sou · GLB3107 · 1998-01-01 00:00:00 — Att svaren varierar från program till program är knappast förvånande bl.a. med tanke på att som nämnts omfattningen av APU:n varierar. I genomsnitt är det av eleverna som svarar Instämmer helt i påståendet Det är b ra att en del av grundutbildningen ligger på företag. Den högsta siffran, , gäll er elever på Byggprogrammet (BP) och den lägsta, , gäller elever på Energiprogrammet (EN) och Omvårdnadsprogrammet (OP). av alla elever helt i påståendet APU är ett br a komplement till utbildningen på skolan. Den högsta siffran, , gälle r elever på Barn- och fritidsprogrammet (BF) och Byggprogrammet (BP) och den lägsta, , elever på Elprogrammet (EC). Beträffande påstående t APU-perioderna har stor betydelse för mina kunskaper i yrket är genoms - nittssiffran för Instämmer helt medan Energi- och Elprogrammen har låga siffror (, respektive ). I den sammanfattning av elevsvaren som finns i rapporten framhålls bl.a. att de flesta eleverna anser: –att skolan gav en bra information –att de blivit väl mottagna på arbetsplatsen –att handledaren gjort bra genomgångar om uppläggningen –att samarbetet mellan yrkesläraren och handledaren fungerat väl –att det är viktigt att yrkesläraren besöker APU-företaget –att de hade god kontakt med arbetskamraterna –att de fick lära sig nya moment under APU:n –att det var bra att de fick en del av sin grundutbildning på en arbetsplats –att APU är ett bra komplement till skolans undervisning –att APU:n har stor betydelse för deras yrkeskunskaper. genomförde i samverkan med Svensk a kommunförbundet en undersökning om handledarutbildning i samband med arbetsplatsförlagd utbildning (APU)3. Undersökningen bygger på et t systematiskt urval av totalt 110 gymnasieskolor i hela landet. Samtliga program med yrkesämnen vid dessa skolor ingår i undersökningen som gäller fyra målgrupper: kontaktpersoner, programansvariga, skolledare och handledare/utbildningsledare vid företag med APU. 3 Handledarutbildningens funktion, innehåll och form i samband med gymnasiesko- lans arbetsplatsförlagda utbildning (Lägesrapport från projekte t Samverkan Skola–arbetsliv) 112 Utbildning för ett yrke för de olika målgrupperna. För intervjuerna om fann s särskilda manualer. Enkäterna till skolorna besvarades av 92 kontaktpersoner och 269 programansvariga. Enkäten till företag utsändes till 130 av de handledar e som skolor uppgett som medverkande i APU:n. Av dessa svarade 74. Från 4 företag kom svar att de upphört och från 18 företag kom meddelande om att man saknade utbildad handledare. Intervjuer gjordes med 22 skolledare och 46 handledare. Undersökningen har bl.a. uppgifter om i vad mån handledarutbildningen genomförts. Resultaten framgår av följande tabell. Handledarutbildningen i de gymnasieskolor som ingått i undersökning Barn- och fritid (BF) Bygg (BP) El (EC) Energi (EN) Fordon (FP) Handels- och administration (HP) Hantverk (HV) Hotell- och restaurang (HR) Industri (IP) Livsmedel (LP) Medie (MP) Naturbruk (NP) Omvårdnad (OP) Tabellen visar att handledarutbildning anordnas endast för totalt 118 av 269 program (). Enda programmet med handlarutbildning i alla skolor är Omvårdnadsprogrammet (OP). Även Barn- och fritidsprogram- met har handledarutbildning i många skolor. Handledarutbildningen har särskilt svag ställning på Bygg-, Medie- och Handels- och administra- tionsprogrammen. Enkäten till handledarna visar att 41 av 74 handledare () fått handledarutbildning programmen funnits på skolan. 11 av de 74 handledarna fick handledarutbildning under ÖGY-försöken. Utbildning för ett yrke 113 På frågan om vem som finansierar handledarutbildningen svarar 54 skolor kommunen, 4 skolor branschen och 2 skolor . Ingen skola uppger att det är medel från som utnyttjats för att finansiera handledarutbildningen. Enkätsvaren visar dels att handledarutbildningen har en liten omfatt- ning, dels att skolor förefaller inte känna till att har tilldelat kommunen särskilda medel för handledarutbildning. Enligt kommitténs uppfattning visar detta behov av att regeringen ändrar bestämmelserna i regleringsbrevet så att utbetalning endast görs till kommuner och land- sting som genomfört handledarutbildning. När en sådan förändring genomförs bör informera skolhuvudmännen. Kommittén framhöll i sitt andra delbetänkande (s. 96) att utbildning på arbetsplats är avgörande för yrkesutbildningen kvalitet och ansåg att minimigränsen bör höjas. En möjlighet som sällan utnyttjats är att förlägga APU även till ferietid, t.ex. . Kommittén tar i kapitel 7 om kursutform- ning upp frågan om läsårsregleringen. De undersökningar som genomfört visar klart att APU:n genomgår en positiv utveckling, både vad gäller omfattning och kvalitet. Enligt kommitténs mening kan det dock inte accepteras att vissa program har – och länge haft – en omfattning på APU:n som ligger under gällande bestämmelser. Detta kräver enligt kommitténs uppfattning överläggningar mellan regeringen och berörda branschorganisationer. Det kan inte heller accepteras att skolorna förbiser att göra anmälningar till . Dessa anmälningar är viktiga underlag för tillsyn. I regeringens utvecklingsplan framhålls att APU är en viktig del av yrkesutbildningarna och att regeringen delar kommitténs uppfattning om att minimigränsen bör höjas. Genom APU får eleverna på ett tidigt stadium kontakter med arbetsgivare. Detta kan enligt utveck- lingsplanen öka möjligheterna till anställning efter det att eleven lämnat gymnasieskolan. 6.6Fristående gymnasieskolor i företagsregi Kommittén har utarbetat en enkät med syfte att närmare kunna beskriv a verksamheten vid ett antal nya fristående gymnasieskolor. 114 Utbildning för ett yrke Bland de nya fristående gymnasieskolorna återfinns ett antal industrigym- nasier. Det är framför allt stora industrikoncerner som inrättat sådan a gymnasier bl.a. för att säkerställa rekryteringen av medarbetare ino m produktionen. Följande industrigymnasier ingår i kommitténs undersökning: SKF Tekniska Gymnasium, Av dessa industrigymnasier är alla utom Industrigymnasium godkända som fristående gymnasieskolor med specialutformade program och berättigade till kommunala bidrag för elevernas utbildning. Antalet elever i industrigymnasierna och antalet sökande till årskurs 1 framgår av följande tabell. Antal elever i årskurs Som synes är antalet sökande m ycket större än antalet platser. Totalt sett var antalet sökande mer än två gånger antalet intagningsplatser. Högst a sökandetalet hade med mer än åtta sökande per intagningsplats. Eleverna vid industrigymnasierna har i regel inte lön under den schema- lagda undervisningstiden men har möjlighet till avlönat arbete på fritid och under ferier. Eleverna är i regel inte garanterade anställning efter gymnasies- tudierna. I dessa båda hänseenden utgör Industrigymnasium , Utbildning för ett yrke 115 Söd ertälje, ett undantag, eftersom eleverna där har månadslön unde r studietiden och är garanterade anställning efter studietiden. Antalet undervisningstimmar för eleverna totalt under de tre utbildningså- ren överstiger det timantal som gäller för program med yrkesämnen (). Vid ABB:s gymnasier omfattar undervisningen . Vid Volvogymnasiet omfattar undervisningen men eleverna kan därutöve r få teknisk lärlingsutbildning . SKF Teknisk a Gymnasium och gymnasium har samt Industrigymnasium . Vissa av industrigymnasiernas lärare i yrkesämnen är lärare på helti d medan andra undervisar på deltid och har sin övriga tjänst vid företaget. För övriga ämnen anlitas i regel lärare vid den kommunala gymnasieskolan. I undervisningen söker man vid industrigymnasierna integrera yrkesämnen och kärnämnen. De specialutformade programmen bygger på att kurser hämtas från olika program, i regel Naturvetenskap (NV), Industri (IP) och El (EC). Beträffande fördelningen mellan pojkar och flickor dominerar pojkarna på flera industrigymnasier. Undantag är Volvogymnasiet och Gymnasium med relativt hög andel flickor. Flera av industrigymnasierna har speciella pedagogiska måldokument. ABB:s gymnasier har som mål (visioner): –Hel arbetsdag med långa arbetspass –Både flickor och pojkar En fristående gymnasieskola kan hos ansöka om rätt til l offentligt bidrag. Vid beslut om bidrag skall yttranden från berörda kommuner inhämtas. Bidrag skall inte utgå om etableringen av den fristående skolan innebär påtagligt negativa konsekvenser av beståend e karaktär för gymnasieskolorna i en eller flera berörda kommuner. har genomfört tillsyn vid flera av industrigymnasierna oc h funnit att skolorna väl svarar mot gymnasieskolans allmänna mål. Vad gäller industrigymnasierna visar bl.a. kommitténs enkät oc h tillsyn att undervisningen vid dessa fristående gymnasieskolor håller en hög kvalitet. Skolorna är i många hänseenden resursstarka. De n tekniska utrustningen är modern och undervisningen kan väl anpassas efter 116 Utbildning för ett yrke de aktuella behoven inom industrin. Många elever söker till industrigymnasi- erna, vilket innebär att de elever som tas in har höga betyg från . En allmän uppfattning hos industrigymnasierna själva och som kommittén kan dela, är att industrigymnasierna har goda förutsättningar att vara e n pedagogisk kraft i utvecklingen av den gymnasiala yrkesutbildningen. I finns ett fristående gymnasium som drivs av . Undervisning ges på Samhällsvetenskapsprogrammets gren Ekonom i (SPEK) och på Handels- och administrationsprogrammet (HP). Läsåre t 1996/97 intogs totalt 65 elever bland ca 200 sökande. Undervisningen är problemorienterad och utgår från varje elevs erfarenhet och kunskapsnivå – varje elev har en egen studieplan. Ett centralt inslag i skolans arbetssätt är projektarbete med självständiga arbetsuppgifter i små grupper och i längre arbetspass. En stor del av undervisningen är förlagd till arbetslivet för att elevern a skall se sambandet mellan sitt skolarbete och verkligheten utanför skolan. Kommittén behandlade i sitt andra delbetänkande i enlighet med sina direktiv den gymnasiala lärlingsutbildningen relativt utförligt. Kommittén utgick från den definition av den gymnasiala lärlingsut - bildningen som finns i gymnasieförordningen (2 kap. 21 §), nämligen att en elev kan förena sina gymnasiestudier med en anställning som syftar till e n yrkesutbildning. Kommittén pekade bl.a. på följande förhållanden. –Lärlingsutbildningen omfattade ca 3 000 elever men endast ett fåtal elever . –Denna minskning beror enligt kommitténs analys bl.a. på det delade huvudmannaskapet, bristande information, att lärlingsutbildningen inte finns som sökalternativ samt svårigheten att finna lämpliga schematek- niska lösningar. Utbildning för ett yrke 117 Kommittén konstaterade i sitt andra delbetänkande vidare att den gym- nasiala lärlingsutbildningen i den nya gymnasieskolan inte fått en såda n omfattning att den kan bli föremål för en meningsfull utvärdering. Kommit- tén beskrev också de modeller för lärlingsutbildnin g som finns i andra länder. I prövas f.n. en modell med två skolförlagda år och därefter ett eller förlagda till en arbetsplats. Avtalsenlig lärlingslön utgår när eleve n deltar i produktionen. I flera EU-länder, bl.a. och , tillämpas ett s.k. dualt system, dvs. ansvaret för yrkesutbildningen dela s mellan företag och yrkesskolor. En i vanlig modell är att eleverna tillbringar 3–på en arbetsplats och 1–vid yrkessko- lan för undervisning i yrkesteori och allmänna ämnen. Lärlingslön utgå r . I sitt andra delbetänkande berörde kommittén även det förslag til l lärlingsutbildning som presenterade i sitt slutbetänkande (SOU 1996:34), nämligen en fyrårig lärlingsutbildning omfattande 2–2,teoretisk utbildning och 1,5–praktiskt arbete. I utvecklingsplanen behandlas bl.a. den gymnasiala lärlingsutbildningen. Regeringen föreslår (s. 78–79) att en ny och modern lärlingsutbildning skall erbjudas gymnasieelever som vill genomföra större delen av si n yrkesutbildning på en arbetsplats. I två avseenden avviker den i utvecklingsplanen föreslagna lärlingsut - bildningen från den nuvarande gymnasiala lärlingsutbildningen. För de t första skall huvudmannaskapet inte vara delat mellan gymnasieskolan och arbetslivet utan gymnasieskolan skall ha hela det övergripande utbildnings- ansvaret för eleven. För det andra krävs i stället för anställning överen - skommelser om elevens utbildning på arbetsplatsen. Den lärlingsutbildning som föreslås i utvecklingsplanen inleds med utbildning (inkl. APU) inom nuvarande nationella program och avslutas med en lärlingsutbildning , omfattande även undervisning i resterande kärn- och karaktärsämnen för att eleven skall kunna nå de n kunskapsnivå som gäller för de nationella programmen, dvs. grundläggande behörighet för högskolestudier. I utvecklingsplanen sägs (s. 86) att regeringen avser fortsätta att bereda och utreda förutsättningarna för nationella program med lärlingsutbildning. Enligt utvecklingsplanen bör diskussioner föras bl.a. med arbetsmarknadens parter och branschorganisationer, kommunala företrädare och Svensk a 118 Utbildning för ett yrke Regeringen räknar med att kunna förelägga riksdage n förslag senast . I regeringens vårproposition (prop. 1996/97:150) föreslås en försöks - verksamhet med lärlingsutbildning . 6.7.3Riksdagsmotioner med anledning av regeringens utvecklingsplan Flera parti- och kommittémotioner med anledning av regeringens utveck- lingsplan behandlar förslaget till lärlingsutbildning. Därvid utvecklas bl.a . vissa modeller för lärlingsutbildning som avviker från regeringens förslag. I motion 1996/97:Ub20 av m.fl. (m) påpekas att det är fullt möjligt att genomföra lärlingsutbildning men att intresset av flera anledningar varit alltför lågt. Lärlingsutbildningen bör enligt motionä- rerna ligga under ett eget program – Lärlingsprogrammet – och få den strukturen att skolan tar ansvaret för utbildningen och arbetslivet för de avslutande, i de flesta fall två åren. Företag/arbets - platser bör under de tredje och fjärde åren få en ersättning motsvarand e kommunens kostnad för yrkesutbildning . Lärlingen bör få e n ersättning som motsvarar insatsen i produktionen. Motionärerna ställer sig frågande om regeringen klarar av att i en proposition lägga tillräckligt konkreta förslag beträffande lärlingsutbildningen. I motion 1996/97:Ub24 av m.fl. (c) framhålls bl.a. att regeringen och kommit överens om att en modern lärlingsut - bildning bör utvecklas inom gymnasieskolan. Motionärerna anser att många lärlingsplatser kan skapas i småföretag. Man pekar på att den i utvecklings- planen föreslagna modellen inte kräver några statliga initiativ för at t åstadkomma avtal med ersättningar för lärlingarna. En vidgad samverkan mellan gymnasieskolans utbildningar och de arbetsmarknadspolitiska åt- gärderna förordas. I motion 1996/97:Ub26 av m.fl. (fp) sägs att det är bra att regeringen äntligen insett behovet av en ny lärlingsutbildning. En ny lärlingsutbildning anses ge stora möjligheter till positiv samverkan mellan gymnasieskolan och arbetslivet på orten ... både i form av medverkan och direkt samarbete om program, utbildningar och kurser. I motion 1996/97:Ub28 av m.fl. (mp) sägs att förslaget i utvecklingsplanen om lärlingsutbildning ger intryck av att vara en utbyggd APU. Enligt motionärerna bör grun den för en ny lärlingsutbildning läggas genom en parlamentarisk utredning och i samverkan med arbetsmar- Utbildning för ett yrke 119 Man anser att regeringen redan i utvecklingsplanen borde ha presenterat olika huvudalternativ för lärlingsutbildningen. I motion 1996/97:Ub27 av m.fl. (kd) framhålls vikten av att teoretiska studier och APU varvas . Lärlings- delen bör få börja direkt och inte som regeringen och föreslår vänta . I motion 1996/97:Ub22 av m.fl. (v) framhålls beträffande lärlingsutbildningen att det i alla utbildningar bör finnas e n växling mellan teori och praktik. Man tar inte ställning till förslaget o m lärlingsutbildningen utan önskar mer information för att kunna bedöm a vilka konsekvenserna kommer att bli. I delbetänkandet Unga och arbete (SOU 1997:40) föreslår en lärlingsutbildning som ett likvärdigt alternativ till övrig a program i gymnasieskolan för de unga som vill gå direkt ut i arbetslivet efter . menar att följande krav skal l ställas på en lärlingsutbildning. –Den skall vara behörighetsgivande. –Arbetsmarknadens parter skall ha ett avgörande inflytande över innehåll och utformning. –Utbildningskontrakt skall slutas mellan skolan och arbetsgivaren. –Inget anställningsförhållande skall föreligga. 6.7.5Kommitténs bedömning beträffande lärlingsutbildningen Kommittén har i sitt andra delbetänkande tagit upp orsakerna till att den gymnasiala lärlingsutbildningen praktiskt taget upphört att utgöra et t alternativ till den yrkesutbildning med APU som ges i de nationella programmen med yrkesutbildning. Kommittén konstaterar nu att regeringen i sin utvecklingsplan löst vissa av de problem som den nuvarande gymnasiala lärlingsutbildningen har. I stället för ett delat huvudmannaskap får gymnasieskolan det fulla ansvaret. Vidare krävs inte något anställningskontrakt mellan eleven och företaget . Genom att lärlingsutbildningen blir en alternativ utbildningsväg inom d e 120 Utbildning för ett yrke nationella programmen med yrkesämnen bör informationen om lärlingsut - bildningen kunna förbättras avsevärt. Kommittén konstaterar dock att det finns ytterligare frågor i samband med lärlingsutbildningen som behöver l ösas. Hit hör t.ex. frågor om på vilka program lärlingsutbildning skall finnas, om och hur och när en elev skall söka lärlingsutbildning, om det kan utgå lärlingslön, vem som avgör vilka elever som skall få lärlingsutbildning, vilka insatser som branschorganisationerna bör svara för och om ersättning till företag skal l kunna utgå. Enligt kommitténs uppfattning är det angeläget att bl.a. dessa frågo r utreds. Erfarenheterna från försöksverksamheten kommer också att kunn a belysa aktuella frågor. Begreppet kvalitetssäkring har under använts inom arbetslivet , framför allt inom tillverkningsindustrin. SAF har genom kurser och materialproduktion verkat för ett införande av ett speciellt kvalitetssäkrings- system, ISO 9000. (ISO betyder och 9000 är nummerserien för området kvalitet.) För att kunna tillämpa ISO 9000 måste företaget ha en kvalitetspolic y och mätbara mål för verksamheten. Ansvar och befogenheter skall var a definierade. När företaget uppfyller kraven som ä r angivna i standarden för ISO 9000 har ett kvalitetssystem införts. I praktiken innebär detta att företaget s verksamhet är beskriven i form av instruktioner som medarbetarna har varit med om att utarbeta och har tillgång till i särskilda handböcker. Kvalitetssys- temet är det regelsystem som skall styra arbetet. Kommittén framhöll i sitt andra delbetänkande att det är angeläget at t yrkesutbildningen, som totalt sett omfattar en betydande del av gymnasiesko- lan, kan kvalitetssäkras. Enligt kommittén kan kvaliteten inom nationella program med yrkesämnen garanteras bl.a. genom kursplaner och betygskrite- rier samt kommunens och uppföljning och utvärdering . arbete med kursplaner och betygskriterier måste ske i samverkan med arbetslivet för att dessa dokument skall kunna spegla de aktuella oc h framtida yrkeskraven inom respektive område. Eftersom det i en gymnasial lärlingsutbildning inte finns några kursplaner är det arbetsplatserna so m svarar för handledning och kontroll av utbildningskvaliteten. Utbildning för ett yrke 121 Kommittén framhåller vidare att yrkesutbildningen bör kunna utvecklas positivt genom att uppmärksamheten mer inriktas mot utbildningens kvalitet än dess organisation. I regeringens utvecklingsplan finns ett kapitel om skolans styrning och kvalitetsutveckling. Därvid preciseras bl.a. ansvar för att de t nationella uppföljningssystemet kontinuerligt utvecklas och tillgodose r nationella och lokala behov av aktuell, relevant information. Som kvalitets- mått behövs ett antal centralt utarbetade prov. Regeringens uppdrag til l att utveckla en provbank omnämns. I denna provbank skall ingå instrument, uppgifter och prov för bedömning av kunskaper, i flera ämnen (s. 107). Kommitténs försl ag om kvalitetssäkring av yrkesutbildningen omnämns i utvecklingsplanens kapitel om gymnasieskolan (s. 80). Enligt regeringens bedömning finns det goda skäl att pröva om en yrkesexamen kan införas på flera nationella program och för flera yrkesinriktningar. För att få en sådan examen bör eleven ha genomfört ett projektarbete som motsvarar en verklig arbetsuppgift inom det berörda yrkesområ det. Ett alternativ till projektarbete kan vara att eleven får sitt praktiska kunnande bedömt. Genomförandet av ett sådant praktiskt prov bör göras gemensamt av skolan och arbetslivet , t.ex. efter beslut i programråd eller motsvarande. De centrala kraven på en yrkesexamen bör utarbetas i nära sam råd med berörda branschföreträdare. Kommittén anser nu – liksom i sitt andra delbetänkande – att frågan om kvalitetssäkring av den gymnasiala yrkesutbildningen är angelägen. Kvalitetssäkring av utbildningen på program med yrkesämnen är et t gemensamt ansvar för skolan och arbetslivet. Representanter för arbetslivet bör tillsammans med aktivt arbetande yrkeslärare beskriva de krav som ställs på personalen inom respek tive yrkesområde. Ansvaret för att sådana krav preciseras i form av yrkesprov bör ligga på skolan oc h branschorganisationerna gemensamt. Yrkesprov i form av gesällprov var vanliga förr och finns fortfarand e kvar för de yrken för vilka mästarbrev utfärdas, t.ex. dam- och herrfrisör , konditor, tapetserare och urmakare. För de flesta av dagens yrken sakna s emellertid gesällprov och liknande. Ett yrkesprov bör för att kunna ge en god uppfattning om en elev s yrkeskunskaper belysa såväl elevens praktiska som teoretiska kunnande . Yrkesprovet bör ge en allsidig belysning av elevens kompetens. Ett prov får inte alltför ensidigt belysa elevens praktiska kunnande utan också visa t.ex. elevens samarbetsförmåga och kommunikativa färdigheter. Vidare bö r observeras att skriftliga prov kan missgynna elever som har svårt att uttrycka sig i skrift och att muntliga prov kan missgynna andra elever. Ett centralt fastställt yrkesprov av god kvalitet bör kunna bidra till en god utveckling av gymnasieskolans yrkesutbildning. På lokal nivå kan ett 122 Utbildning för ett yrke yrkesprov ge programråd/motsvarande idéer om vissa åtgärder. Vidare kan yrkesläraren få stöd för att utveckla sin undervisning efter de aktuella be - hoven inom yrkesområdet. Yrkesutbildningen utgör en stor del av gymnasieskolans utbildning . Antalet elever (i årskurs 1–3) på alla nationella program utom ES, NV och SP var 132 040 eller av totala antalet elever på nationella program (281 944). Härtill kommer den yrkesutbildning som ges på Specialutformade program och Individuella program. Att yrkesutbildningens kvalitet höjs är ett viktigt mål för reformeringen av gymnasieskolan. Förändringarna i arbetslivet ställer stora krav på yrkesutbildningen s innehåll och kvalitet. Det är bl.a. för att möta dessa krav som yrkesut - bildningen i den nya gymnasieskolan har ett ökat inslag av kärnämnen och en fastställd andel av utbildningen i yrkesämnena i form av arbets- platsförlagd utbildning (APU). Det är enligt kommittén viktigt att undervisningen i kärnämnen stöder undervisningen i yrkesämnena. Bl.a. för att eleverna skall få en god bild av de aktuella kraven inom ett yrkesområde är APU ett viktigt inslag. De undersökningar kommitté n fått ta del av visar att APU:n fungerar i stort sett väl. En målbeskrivning för APU är under utarbetande vid . Kommittén har även studerat yrkesutbildningen vid gymnasieskolor i företagsregi, bl.a. industrigymnasierna, och funnit att dessa gym - nasieskolor har en hög kvalitet på sin utbildning. Förä ndringarna i arbetslivet ställer stora krav på yrkesutbildningens innehåll och kvalitet.