att de kunde kommunicera med personalen och förstå vad som sades, trots bristfälliga språkfärdigheter. Förståelsen kan komma geno m förmå gan att kommunicera med kroppsspråk eller att först å från sammanhanget. Av kommentarerna i enkäten framgår att de svarand e behövde tolk p.g.a. bristande kunskaper i svenska. Den finska befolkningen i har uppenbarligen varit så stor att flera av de gamla ännu inte lärt sig svenska trots att de varit hä r mycket . En 73-årig finsk man skriver: Problem med språket. Bra med tolk. Men det är inte alltid det finns tolk och lösning ar kan se olika ut. En finsk kvinna rapporterar: Behöver men finns inga! Har finsk läkare. En svensktalande innebär problem. Några av de svarande nämner också att d e anlitar anhöriga som tolkar. En 71-årig syrisk kvinna skriver: Största problemet är språket. Sjukvården nästan förutsätter att en anhörig alltid är med, både som chaufför och som tolk och ombud. Detta är för mycket begärt av en anhörig som måste sköta arbete och egen familj. 6.3.2 Sjukdomar och besvär I enkäten ställdes även frågor o m sjukdomar och besvär. Mer än hälften () av de svarande hade värk eller besvär , och hade någon sjukdom som försvårad e deras dagliga liv. Tabellen som följer sammanför svaren från flera frågor, och samma person kan därför ha uppgett sig h a flera besvär. Redovisning av undersökningens resultat Antal och andel av deltagarna i enkätundersökningen som har sjukdomar och andra besvär. De svarande har kunnat ange flera tillstånd. Sjukdom, skada eller besvär Livshotande sjukdom eller skada Sjukdom eller handikapp som försvå- rar det dagliga livet Daglig värk eller annat besvär Ångest, oro, depression som gör det svårt att umgås med andra människor Annan sjukdom eller andra sjuk- I genomsnitt hade av nordborna sjukdomar eller besvär. hade de svarande från olika sorter s sjukdomar – av dem hade minst någon av ovan- nämnda sjukdomar/besvär. Över en tredjedel av dem so m kom från hade någon sjukdom () . Symtom som nästan bara fanns hos personer från Östeurop a och var ångest, oro och depression. Cirka e n fjärdedel av dessa besvärades av sådana symtom. De svarande bör därmed ha många erfarenheter av kontakter med olika vård- och omsorgspersonal. 6.3.3 Synpunkter på vård och omsorg Vi ställde flera frågor om vård oc h omsorg. Överlag var båda delar mycket uppskattade, men omsorgsinsatser drog till sig något fler kritiska röster än sjukvårdsinsatser. Kanske är de t lättare att klaga på vårdbiträden än på läkare? Redovisning av undersökningens resultat Utnyttjande och bedömning av Det var (12 personer) av de svarande som hade hemtjänst för enkäten. Detta kan tyckas vara e n låg siffra, men det är inte särskilt många äldre i som har hemtjänst. Enligt SCB:s statistik är det a v alla invånare över 65 som har någon form av hemt jänst. Flera undersökningar har visat att äldre invandrare, och särskilt de som inte kommer från grannländer, är något under- representerade som brukare av hemtjänst (1996, 1996). De i vårt material som hade hemtjänst kom företrädesvis frå n de nordiska länderna (), (11,) och från (). 27 personer (20,) hade ansökt o m hemtjänst. Drygt två tredjedelar av dem hade beviljats hjäl p och även fått tillräckligt med hjälp. Åtta perso ner anger att de antingen vägrats hemtjänst eller erbjudits hjälp i otillräckli g omfattning. En finsk kvinna kommenterade på enkäten: Men jag har svårt att be, men om man får [alltför] lite hjälp, blir jag ledsen. De personer som var nöjda med hjälpens omfatt- ning var nordbor (6 personer), östeuropéer (5 personer) oc h personer från (7 personer). De som a nsåg sig ha fått otillräcklig eller ingen hjälp kom från , Öst - och från Mellanöster n. Det finns alltså inga kulturella eller systematiska skillnader i svaren. Tolv personer hade tidigare haft hemtjänst, men hade det inte längre.