sou · GLB384d4 · 1998-01-01 00:00:00 — ·konstruktionsmaterial i byggnads-, flyg- och båt- industrin ·slipmedel (i t.ex. sandpapper) ·utrustning för kemisk industri och ·påverkan på centrala nervsystemet Referenser till detta avsnitt är (8,9). 2.1.4.2 Arsenik (As) Arsenik återfinns oftast tillsammans med svavel. Den viktigaste arsenikkällan är arsenikkis (FeAsS). Denna typ av är ofta förorenad med kobolt, järn och nickel. Arsenik förekommer i naturen också som realgar (As 4S4) och auripigment (As2S3). De arsenikhaltiga sulfidmalmerna rostas i luft och bildar arseniktrioxid (As2O3). Bly-, koppar och guldmalmer kan innehålla arsenik. Arsenik uppstår som en biprodukt vid koppar-, silver- och guldframställning. Årsproduktionen 1993 var arseniktrioxid. Användningen av arsenik återfinns i tabell 2.4 nedan. Tabell 2.4: Exempel på produkter, användning och kända effekter av arsenik. · blyhagel (legering med bly och · konservering av djur (för ·elektronik (integrerade kretsar, mikrovågskomponenter, solceller, laser, fotokatoder) Referenser till detta avsnitt (4,9,10). 2.1.4.3 Bly (Pb) Blyglans (PbS) är den helt dominerande malmen för utvinning av bly. Vidare förekommer i naturen bly i cerrusit (PbCO 3) och ett antal blysalter (PbAO4 där A kan vara S, Cr, Mo, W). Blyglans innehåller ofta silver och silverglans (Ag 2S). Malmen är dessutom vanligen zinkhaltig på grund av inblandat zinkblände (ZnS). Bly är procentuellt sett inte någon vanlig metall i jordskorpan, men genom lättheten att ur framställa rent bly fick den tidigt stor användning. utvanns bly i världen. av allt bly som används är återvunnet. Det mesta kommer från kasserade blybatterier. Batterier är det i särklass största användningsområdet för bly och svarar för drygt hälften av användningen. Västvärldens användning av bly åskådliggörs i figur 2.3 nedan. Fler användningsområden återfinns i tabell 2.5 nedan. valsade och extruderade produkter Figur 2.3: Användningsområden för bly 1990. Tabell 2.5: Exempel på produkter, användning och kända effekter av bly. pigment (färg) ·tillverkning av optiskt glas och kristallglas ·kärl och rörledningar i industrin Referenser till detta avsnitt är (4,8,9,10,11). 2.1.4.4 Kadmium (Cd) Kadmium uppträder mest som följeslagare till zink, löst i zinkmineralen med en halt som vanligen understiger 0,5 vikt%. Speciella kadmiummineral är sällsynta. Kadmium utvinns därför enbart tillsammans med zink. För varje ton zink som produceras utvinns ca kadmium. Det är inte möjligt att producera zink utan att tillhandahålla kadmium som en biprodukt. Kadmium förekommer också som förorening i råfosfat (apatit), råvaran för framställning av handelsgödsel. Kadmium följer med som förorening till marken där den tas upp av grödorna vid användning av fosforinnehållande handelsgödsel. Världsproduktionen av kadmiumsmälta var . I västvärlden återvinner vi (1994) av producerat kadmium. De huvudsakliga användningsområdena för kadmium i västvärlden illustreras i figuren nedan. Ytterligare användningsområden återfinns i tabell 2.6 nedan. Figur 2.4: Användningsområden för kadmium 1990. Tabell 2.6: Exempel på produkter, användning och kända effekter av kadmium. pigment (färg) ·elektrolytisk kadminering (förbjudet ) ·värmestabilisatorer i plast (förbjudet ) ·förekommer som förorening i konstgödsel Referenser till detta avsnitt är (4,9,10,12,13,14). 2.1.4.5 Koppar (Cu) Sulfidiska svarar för av världens kända koppartillgångar. Kopparglans (Cu2S) och kopparkis (CuFeS2) är de viktigaste sulfidiska kopparmalmerna. är oxidmalmer; röd kopparmalm (Cu 2O), malakit (Cu2(OH)2CO3) och kopparlazur (Cu3(OH)2(CO3)2. Gedigen koppar utgör endast av världens kända koppartillgångar. Kopparmalmer återfinns ofta tillsammans med zink, bly, guld och silver. Vissa kopparmalmer är viktiga källor för molybdenutvinning. var kopparinnehållet i utvunnen malm . Återvinningsgraden av koppar i världen var . Användningsområden för koppar återfinns i tabell 2.7 nedan. Tabell 2.7: Exempel på produkter, användning och kända effekter av koppar. · elektrisk utrustning (kablar, kontaktmaterial, ledningar) ·pigment (färg) ·komponent i antifoulingfärger 3 Referenser till detta avsnitt är (8,9,15). 2.1.4.6 Krom (Cr) Det viktigaste mineralet för kromframställning är kromit (Cr 2FeO4 eller FeO-Cr2O3). Mineralet förekommer aldrig i ren form utan varierande mängder av kisel ingår, liksom mindre mängder av andra föroreningar. Världsproduktionen av kromit uppgick till . I tabellen 2.8 nedan återfinns användningsområden för krom. Tabell 2.8: Exempel på produkter, användning och kända effekter av krom. rostfritt stål (leg. med järn) ·pigment (färg) ·ytbehandling (förkromning, kromatering) 3 Båtbottenfärg för att hindra algpåväxt. Referenser till detta avsnitt är (9,16). 2.1.4.7 Kvicksilver (Hg) Det viktigaste mineralet för kvicksilverframställning är cinnober (HgS) som ibland innehåller droppar av metalliskt kvicksilver. Kvicksilverinnehållet i den malm som utvanns i världen (exkl. ) uppgick till . Kvicksilver används främst i elektriska apparater men har flera olika användningsområden, se tabell 2.9 nedan. Tabell 2.9: Exempel på produkter, användning och kända effekter av kvicksilver. kontrollinstrument (mano- metrar, termometrar, mm) dentalprodukter (amalgam) ·kvicksilverbatterier (i hörapparater, kameror mm) ·antimikrobiella ämnen, bekämpningsmedel ·strömbrytare och reläer med flytande kontakter Referenser till detta avsnitt är (4,9,10). 2.1.4.8 Nickel (Ni) De största reserverna av nickel finns förmodligen i oxidmalmer, men dessa svarar endast för en mindre del av den nuvarande produktionen. De viktigaste nickelmalmerna som utnyttjas är sulfider och arsenider. Exempel på vanliga nickelmineral är rödnickelkis eller nickelit (NiAs), millerit (NiS) och pentlandit ((Ni,Fe)9S8). Nickelmalmer är ofta förorenade med järn, kobolt och koppar. I världen producerades nickelmetall . Figur 2.5: Användningsområden för nickel i världen. Anmärkning: Procentsiffrorna i figuren är ungefärliga. I figur 2.5 ovan ges de huvudsakliga användningsområdena för nickel. Mer detaljerat återges användningen av nickel i tabell 2.10 nedan. Tabell 2.10: Exempel på produkter, användning och kända effekter av nickel. · legeringar (t.ex. i stål) ·vitguld (Ni) ·mynt (Ni) ·accessoarer (smycken, knappar, blixtlås mm) Referenser till detta avsnitt är (4,8,9,10). 2.1.4.9 Zink (Zn) Det viktigaste mineralet för zinkframställning är zinkblände (ZnS). Zinkblände uppträder ofta tillsammans med andra sulfidmineral, en särskilt viktig följeslagare är blyglans. Övriga zinkmineral anses ha bildats genom oxidation av zinkblände. Av dessa kan nämnas zinkit (ZnO), zinkspat (ZnCO 3) och hemimorfit (Zn4(OH)2Si2O7*H2O). Zinkmineral förekommer ofta tillsammans med andra metallmineral, vanligast med bly, koppar, silver och kadmium. Innehållet av zink i den malm som producerades uppgick till . Zink är i mycket små halter nödvändiga för både växter och djur. Metallen tillsätts därför växtnäring och djurfoder. Små mängder zink används också i kemisk, farmaceutisk och livsmedelsindustri. Vidare användning av zink finns i tabell 2.11 nedan. Tabell 2.11: Exempel på produkter, användning och kända effekter av zink. ·pigment (färg) Exempel på kända effekter Referenser till detta avsnitt är (4,8,9,10,17). 2.1.5.1 Fosfor (P) Det dominerande mineralet för utvinning av fosfor är apatit (Ca 5(F,OH)(PO4)3). Apatiten är förorenad av kadmium i olika halter beroende på ursprungsregion. Ett medelvärde på föroreningsgraden är /kg apatit. Världsproduktionen av apatit uppgick år . Ett stort användningsområde för fosfor är inom jordbruket där det används som gödningsmedel. För ytterligare användningsområden se tabell 2.12 nedan. Tabell 2.12: Exempel på produkter, användning och kända effekter av fosfor. ·kemikalier (tvättmedel, fosforsyra m.fl.) Referenser till detta avsnitt är (9,14). Nitrat framställs ur luftkväve via ammoniak. Denna process är mycket ren vilket medför att i stort sett inga föroreningar finns i produkten. Årsproduktionen av ammoniak som till viss del omsätts till nitrat var . Den dominerande användning av nitrat är inom jordbruket där det används som gödselmedel. Fler exempel på användningsområden återfinns i tabell 2.13 nedan. Tabell 2.13: Exempel på produkter, användning och kända effekter av nitrat. · hälsoeffekter p. g. a. förekomst i Referenser till detta avsnitt är (4,9). 2.1.5.3 Klor (Cl) Klorgas framställs nästan uteslutande genom elektrolytisk sönderdelning av natriumklorid (koksalt/havssalt). I denna process fås , och i lika mängd, alkali (natriumhydroxid). Årsproduktionen av klorgas i världen uppgick till . I figur 2.6 nedan redovisas användningen av klor i (undantaget livsmedel och läkemedel). NaClO3 m fl kemikalier Användning i : innehållande klor Ca 500 kton Cl/år saltsyra (HCl) Figur: 2.6: Sankey-diagram avseende användning av klor i . Användningsområden för klor redovisas i tabell 2.14 nedan. Tabell 2.14: Exempel på produkter, användning och kända effekter av klor. · klorerade plaster (t.ex. PVC) ·CFC/HCFC (kylmedium) Referenser till detta avsnitt är (18,19). 2.2 Varor och material från biosfären Den totala produktionen av trä i världen överstiger 3 miljarder m 3/år. Ungefär hälften av produktionen används som bränsle, se figur 2.7 nedan, huvudsakligen i utvecklingsländerna. Figur 2.7: Användning av trä i världen. Anmärkning: Procentsiffrorna i figuren är ungefärliga. Fler exempel på användningsområden för trä återfinns i tabell 2.15 nedan. Tabell 2.15: Exempel på produkter, användning och kända effekter av trä. ozonbildning (av förbrännings- · cancer (av förbränningsprodukter och ·kemikalier (etanol, tallolja m.fl.) Referens till detta avsnitt är (20). 2.2.2 Växter och grödor Begreppet grödor i detta avsnitt innefattar inte spannmål. Nedan ges ett antal exempel på kemikalier som fås från växter och grödor. Ur oljeväxter, t.ex. raps och kopra, extraheras fettsyror. Dessa används sedan för tillverkning av exempelvis stearin, tvättmedel och skärvätskor. Ett flertal kosmetiska produkter har ett innehåll av växtextrakt. Till exempel innehåller vissa parfymer naturliga aromämnen som har utvunnits ur växtriket. Ytterligare exempel återges i tabell 2.16 nedan. Endast en liten del av de kemikalier som hanteras i samhället produceras från växter och grödor. Tabell 2.16: Exempel på produkter, användning och kända effekter av växter och grödor. Det finns en vedertagen uppfattning om vilka ämnen som kan vara farliga. Den bygger dels på toxikologiska och ekotoxikologiska egenskaper, dels på fysikaliska och kemiska egenskaper. Farliga ämnen är enligt Esbjerg-deklarationen ämnen eller grupper av ämnen som är toxiska 4, persistenta5 och sannolikt bioackumulerbara6. I denna definition innefattas även toxicitet, kroniska effekter som cancerogenicitet, mutagenitet 7 och teratogenitet8 och skadliga effekter av funktionen av det endokrina systemet. I det följande redovisas några av de farliga ämnen som har uppvisat negativa effekter på människa och ekosystem. 4Toxiska ämnen är detsamma som giftiga ämnen. 5Persistenta ämnen är stabila i naturen. 6Bioackumulerbara är de ämnen som lagras, utan att brytas ned eller utsöndras, i biologisk vävnad. 7Ett mutagent ämne påverkar arvsanlagen så att mutationerna blir fler än de spontant förekommande. 8Ett teratogent ämne påverkar fostercellerna så att fosterskador uppkommer. 3.1.1 Stabila organiska miljögifter (POP) Stabila organiska miljögifter är organiska föreningar 9 som är stabila mot kemisk, fysikalisk och biologisk nedbrytning och som är toxiska och/eller bioackumulerbara. Många stabila organiska miljögifter har ett innehåll av klor eller brom. Stabila organiska miljögifter härrör huvudsakligen från råvarorna olja, kol och trä. Exempel på stabila organiska ämnen är nonylfenol och dess derivat, flamskyddsmedlet dekabromdifenyleter, oktylfenol, dodekylfenol, butylhydroxitoluen, klorparaffiner, PCB, PCDD/F, PAH samt bekämpningsmedlen DDT, HCB, PCP, toxafen, klordan och lindan. Stabila organiska miljögifter finns i varor som flamskyddsmedel, dentalprodukter och syntesråvaror . En del bildas vid förbränning av bland annat sopor, exempelvis HCB och dioxiner (PCDD/F). Den naturliga bildningen av stabila organiska miljögifter är sannolikt liten och sker i så fall under extraordinära förhållanden. Tänkbara källor kan i så fall vara t.ex. skogsbränder och vulkanutbrott. Stabila organiska miljögifter kan transporteras på partiklar. Ämnena finns i luft, vatten och sediment. De stabila organiska miljögifterna kan transporteras långväga i atmosfären. De högsta halterna och därmed de största riskerna för effekt av stabila organiska miljögifter finns i näringskedjornas övre skikt. De längsta näringskedjorna återfinns i vattenmiljön och det är också där man påträffat de högsta halterna. Människor exponeras också för stabila organiska miljögifter. Detta sker via ett antal olika exponeringsvägar som upptag via mag-tarmkanalen (föda), via lungorna (andning) eller via huden (luft, damm, jord m.m.). Om man undantar arbetsmiljörelaterad exponering (primär exponering) och koncentrerar intresset till den miljörelaterade exponeringen (sekundär exponering) kan man konstatera att merparten av human exponering för stabila organiska miljögifter sker via födan. Detta är särskilt tydligt för den del av de stabila organiska miljögifterna som är bioackumulerbara eller biomagnificerbara 10. 9Organiska föreningar/ämnen är till största delen uppbyggda av grundämnena kol och väte. Annat namn är kolväten. 10Biomagnificerbar betyder att ämnet anrikas i näringskedjan. Halten av flera kända stabila organiska miljögifter har under 1970- och 1980- talen sjunkit i bröstmjölk medan andra endast påverkats i mindre omfattning. Det bör påpekas att även om trenden är avtagande har minskningen skett utifrån en nivå som tyder på avsevärd exponering. Om den identifierade mängden stabila organiska föreningar är toppen eller basen på ett är det omöjligt att uttala sig om. Det är naturligtvis inte heller möjligt att utifrån mängd, eller förändrad mängd, dra slutsatser av hur stora effekterna av sådana föreningar kan tänkas bli. Exempel på kända eller misstänkta effekter: hormonella effekter som i sin tur kan ge påverkan på reproduktion canceruppkomst beteende immunförsvar Referens till detta avsnitt är (21). Den största delen av de bromerade flamskyddsmedlen har sitt ursprung i olja. Brom utvinns till största delen från havsvatten. användes brom som tillsats i blyad bensin, men då blyad bensin inte används i lika stor utsträckning längre, har ett nytt användningsområde skapats - bromerade flamskyddsmedel. De viktigaste ämnena inom detta område är polybromerade bifenyler (PBB) (plaster), polybromerade difenyletrar (PBDE) (plaster), tetrabrombisfenol A (TBBP-A) (epoxylaminat till kretskortstillverkning), hexabromocyklododekan (HBCD) (behandling av expanderad polystyren i byggisolering, textil), tetrabromoftalysraanhydrid (TBPA) (reaktiv substans vid tillverkning av omättad polyester, textil) och N,N-etylenbistetrabromoftalimid (konstruktionsplaster). Vid förbränning av PBB och PBDE kan bromerade dibensodioxiner och dibensofuraner bildas. Dessa är uppmärksammade hälso- och miljöskadliga ämnen. Vid deponering kommer flamskyddsmedel, t.ex. PBB och PBDE, i de olika produkterna att förr eller senare läcka ut genom migration, urlakning och förgasning. Utvecklingen av persondatorer har gått mycket snabbt, vilket medfört att livslängden på en persondator är . Flamskyddsmedel finns i både höljen och kretskort. Exempel på kända eller misstänkta effekter: vid förbränning kan bromerade dioxiner och furaner bildas vilka kan ge upphov Referenser till detta avsnitt är (4,22,23,24). 3.1.1.2 Polycykliska aromatiska kolväten (PAH) Polycykliska aromatiska kolväten (PAH) bildas bland annat vid förbränning och förekommer i bilavgaser, cigarettrök och livsmedel. Vid analys av livsmedel med avseende på polycykliska aromatiska kolväten har man funnit de högsta halterna i grillade och rökta kött- och fiskprodukter där polycykliska aromatiska kolväten producerats och tillförts vid tillagningsprocessen, i bladgrönsaker som odlats i områden förorenade från trafik och industri samt i musslor eftersom musslor saknar förmåga att bryta ner och utsöndra polyaromatiska kolväten. Exempel på kända eller misstänkta effekter: cancer reproduktionsskador påverkan på immunförsvaret Referens till detta avsnitt är (25). Klorparaffiner består av kolkedjor (C 10-C30) med hög kloreringsgrad (). De används bland annat som mjukgörare och flamskyddsmedel i PVC. Klorparaffiner har påträffats i sediment, i fisk och i landfaunan. Klorparaffiner är persistenta, bioackumulerbara och toxiska för olika djurarter. De är dessutom misstänkt cancerframkallande. Exempel på kända eller misstänkta effekter: cancer Referenser till detta avsnitt är (26,28,29). Råvaror till bekämpningsmedel finner man i olja och metaller. Ämnen inom denna grupp kan falla inom ramen för Esbjerg-deklarationens definition på farliga ämnen. Bekämpningsmedel sprids till omgivningen via luft, vatten och behandlad föda. De når människa och miljön huvudsakligen via föda och vatten. Huvuddelen av bekämpningsmedlet stannar på åkern och bryts ner där. Nedbrytningen påverkas dock mycket av förhållandena på växtplatsen. är viktigt för nedbrytningen. Nedbrytningstiden i vatten varierar därför avsevärt. I grundvatten kan nedbrytninghastigheten vara mycket låg. Mätningar utförda av SLU 1985-1989 i vattendrag visade att bekämpningsmedel påvisades mer frekvent i mer intensivt brukade jordbruksområden i (av proven) än i andra delar av . De bekämpningsmedel som påträffas i mätningar i vattendrag är oftast vattenlösliga, t.ex. fenoxisyrorna MCPA, diklorprop och mekoprop, triazinerna atrazin och cyanazin samt bentazon. Övriga ämnen, fettlösliga sådana som t.ex. DDT, kan finnas i sediment och organismer. De fettlösliga ämnena kan bioackumuleras. Undersökningar av bekämpningsmedel i grundvatten har påvisat bekämpningsmedel i ett fåtal fall. Dessa kan oftast förklaras med ovarsam hantering i närheten av brunnarna där mätningarna har utförts. På har bekämpningsmedel, främst bentazon, påträffats i grundvatten och i relativt höga halter. Detta kan förklaras av berggrundens genomsläpplighet. I vissa länder, t.ex. och , bedöms problemet med bekämpningsmedel i grundvattnet vara stort. Vissa persistenta föreningar, som DDT, har kunnat påvisas i atmosfären där de kan transporteras långväga. DDT används inte längre i . Exempel på kända eller misstänkta effekter: hormonstörningar påverkan på biologisk mångfald Godkända bekämpningsmedel betyder inte att de är ofarliga. Felanvändning och överutnyttjande kan ge upphov till skador. har användningen av bekämpningsmedel i reducerats till hälften. Referenser till detta avsnitt är (30,31). Ftalater tillverkas av olja. Ämnen inom denna grupp kan falla inom ramen för Esbjerg-deklarationens definition på farliga ämnen. Ftalater är en stor grupp strukturellt närbesläktade ämnen som används framförallt som mjukgörare i PVC-plast. Exempel på ftalater är dietylhexylftalat (DEHP) (som är den mest använda ftalaten), diisodekylftalat (DIDP), diisononylftalat (DINP), dietylftalat (DEP) och butylbensylftalat (BBP). av de totala emissionerna av ftalater sker vid utomhusanvändning av PVC inom produktgrupperna underredsmassa, belagd plåt och belagd väv. Dessa produkter representerar av den totala tillförseln av ftalater till samhället. Emissioner till vatten sker från golv och tapeter vid rengöring. Ftalater kan också läcka från plast till omgivningen, från t.ex. ftalat-innehållande emballage till livsmedel eller till blod som varit i kontakt med ftalat- innehållande plast. I antas den högsta exponeringen av denna typ ske vid blodtransfusioner, dialys eller vid vård i respirator eller i hjärt-lung-maskin. Exempel på kända och misstänkta effekter: hormonpåverkan (av vissa ftalater) leverpåverkan på försöksdjur påverkan på fortplantningsorgan hos försöksdjur Referenser till detta avsnitt är (25,26,27). 3.1.4 Flyktiga organiska ämnen (VOC) Råvaran för flyktiga organiska ämnen (VOC - Volatile Organic Compounds) är främst fossila bränslen och trä. Det sker också en naturlig bildning av flyktiga organiska ämnen. Exempel på detta är terpenbildning och metanbildning. Metan bildas i risodlingar och av kreatur samt läcker ut från naturgasfyndigheter. Flyktiga organiska ämnen bildas vid förbränning av ovannämnda råvaror. Organiska lösningsmedel utgör också flyktiga organiska ämnen. Dessa lösningsmedel återfinns bl.a. i färger och lacker. Bensin- och dieselavgaser innehåller ett stort antal flyktiga organiska ämnen som visat sig vara genotoxiska11. Eten och bensen är exempel på sådana ämnen som finns i förhöjda halter i starkt trafikerade områden. Aldehyder bildas i atmosfäriska reaktioner då olika naturliga och syntetiska kolväten bryts ned. De bildas också vid förbränning, där bilavgaser är den största källan. Formaldehyd är den vanligast förekommande aldehyden. Andra aldehyder med liknande egenskaper är acrolein, acetaldehyd och crotonaldehyd. Motoralkoholer ger större utsläpp av aldehyder än bensin eller diesel och detta har tilldragit sig speciellt intresse i samband med att man börjat använda etanol som alternativ till framför allt diesel i bussar. Upptag av flyktiga organiska ämnen sker via andning. 11 Genotoxiska ämnen orsakar skador på generna. Exempel på kända eller misstänkta effekter: cancer (framför allt av avgaser) uppkomst av ozon som i sin tur kan leda till luftvägssjukdom påverkan på immunförsvaret skador på växter och djur Referens till detta avsnitt är (25). Fotokemiska oxidanter, t.ex. ozon, bildas av flyktiga organiska ämnen (VOC) och kväveoxider tillsammans med solljus. De sprids i luft och särskilt höga ozonhalter kan förekomma under högtryck. Eftersom ozon bildas ur andra ämnen och därmed med en viss tidsfördröjning återfinns de högsta halterna utanför de områden, t.ex. tätorter, där utsläppen av flyktiga organiska ämnen och kväveoxider är störst. Exempel på kända eller misstänkta effekter: skador på växter och grödor hälsoeffekter som t.ex. irritation på slemhinnor Referens till detta avsnitt är (7). 3.1.6 Andra halogenerade kolväten Halogenerade kolväten är kolväten som innehåller klor, fluor eller brom. De har sitt ursprung främst i olja och klor eller övriga halogener. Ämnen inom denna grupp kan falla inom ramen för Esbjerg-deklarationens definition på farliga ämnen. Ämnen som påverkar ozonskiktet negativt är bl.a. de fullständigt halogenerade kolvätena, s.k. CFC (köldmedium, blås- och jäsmedel i skumplast, tvättvätska i kemtvätt). Dessutom har haloner (brandsläckningsmedel), koltetraklorid och 1,1,1-trikloretan (lösningsmedel), HCFC-föreningar (samma användningsområde som CFC fast mindre skadliga för ozonskiktet) och metylbromid (bekämpningsmedel) samma effekt. Dessa ämnen är stabila och kan transporteras långväga i atmosfären. Exempel på kända eller misstänkta effekter: uttunning av ozonskiktet som i sin tur kan leda till skador på växter och djur hudcancer Referens till detta avsnitt är (32). Klorerade polymerer innefattar klorerade plaster och gummin. Stora mängder klorerade plaster, främst PVC (polyvinylklorid) finns i bruk i samhället eller är förbrukade och ligger på deponi. Man vet mycket lite om vilka klorföreningar som eventuellt bildas vid nedbrytning av dessa plaster och gummin. Tidsperspektivet för nedbrytning kan variera från till flera sekel eller ännu mer. Exempel på kända eller misstänkta effekter: vid förbränning av PVC kan klorerade dioxiner och furaner bildas vilka t.ex. kan ge Referens till detta avsnitt är (18). Exempel på klorerade lösningsmedel är koltetraklorid, 1,1,1-trikloretan, perkloretylen, trikloretylen och metylenklorid. Samtliga har använts för industriell avfettning och rengöring. Den huvudsakliga spridningen sker till luft. Människan exponeras framför allt i arbetsmiljön.