sou · GLB3192d2 · 1998-01-01 00:00:00 — Punkt 1a iii) som innebär ett krav att se till att inlagor och bevisning, i skriftlig eller muntlig form, i brottmål inte skall avvisas endast av den anledningen att de är upprättade på samiska eller finska De svenska bestämmelser som finns när det gäller skyldi ghet för domstol att översätta inlagor eller bevisning som ges in på annat språk än svenska , innebär ingen absolut rätt till översättning eller tolkning genom domsto- lens försorg. Detta medför att kraven i punkten 1 b ) iii) och 1c) iii) enligt vår uppfattning inte kan anses uppfyllda genom de svenska regler som finns . Å andra sidan finns inte någon regel som säger att inlaga eller bevisning skall avvisas enbart på den grunden att de är avfattade p å samiska eller finska. Vi anser därför att punkten 1a) iii) är uppfylld fö r både samiska och finska. Som allmän princip gäller att rä ttegången skall hållas på svenska språket (se prop. 1973 s. 25 och 71 samt prop. 1992/93:64 s. 15 f och s. 29). I 33 kap. 9 § finns en regel om att rätten vid behov får låt a över sätta handlingar som kommer in till, eller skickats ut från rätten . Lagrummet innebär att en inlaga på främmande språk skall övers ättas om det kan antas ha betydelse för målet. När det gäller översättning a v handlingar som sänds ut från domstolen anses bestämmel sen innebära att domstolen av kostnadsskäl bör vara försiktig med att översätta sådan a handlingar. Bara om översättning inte kan ordnas på annat sätt, geno m exempelvis släktingars försorg, bör domstolen översätt a handlingen. Den behovsprövning som skall göras innebär att rätten inte slentrianmässig t skall låta översätta allt material. Konsekvensen av att domstolen int e finner skäl att låta översätta en handling och att en part inte följer et t föreläg gande att ombesörja översättning torde bli att handlingen lämnas utan avseende på samma sätt som en grovt ofullständig handling (Fitger; Kommentar till RB 33:20). Regeln som gäller för rätt till tolkning finns i 5 kap . 6 §. Där anges att tolk kan anlitas om part, vittne eller annan som skall höras inför rätten inte är "mäktig svenska språket". Punkter eller stycken i del III i konventionen ... inte någon absolut rätt att få använda samiska eller finska vid domstol . Bara om man inte behärskar svenska finns möjlighet att få tolk. Bedöm- ningen av om tolk behöver anlitas görs av domstolen. Punkt 2 som innebär att inte vägra godkänna giltigheten av juridiska dokument upprättade på samiska eller finska De alternativa åtaganden som finns angivna under punkten 2 innebä r samtliga ett åtagande för att inte vägra godkänna juridisk a dokument avfattade på samiska eller finska endast av den anledningen att de är avfattade på dessa språk. Eftersom det inte finns någon regel elle r praxis i svensk rätt som innebär att ett juridiskt dokument skulle var a ogiltigt endast av den anledningen att det är avfattat på ett annat språk än svenska uppfyller enligt vår bedömning kraven enligt denn a punkt för både samiska och finska. Regler om ogiltighet av juridiska dokument avfattade på samiska eller finska finns ej i svensk rätt. 6.3Artikel 10, förvaltningsmyndigheter och samhällsservice Det övergripande syftet med artikel 10 är enligt konventionskommentare n att de som använder landsdels- och minoritetsspråk skall kunna använda dessa språk när de utövar sina medborgerliga rättigheter och fullgör sina medborgerliga skyldigheter. I artikel 10 behandlas tre olika områden av den offentliga sfären , nämligen, Punkter eller stycken i del III i konventionen ... lokala och regionala myndigheter och beslutande församlingar och organ som producerar offentliga tjänster, antingen de sker i offentlig eller privat regi, om det sker under offentlig kontroll. I inledningen till punkt 1och 3 som berör statliga myndigheter oc h offentliga tjänster inom de områden där tillräckligt många använde r landsdels- eller minoritetsspråken sägs att de följande bestä mmelserna får tillämpas "i rimlig utsträckning". Skälet till att denna begränsnin g skrivits in när det gäller åtagandena enligt punkterna 1 och 3 är enlig t konventionskommentaren, att en del av dessa bestämmelser kräve r omfattande insatser, såväl ekonomiska som när det gäller att ställ a personal och utbildning till förfogande för att kunna uppfyllas. Nä r begränsningen "i rimlig utsträckning" skrivits in är detta enligt kommen- taren därför att man insett att det i enskilda fall kan vara svårt at t och till fullo uppfylla dessa krav. Man har därför velat g e staten en möjlighet att avgöra i vilken mån det är realistiskt att ställa alla behövliga resurser till förf ogande och i vilken mån detta måste ske efter hand. Uttrycket "tillåta och/eller uppmuntra" i punkt 2 som berör lokal a och regionala myndigheter och beslutande församlingar syftar enlig t konventionskommentaren på att man tagit hänsyn till den regionala- och kommunala självbestämmanderätten. Uttrycket skall således inte tolka s så att man vid konventionens tillkomst har lagt mindre vikt vid möjlighe- ten att använda landsdels- eller minoritetsspråken i kontakt med lokal a och regionala organ än i kontakt med statliga, snarare tvärtom efterso m de lokala och regionala organens verksamhet ofta kan te sig viktigare för medborgarna än statliga myndigheters verksamhet. I konventionskommentaren påpekas att också en del av åtagandena i punkt 2 kan vara resurskrävande för de lokala organen. Staten måst e därför vid implementeringen av konventionen resp ektera att lokala organ för att kunna uppfylla åtagandet har rätt till tillräckliga ekonomisk a resurser som de inom ramen för den kommunala självbestämmanderät - ten själva beslutar om hur de skall använda. 6.3.2Punkter eller stycken som kan anta Kommitténs bedömning: uppfyller enligt vår bedöm - ning kraven i sex punkter eller stycken i artikel 10 för både samisk a och finska. Punkter eller stycken i del III i konventionen ... uppfyller enligt vår bedömning de punkter eller stycken i artikel 10 som anges nedan. Vi vill dock redan nu påpeka att för flera av d e punkter där det anges att staten skall uppmuntra och /eller tillåta användningen av landsdels- eller minoritetsspråk uppfyller bara åtagandet genom att tillåta att samiska och finska används vilket är et t svagare stöd för språken än om användningen av dem uppmuntras a v staten. Punkt 1a) v) som innebär en förpliktelse att tillse att handlingar som ges in av personer som använder finska eller samiska och som är upprättade på dessa språk anses giltiga uppfyller stycke v) i punkt 1 för båda samiska och finska , eftersom det inte finns någon regel i svensk lag som säger att handlin g inte skulle vara giltig om den är upprättad på annat språk än svenska. Huvudregeln för en myndighet som kommer i kontakt med någon so m använder ett annat språk än svenska finns i förvaltningslagens § 8. Dä r anges att myndigheten vid behov bör anlita tolk vid kontakter med de n som inte behärskar svenska. Bestämmelsen gäller både muntliga oc h skriftliga kontakter. Den svenska bestämmelsen innebär således at t myndigheter lika lite som domstolar i brottmål och tvistemål (se ova n artikel 9 angående domstolars skyldighet) har någon absolut skyldighe t att anlita tolk eller översättare om någon väljer att använda samiska eller finska i kontakter med myndigheten. Istället sker en behovsprövnin g innan tolk eller över-sättare anlitas. Detta innebär att en prövning görs av ärendets beskaffenhet, omfattningen och karaktären av det som skall över sättas och kostnaderna för tolkning/översättning ställt i relation til l detta. Det finns inte någon regel som innebär att handlingar som ges in p å samiska eller finska skulle anses ogiltiga bara på grund av att de ä r upprättade på dessa språk. uppfyller därför åtagandet enligt denn a punkt. Punkter eller stycken i del III i konventionen ... Punkt 1c) som innebär en förpliktelse att tillåta förvaltningsmyndig- heterna att upprätta handlingar på samiska eller finska uppfyller detta åtagande för både samiska och finska eftersom de t inte finns något förbud för myndigheter mot att upprätta handlingar också på andra språk än svenska. Lagstiftningen bygger på den underförstådda förutsättningen att svenska språket skall användas av myndigheterna. Detta gäller också myndigheters upprättande av handlingar. Det finns emellertid ingen bestämmelse som förbj uder myndigheter att också upprätta handlingar på samiska elle r finska. Det finns å andra sidan inte heller någon bestämmelse geno m vilken myndigheter uppmuntras att upprätta handlingar på dessa språk . Om det gäller ett meddelande från en myndighet till någon som e j behärskar svenska språket är situationen annorlunda. I det fallet gälle r förvaltningslagen 8 §. Punkt 2c) som innebär en förpliktelse att tillåta och /eller uppmuntra att regionala myndigheter ger ut sina officiella dokument jämväl på samiska eller finska uppfyller denna punkt på den lägre nivån, dvs genom att tillåta att officiella dokument ges ut av regionala myndigheter också på samiska eller finska. Åtagandet är uppfyllt på så sätt att det saknas förbud fö r myndigheter i mot att ge ut sina officiella dokument också på andra språk än svenska. Det saknas förbud mot att ge ut myndigheters officiella handlingar även på andra språk än svenska. Det finns inte heller i svensk rätt bestämmelse r som uppmuntrar att officiella dokument ges ut även på samiska elle r finska. Punkter eller stycken i del III i konventionen ... Punkt 2d) som innebär en förpliktelse att tillåta och /eller uppmuntra att lokala myndigheter ger ut sina officiella dokument jämväl på samiska eller finska uppfyller denna punkt på den lägre nivån, d.v.s genom att tillåta att officiella dokument ges ut av lokala myndigheter också på samisk a eller finska. Vi gör samma bedömning som ovan under punkt 2c). Se ovan under punkt 2 c). Punkt ) som innebär en förpliktelse att tillåta och /eller uppmuntra att traditionella och korrekta former av ortnamn på samiska eller finska används eller införs, vid behov jämsides med namnen på det officiella språket uppfyller detta åtagande genom att staten uppmuntrar att finska och samiska i så stor utsträckning som möjligt används på kartor oc h vägskyltar i de områden där dessa språk används. har, i enlighet med regeringens budgetproposition 1984/85:100, bil. 10, s. 474475, beslutat att stor hänsyn måste tas till de samiska och finska minoriteterna i norra vid fastställandet av namn på kartor och i samband med vägskyltning m.m. Vidare har de t angetts att de av fastställda kartnamnen bör var a normerande vid fast-ställande av namn på kartor och vägskyltar m.m. Nä r ortnamn i flerspråkiga områden fastställs skall de återges på de språk so m talas i området. Även det av minoriteterna tillämpade skrivsättet bö r användas. kartor anger numera ortnamn även på samiska oc h finska. har påbörjat arbetet med att komplettera ortnamn - sskyltar med de samiska/finska namnen i Norr- och . Någon tidpunkt för när arbetet skall vara slutfört finns inte angiven. Punkter eller stycken i del III i konventionen ... Punkt 5 som innebär en förpliktelse att tillåta att släktnamn används eller antas på samiska eller finska på begäran av de berörda uppfyller detta åtagande för samiska och finska genom de regler som finns i namnlagen som tillåter att släktnamn antas i enlighet me d inhemskt språkbruk vilket också omfattar samiskt och finskt språkbruk. I Namnlagen (SFS 1982:670) finns bestämmelser om hur efternamn förvä rvas. I 1 § sägs att barn förvärvar sina föräldrars efternamn vi d födelsen. I 12 § punkt 1, anges att ett nybildat efternamn måste ha ett uttal och stavning och sådan språklig form att det är lämpligt som efternam n här i landet. Vid denna lämplighetsbedömning räknas samiskt och finskt språkbruk som en del av det inhemska språkbruket. 6.4Artikel 11, massmedia Formen för stödet för användande av landsdels- eller minoritetsspråk i media är enligt konventionen beroende av det inflytande staten har över media. Oavsett inflytande kan staten dock enligt konventionskommenta- ren alltid uppmuntra till, och ekonomiskt stödja, användande a v landsdels- eller minoritetsspråk i media. Sådant stöd från staten behöv s enligt konventionskommentaren, och är viktigt, om dessa språk skall f å tillräckligt utrymme i media. De som använder språken utgör en för liten "marknad" för att annars vara attraktiva för media utan sådant stöd. Artikel 11 punkt 1 a) avser enligt konventionskommentaren att täcka den situationen att radio och TV har ett "public-service"- uppdrag. Detta gäller oavsett om radio- och TV-bolagen är privat ägda eller statligt ägda eftersom staten kan påverka programutbudet i sådana företag i båd a fallen, antingen genom lagstiftning eller avtal där det föreskrivs at t program på landsdels- eller minoritetsspråken skall finnas med i programutbudet. Åtagandena i punkt 1 b) och c) gäller för de fall rad io- och TV-bolagen uteslutande står under privat kontroll. I denna situation kan staten endast Punkter eller stycken i del III i konventionen ... "uppmuntra och /eller underlätta" användningen av språken. Exempel på sådana åtgärder kan enligt konventionskommentaren vara att ställ a frekven-ser till förfogande för utsändning av program på landsdels- eller minoritetsspråk. Samma förhållanden gäller för pressen som behandlas i punkten e. 6.4.2Punkter eller stycken som kan anta Kommitténs bedömning: uppfyller enligt vår bedöm - ning kraven i fem punkter eller stycken för samiska och sex för finska i artikel 11. uppfyller enligt vår bedömning följande punkter eller stycken i artikel 11. Punkt 1a) iii) som innebär ett krav att i den mån radio och TV står i det offentligas tjänst vidta lämpliga åtgärder för att radiostationer och TV- kanaler skall tillhandahålla program på samiska eller finska uppfyller denna punkt för både samiska och finska genom at t regeringen som villkor för sändningsrätten för radio- och TV-företage n i allmänhetens tjänst, föreskriver att företagen i sin programverksamhe t är skyldiga att ge samiska och finska tillräckligt utrymme i sina sändnin g- ar. Enligt radio- och TV-lagen (1996:884) avgör de företag som har rätt att sända program i rundradiosändning, dvs. (), (), () samt (TV4), ensamma vad som skall förekomma i de sändningar so m företagen anordnar. För att ett programföretag skall få sändningstillstånd krävs dock beslut från regeringen. I samband med att regeringen beviljar sådant tillstån d kan villkor för sändningsrätten meddelas av regeringen. De sändning - stillstånd som regeringen meddelat radio- och TV-företagen i allmänhe- tens tjänst, SVT, SR och UR trädde i kraft och gäller för UR till Punkter eller stycken i del III i konventionen ... utgången av samt för SVT och SR till . I villkoren för sändningsrätten finns angivet att programföretagen är skyldiga "att beakta språkliga och etniska minoriteters behov. Samiska, finska och tornedalsfinska skall inta en särställning". Punkt 1c) i) som innehåller en förpliktelse att uppmuntra och/ eller underlätta inrättande av minst en TV-kanal på samiska och finska uppfyller detta åtagande beträffande finska genom de regler som möjl iggör utsändning av en finländsk programkanal över 25 orter i och det ekonomiska stöd staten ger till detta. Beträffande samiska finns inte motsvarande regler eller stöd. När det gäller finländska TV-program finns i radio- och TV-lage n bestämmelser som reglerar möjligheten till marksändningar via Stock - holm av en finländsk TV-kanal. De finska sändningarna kan ses i och i 25 orter i landet via kabelmottagning. Därmed blir det möjligt att nå en stor del av de finsktalande i . På motsvarande vis tillhandahåller en TV-kanal som återutsänder. TV-utbytet mellan oc h inleddes och har successivt utökats. Verksamhete n bygger på en ömsesidighetsprincip där de båda länderna svarar fö r jämförbara kostnadsåtaganden. Den svenska insatsen bekostas med statsbudgetmedel och uppgår för till . Punkt 1d) som innehåller ett krav på att uppmuntra och/eller underlätta produktion och distribution av radio- och TV-program på samiska och finska uppfyller åtagandet enligt denna punkt för både samiska oc h finska genom de krav som ställs på programverksamheten i villkoren för den sändningsrätt som staten beviljat radio- och TV-företagen i allmänhe - tens tjänst. Där anges så som framg år ovan under punkt 1a) att företagen i sin Punkter eller stycken i del III i konventionen ... programverksamhet skall ta särskild hänsyn till språkliga och etnisk a minoriteter och att samiska, finska och tornedalsfinska skall inta en särställning i detta sammanhang. Vi anser att svenska staten på detta sätt uppmuntrar till produktion och distribution av radio- och TV-program på samiska och finska. Punkt 1e) i) som innehåller ett krav att uppmuntra och/eller underlätta att minst en tidning grundas och/eller upprätthålls på samiska och finska uppfyller denna punkt för både samiska och finska genom d e särskilt förmånliga regler som gäller för presstöd till tidningar so m innehåller text på finska och för tidningar vars text inte i huvudsak ä r skriven på svenska och vänder sig till språkliga minoriteter i . Tidningar på samiska har också möjlighet att få ekonomiskt bistånd vi a som i sin tur får statligt stöd för att bl.a. stödja samisk kultur och samiskt språk. I presstödsförordningen (1990:524) finns regler som gynnar tidninga r som vänder sig till språkliga minoriteter. Enligt 2 kap. 8 § kan begränsat driftsstöd lämnas för en dagstidning i trots att samtlig a för utsättningar för allmänt driftsstöd inte är uppfyllda. Kravet är at t tidningen har ett redaktionellt innehåll som till är skrivet på finska. Vissa förmånliga regler för presstöd finns också i 2 kap 11 §, för tidningar vars text inte i huvudsak är skriven på svenska och som vänder sig till språkliga minoriteter. Punkt 1f) ii) som innehåller ett krav på att tillämpa gällande bestämmel- ser för finansiellt stöd även till produktion av TV-program på samiska och finska Punkter eller stycken i del III i konventionen ... uppfyller detta krav för både samiska och finska genom de t statliga stöd som ges till programföretagen i allmänhetens tjänst. Produktion av TV-program stöds av staten genom de krav staten ställe r på programföretagen i allmänhetens tjänst. I anslagsvillkoren för U R nämns program på invandrar- och minoritetsspråk särskilt. Därutöve r finns de krav på särskilt utrymme för samiska, torned alsfinska och finska i programföretagens verksamhet som regeringen ställt som villkor för pro - gramföretagens sändningstillstånd, se ovan under punkt 1a). Punkt 2 som innehåller ett krav att garantera friheten att från grann- länder direkt ta emot radio- och TV-sändningar på språk som brukas på samma eller liknande form som samiska och finska i , samt friheten att via den tryckta pressen ta emot information på samiska eller finska uppfyller detta krav för både samiska och finska genom de n allmänna bestämmelsen i 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och i 1 kap. 7§ yttrandefrihetsgrundlagen där rätten till oförä ndrad vidaresändning av radioprogram och TV-program som kommer från utlandet slås fast. Den grundläggande bestämmelse om tryckfrihet och om rätt att frå n grannländer ta emot radio- och TV-sändningar på samiska och finska är de ovan refererade bestämmelserna. När det gäller tryckfrihet finns int e någon begränsning av tryckfriheten med hänvisning till på vilket språ k tryckt skrift utges. I enlighet med bestämmelsen i yttrandefrihetsgrundla- gen äger mottagning av finländska TV-program rum (se ovan under punkt 1c)). När det gäller radiosändningar på samiska förekommer samsändnin g av radionyheter med redaktionerna i och . Punkter eller stycken i del III i konventionen ... 6.5Artikel 12, kulturell verksamhet och kulturella inrättningar I konventionskommentaren påpekas att landsdels- eller minoritetsspråken och den kultur som hänger samman med språken i regel har svårt att f å tillräckligt utrymme i kulturell verksamhet av olika slag. I artikel 12 anvisas i huvudsak två vägar för staten att stödja landsdels- elle r minoritetsspråkens ställning i kulturutbudet. Det ena är att ge direk t ekonomiskt stöd till verk på landsdels- eller minoritetsspråk och det andra är att på olika sätt tillförsäkra att de statliga organ som ger stöd åt kulturel l verksamhet ger tillräckligt utrymme och stöd åt produktioner som främja r kunskap i, och användning av landsdels- eller minoritetsspråken och deras kultur. Samtliga åtaganden i artikel 12 punkt 1 gäller inom de områden dä r landsdels- eller minoritetsspråken används av hävd. I punkt 2 finns en bestämmelse om stöd för kulturell verksamhet även utanför det områd e där språken används av hävd. Bestämmelsen kan jämföras med mot - svarande bestämmelse inom utbildningsväsendet, artikel 8 punkt 2. 6.5.2Punkter eller stycken som kan anta Kommitténs bedömning: uppfyller enligt vår bedöm - ning kraven i nio punkter eller stycken i artikel 12 för samiska och fem för finska. uppfyller enligt vår bedömning följande punkter eller stycken i artikel 11. Punkt 1a) som innebär en förpliktelse att uppmuntra uttrycksformer och initiativ som utmärker samiska och finska och främja olika sätt att få tillgång till verk på dessa språk uppfyller kraven i denna bestämmelse både för samiska oc h finska genom de åtaganden svenska staten gjort angående statligt stöd till olika typer av kulturyttringar på samiska och finska och det statliga stöd som ges för att stödja litteratur på dessa språk. Punkter eller stycken i del III i konventionen ... När det gäller statligt stöd till samisk kultur och språk fördelas dett a numera av . Enligt sametingslagen (1992:1433) som trädde i kraft , är en av främsta uppgifter at t bevaka frågor som rör samisk kultur och språk. Till uppgifterna hör också att besluta om fördelningen av statens bidrag och av medel ur Samefon- den till samisk kultur och samiska organisationer samt av andra medel som ställs till samernas gemensamma förfogande. För budgetåret 199 7 avsatte staten via i bidrag till samisk kultur. Av den redogörelse som lämnat för hur motsvarande statliga medel användes 1995/96 framgår att anvisade, till samiska organisationer, föreningar och tidningen - ket, till samiska kulturprojekt, till samisk forskning och studiefinansiering inom forskar- utbildningen, som bidrag till samisk teater, till samisk slöjd och till samisk biblioteksverksamhet. har flera språkkonsulenter anställda. I deras arbete ingå r översättningsarbete och terminologiarbete. Dessutom f inns även en över- sättare som översätter handlingar till samiska och svenska. ha r även bidragit med finansieringen av ett projekt som vid bedriver. Projektet syftar till att samla in och utreda behovet av nya samiska ord och begrepp. När det gäller finska språkets utveckling i ges statligt stöd via ett direkt anslag i statsbudgeten åt var s uppgift är att vårda och utveckla finska språket i . får också ekonomiskt stöd från . De regler som finns för statligt stöd till bokutgivning enligt förordning- en (1993:449) om statligt litteraturstöd innehåller särskilt förmånlig a regler för stöd till litteratur på invandrar- och minoritetsspråk. Enligt bibliotekslagen (1996:1596) skall folk- och skolbiblioteken ägna särskild uppmärksamhet åt invandrare och andra minoriteter bl.a genom att erbjuda litteratur på andra språk än svenska och i former särskil t anpassade för dessa gruppers behov. Genom särskilt anslag angivet i regleringsbrev till stöder staten ett samnordiskt projekt med en bokbuss i kommun med verksamhet i norra gränsområdet mellan , SOU 1997:192 Punkter eller stycken i del III i konventionen ... Bokbussen har litteratur på såväl samiska som finska . På samma sätt stöds genom särskilt anslag i regleringsbrev. prioriterar litteratur på meän kieli men ha r också samisk litteratur. När det gäller teater ger stöd åt samisk teaterverksamhet.