sou · GLB3138d2 · 1998-01-01 00:00:00 — De är inte mogna för den här friheten. Helt enkelt är det iranska kvinnors fel att många fa- miljer upplöses. Efter invandringen ändrar de sig drastiskt. De attackerar sina män genom att ställa höga krav och försöka få tillbaka och ersätta sina förlorade möjligheter och rättigheter i hemlandet. I kämpade vi för kvinnors rättigheter. Vi jobbar mycket mer här än hemma. Här får kvinnorna också så mycket frihet som de aldrig kunnat drömma om. Men det hjälper inte. De är aldrig nöjda. Jag upplever att här måste man kontrollera kvin- nor. Därför att de är mycket outvecklade och inte kan kontrollera sig själva. Annars leder allt till kaos och anarki. Vi hade inga problem. Vi hade hus, bil och reste mycket. Jag tror att hon läm- nade mig för att få omväxling. Så låter det gamla patriarkatets röst. Men det var inte så länge sedan man resonerade på samma sätt i . Trots att det finns starka fördomar mot invandrarmän – särskilt mot dem som kommer från islamiska länder – kvarstår det faktum att många invandrarmän använder dessa argument för att försvara och legitimera sitt gamla patriarkala synsätt. Men sådana synsätt innebär för många kvinnor bara att konflikterna inom familjen kommer att intensifieras. Invandrarkvinnor utmanar männens roll handlar det om att mannen tvingas ge upp sin kontroll över kvinnan – fru, syster eller dotter. I extrema fall tar mannen till våld för att lösa konflikter och hindra hennes frigörelse. Våld är främst ett manligt maktmedel för att skaffa social kontroll över kvinnan. Användning av våld leder inte nödvändigtvis till separation, men det skadar relatio- nen och ökar risken för separation. Ändå kan våld ibland ha en avskräckande effekt och hindra kvinnor från att leva på sitt sätt. , en 35-årig kvinna med tre barn som har bott i , är efter skilsmässan fortfarande rädd för konsekvenserna av sin f.d. makes reaktion: Han gör allt för att hindra mig att flytta ihop med min nya poj- kvän. Å ena sidan hotar han mig med knivhugg, vilket han tidiga- re gjorde. Han hotar även min kille, vilket försvårar vår relation. Å andra sidan försöker han manipulera barnen för att motverka att vi flyttar ihop med min pojkvän. Barnen är tveksamma till skilsmässan och den hade negativ effekt på dem. Jag är rädd att förlora barnen. Jag vet inte vad jag ska göra. Myndigheterna ger inte särskilt mycket hjälp. De upprepar att ni är definitivt skilda och han får inte blanda sig i dina angelägenheter. Det är lätt att säga. Men jag känner att jag blir inte av med honom. Det är inte ofta som både man och hustru är överens om när mannens aggression ska tolkas som misshandel. (1995, s. 198) visar i sin undersökning att det som kvinnor ofta upplever som misshandel definierar männen som bråk, vilket gör händelsen till en moraliskt legitim händelse. kan det hända att kvinnor inte själva vill erkänna att de blivit misshandlade, eftersom det känns skamligt. Våld kan även normaliseras och internaliseras hos kvinnor (, 1989). Misshandel kan bottna i en maktskillnad mellan man och hustru som leder till maktmissbruk. De mest konfliktfyllda familjerna är de familjer där individer strävar efter auktoritet, men saknar makt att få andra familjemedlemmar att lyda. Enligt Korpis teori innebär detta att de normativa maktresurserna, vilka har de lägsta användningskostnaderna, inte längre räcker för att männen ska kunna behålla sin dominans. Därför ökar risken för att han använder tvångsresurser som tenderar att ha höga användningskostnader. Sharvin, en 44-årig man, förklarar hur våld kan normaliseras hos männen, utan att de tänker på vart detta kan leda: När man slår en enstaka gång, skäms man sedan. Men när detta upprepas, då skäms man inte längre och det blir lättare och lättare att slå igen. Jag har försökt och med olika medel att hindra henne från att skiljas, men hon lyssnar inte. En mörk natt som jag aldrig kommer att glömma slog jag henne mycket hårt, vilket ledde till att hon fick operera sitt ansikte. kunnat träffa henne, eller min son . De är gömda och myndigheterna vill inte lämna ut hennes adress. Forskning visar att invandrarmännen är överrepresenterade bland dem som anmäls för kvinnomisshandel inomhus. Av dem som anmäldes för dessa brott –1989 var födda utomlands, trots att denna grupp enbart omfattar av hela befolkningen i (, 1996:33). Trots att misshandel är olaglig, är den ibland kulturellt tillåten. Många invandrarmän har starka patriarkala attityder i sitt kulturella bagage som legitimerar användning av våld vid familjekonflikter. Undersökningar (, 1992) visar också att män med låg inkomst har mindre möjligheter att uppfylla sina plikter som familjeöverhuvud än män från medelklas- sen. Därför accepterar deras fruar inte dem som familjeöverhuvud. När ett sådant erkännande saknas använder män i sin tur våld för att kontrollera sina fruar. Detta kanske kan förklara varför invandrarmän, oftare än svenska män, tar till våld mot kvinnor. I vår intervjuunder- sökning var det rätt många som pekade på användningen av våld vid familjekonflikter. hävdade en del av kvinnorna att deras make aldrig använt fysiskt våld för att lösa konflikter. Vid en definitiv skilsmässa är formaliteterna enkla, men känslo- mässigt är det inte okomplicerat. Vår undersökning visar att det var rätt många som försökt återupprätta relationen efter skilsmässan, men detta misslyckades ofta. Anledningarna till sådana försök kan vara olika, t.ex. ensamhet, rädsla att mannen tar barnen med sig och åker från , barnens besvikelse och psykiska problem efter skilsmässan och skuldkänsla. , en 50-årig man med tre barn som har ett fortsatt förhållande med sin f.d. fru, berättar hur hans hot att ta livet av sig ledde till att hon accepterat att fortsätta relationen, trots skilsmässan: Inte ens efter skilsmässan tillåter jag att någon vet att vi skilde oss. Jag var orolig för att hon kunde träffa andra män. Jag var så besviken att jag ville ta livet av mig. När hon förstod att det fanns en sådan risk, accepterade hon att vi skulle leva ihop igen. Men hon vägrar att gifta om sig, trots min önskan. Det finns hos många kvinnor en spänning mellan å ena sidan individualism och jämställdhet och å andra sidan omsorg och kollektivism (, 1986). Denna motsättning mellan att vara och verka som självständig individ och att vara och verka i gemen- skap med andra kan vara starkare bland många invandrarkvinnor än bland svenska kvinnor. En anledning till detta är att deras kulturella bakgrund är starkt influerad av patriarkala normer som betonar kvinnornas ansvar i familjelivet, att behålla hedern och att Invandrarkvinnor utmanar männens roll respektera patriarkala normer och moral, vilket försvårar och komplicerar familjekonflikter bland invandrare. Männens ökade beroende av äktenskapet Sociala relationers viktigaste funktion är att skapa trygghet för individen och dessutom vara en handlingsresurs. Normalt sett är mannens hälsa mer beroende av äktenskapet eller en samborelationen än kvinnans. Den finska sociologen (1986:32) betonar att mannens position är relativt svag särskilt om familjen råkar i kris. Under rådande omständigheter måste mannen bli mjukare i den bemärkelsen att ta mer ansvar i hushållsarbetet, i vården av barn, och att även kunna uttrycka sina känslor mer än förut och ha en mer intim relation med sin familj än förut. Hon menar att familjens kris måste uppfattas som patriarkatets kris, därför att det är mannens ställning som vacklar. Forskning visar att män har ett större socialt beroende inom familjen. Män som är ensamstående riskerar dubbelt så ofta, jämfört med kvinnor, att inte få socialt stöd (, 1994:34). Separation kan för den ena parter innebära ett trauma men för den andra en frigörelse och en utvecklingsförutsätt- ning. Vår intervjuundersökning visar att de iranska männens upplevelser av och reaktioner på separationer skiljer sig från de iranska kvinnornas. Män har i regel starkare motstånd mot en separation genom att de ofta gör större förluster, särskilt när barnen följer med kvinnan efter separationen. Män har en större tolerans för ett dåligt förhållande och kanske mindre förväntningar på relationen. Men ibland är det män som bryter relationer. Moxnes (1990) visar i sin intervjuundersökning att bland de män som tog initiativ till en separation har nästan alla redan startat en ny relation. Män är dessutom ofta mer rädda för ensamheten. Skilsmässor bland iranska invandrare får ofta dramatiska konsekvenser. Allmänt sett har ensamstående föräldrar lägre utbildning, sämre förankring på arbetsmarknaden och sämre ekonomiska resurser än sammanboende föräldrar. Även många av de iranska frånskilda kvinnornas barn mår dåligt efter skilsmässan, som sällan slutat på ett fredligt sätt. Ändå ångrar inte majoriteten av de intervjuade iranska kvinnorna skilsmäs- san. , och med tre vuxna barn, berättade: Jag har blivit mer ensam. Det är jobbigt att fostra barnen på egen hand. Men jag vill hellre leva ensam än bilda en ny familj på samma villkor som . Jag tror att äktenskapet skulle sett annorlunda ut om männen försökt acceptera sina nya villkor. Det finns också bland de intervjuade kvinnorna en del som började en relation med en svensk man. Vissa av dessa kvinnor anser att deras svenska sambo behandlar dem illa, men en del är nöjda. De känner sig mer jämlika och respekterade av de svenska männen. De anser att svenska män har lättare att acceptera sin roll som styvfar än de flesta iranska män har. Många av de intervjuade männen mådde däremot dåligt efter separationen. De lever isolerat och har dålig ekonomi. Abass, en lågutbildad 53-årig man som är arbetslös och bosatt i , beskriver hur han levde efter skilsmässan: Min fru lämnade mig som vi kom till Sveri- ge. Efter den definitiva skilsmässan lever jag helt isolerad. Jag är arbetslös och har nästan inga sociala kontakter. Jag umgås bara då och då med min granne som är iransk. För det mesta är jag hemma. Jag har inte träffat mina barn . In- nerst känner jag mig helt krossad. Men jag försöker bevara min stolhet. känner jag mig som en nolla. Jag drömmer om att vinna på lotteri för att starta ett nytt liv och ge pengar till mina barn för att bevisa att jag är någon. Flera män, som var besvikna för att hustrun ville skiljas, har hämnats genom att ensamma försöka få vårdnad om barnen. Allmänt sett söker invandrare oftare hjälp än svenskar hos familjerätten i samband med frågor kring vårdnadsfrågor, i stället för att söka hjälp hos familjeråd- givare i syfte att bearbeta sina inbördes relationer. I en undersökning som gjorde 1993 om barn och skilsmässor i invandrar- familjer framkom att av paren inte haft någon rådgivning överhuvudtaget i samband med skilsmässan. I den svenska jämförel- segruppen var motsvarande andel . Däremot var i 61 domar av 113 som gällde tvistemål om vårdnad, vid 1995, de berörda männen invandrare ( och omsorgerna i s. 126–128). En förklaring till detta är att svenska familjer som står inför en separation ofta inte är främmande för att få hjälp från familjerådgivare för att lösa sina problem. För en del invandrarfamiljer kan det dock vara svårt eller otänkbart att låta en för familjen obekant person blanda sig i det mest privata. Detta kan vara särskilt svårt för män som känner sig kränkta när de träffar familjerådgivare. Dessutom fruktar många män att om de söker hjälp hos en familjerådgivare så kan de tvingas till en lösning som de uppfattar som svensk. Detta leder till att det istället är invandrarnas egna nätverk, i form av släkt och vänner, som är den viktigaste källan för hjälp och stöd. En annan enkätundersökning från av 15 familjerådgivningsbyråer och 18 familjerättsenheter i olika kommuner visar samma resultat. Bland iranier är oenigheten i vårdnads- och umgängesfrågor i samband med skilsmässa högst, tätt följd av oenigheten bland latinamerikaner ( skiljas i främmande Invandrarkvinnor utmanar männens roll land, 1997, s. 10–12). För många iranska män är familjen den allra viktigaste delen av tillvaron som de försöker behålla till varje pris. Men våra undersökningsresultat visar tydligt att de misslyckas så länge de vill tillämpa gamla patriarkala metoder. Nya forskningsre- sultat visar att kvinnor som har en relation med jämställda män oftare är nöjda. För många invandrarmän gäller det att med samhällets hjälp anpassa sig till den nya samhället och acceptera kvinnans nya roll, vilket en del lyckas med. I annat fall kan de gå samma öde till mötes som adelsmannen som denna persiska historia beskriver: En adelsman trillade i en djup brun. En vänligt sinnad man kom förbi och erbjöd sig att med hjälp av ett rep få upp adelsmanen. Adelsmanen vägrade dock att ge upp sin stolta hållning och att ta bort händerna från sidan. Han resonerade så att om han skulle ta bort händerna, så vore han då inte adelsman. Därför förblev den adelsmannen kvar i den djupa brunnen! ––––––––––––––––––––– Kapitlet utgör en del av en pågående undersökning som ska ingå i min avhandling. Jag vill tacka dem som hjälpt mig med detta arbete: Först och främst min handledare professor ; doktorand som hjälpte mig med logistisk regressionsanalys av rådatamaterialet om separation bland invandrarfamiljer; demografen och från SCB som bidragit med värdefulla synpunkter om den statistiska delen av undersökningen. , (1996) Criminality among Immigrants and Their Children: A Statistical Analysis. , , (1995) Iranian and the Concept of the Individual. Akpinar, (1988) Challenged family and kinship ideals . , , , (1996) Det sociala landskapet. Att skiljas i främmande land. Invandrares möte med familjerätt och familjerådgivning (1997) . , Abdolmabou (1988) Iranian immigrants in the . NewYork: Associated Faculty Press, Inc. , (1992) Hemmafrun som försvann. (1991) A Treatise on the Family. , (1987) Sorterad makt i , (red.) , Hans (1989) Iranska flyktingar i . (1992) Youth research and ethnicity i , C., , K. & , G. (red.). Ethnicity and youth culture. , Unit of media and cultural theory. 1992:161–78. Eyrumlu, Reza (1997) Iranier möter . Familjebildning och familjeupplösning (1990) Demografiska rapporter 1990:1, , Familjeförändringar kring 1990 (1993) Statistiska meddelanden. Serie Be, Befolkning och levnadsförhållanden. , , (1994) Kvinnor, män och välfärdens utveckling i Har vi råd att avvara välfärden ? , (red.) (1983) Kultur och medvetande. , (1983) Över gränser . Hosseini-Kaladjahi, (1992) Iranians and the Swedish labur market . Hosseini-Kaladjahi, (1997) Iranians in : Economic, Cultural and Social Integration. , (1972) Sorti eller protest, en fråga om lojaliteter . , (1995)Kvinnomisshandel inom äktenskapet. : Liber utbildning. , Hannelotte (1995) Förtidspensionering och sjukfrånvaro 1990 bland invandrare och svenskar i Invandrares hälsa och sociala förhållanden. SoS rapport, . Knocke, (1986) Invandrarkvinnor i lönearbete och facket . Forskningsrap- port 53. Korpi, (1987) Maktens under ytan i (red.) , , (1996) Människor från fyra länder i . , (1995) Invandrarfamiljen i Invandrares hälsa och sociala förhållande. SoS rapport, . , (1989) Våldets normaliseringsprocess, Två parter – två strategier, JÄMFO rapport om Kvinnomisshandel , nr 14 (1989): 113–139. , (1996) Ekteskapet som arena for endring. : SINTEF IFIM. Månson, (1984) Kärlek och kulturkonflikt . Moxnes, (1990) Kjernesprengning i familien? Nasehi, (1994) Iranske kvinner og familien i utlandet Avaje zan (Kvinnoröst) nr 19, . (1983) Ankomsttiden. En studie av invandrarfamiljers första tid i Ombrant, (red.) (1989) Muslimska kvinnor i . : Delegatio- nen för invandrarforskning , Eeva (1986) Finländska sociologer om mannens kris i nya lönearbetarfa- miljer. Sociologisk forskning nr 2. Invandrarkvinnor utmanar männens roll , (1993) Makt. , (1987) Maktbegreppet. Popenoe, (1987) Disturbing the . Family Change and Decline in . : De Gruyter. På tal om invandrare (1996) : . Roman, (1990) Könsskillnader och patriarkala strukturer . , (1993) I vilken utsträckning är den svenske muslimen religiös . KIM- rapport nr. Skilsmässor och separationer (1995) Demografiska rapporter 1995:1, & : Sluzki, (1979) Migration and family conflict, Family process, 4:379–390. och omsorgerna i , (1996) & , : Soydan, (1989) Har krisbegreppet blivit en jargong? Nordiskt socialt arbete nr 4. (red.) (1992). Physical Violence in American Families. : Transaction Publishers. Söderlindh, (1984) Invandringens psykologi. Tema invandrare (1991) Levnadsförhållanden, Rapport 69, : , (1993) Familjen i . : Liber utbildning. , (1986) Kvinnor vid migrationens vägskäl, i De invandrade kvinnornas situation i arbetslivet. : JÄMFO, DEIFO Arbetslöshet, kön och familjeliv Detta kapitel analyserar familjelivet bland arbetslösa män och kvinnor. Andelen arbetslösa i var av arbetskraften . Inkluderas de som befann sig i olika slags arbetsmarknadspolitiska åtgärder och arbetsmarknadsutbildning stiger andelen till . Från att ha varit ett land med en av de lägsta arbetslöshetsnivåerna i har andelen arbetslösa stabiliserats på en nivå som ligger nära genomsnittet för (European Commission, 1996). är drygt var tionde medlem av den svenska arbetskraften utanför den ordinarie arbetsmarknaden, vilket innebär att arbetslösheten inte längre angår endast en marginell grupp av människor. Under lågkonjunkturens inledande fas ökade arbetslösheten mer bland män än bland kvinnor. Den senaste tidens utveckling känne- tecknas dock av en svag förbättring när det gäller det manliga arbetslöshetstalet medan andelen arbetslösa kvinnor har fortsatt att öka. Diagram 11.1 Andelen arbetslösa män och kvinnor –1997. Arbetslöshet, kön och familjeliv Som diagram 11.1 visar var av den manliga arbetskraften arbetslös 1990 medan motsvarande siffra för kvinnor var . steg arbetslöshetstalet till bland männen som andelen arbetslösa bland kvinnor endast uppgick till av arbetskraften. Orsaken till det kraftigt stigande arbetslöshetstalet bland män kan i huvudsak spåras till den kraftigt sjunkande arbetskraftsefterfrågan inom tillverknings- och byggnadsindustrin . Under de efterföljande åren fram till början av 1997 har arbetslösheten ökat bland kvinnor till och sjunkit bland män till . Till detta kan tilläggas att (1997) visat att arbetslösa kvinnor har en betydligt mindre chans än män i samma situation att få ett arbete. Denna utveckling beror till stora delar på ett uppsving inom exportindustrin, vilket inneburit en ökad sysselsättning bland män, som den omfattande omstrukture- ringen och nedskärningen av den offentliga sektorn på allvar börjat ge effekt när det gäller arbetslöshetsnivån bland kvinnor. Dessutom pekar de flesta prognoser på att den pågående strukturomvandlingen kommer att leda till en ytterligare ökning av andelen arbetslösa kvinnor . Det är inte enbart män och kvinnor som drabbas olika av arbets- löshet. Diagram 11.2 visar även på stora skillnader mellan samman- boende och ensamstående med barn när det gäller andelen arbetslösa. Diagram 11.2 Andelen arbetslösa bland ensamstående och sammanboende män och kvinnor med barn 0–. Arbetslösheten har ökat betydligt kraftigare bland ensamstående än bland sammanboende . var av de ensamstående föräldrarna med hemmaboende barn 0–, som till är kvinnor (, 1996), arbetslösa vilket kan jämföras med bland sammanbo- ende med barn. Möjligen beror denna skillnad till viss del på att ensamstående föräldrar har sämre möjligheter att konkurrera om jobben på en allt kärvare arbetsmarknad. Det finns ett flertal internationella studier som undersökt vad arbetslöshet betyder för hur familjelivet fungerar. Dessa undersök- ningar visar överlag att familjens ekonomi, arbetsfördelningen i hemmet och relationerna mellan familjemedlemmarna ofta påverkas av arbetslösheten. Arbetslöshet utgör ytterligare en belastning på familjen och familjemedlemmarnas välmående, vilket i förlängningen leder till att familjesammanhållningen i många fall minskar. Slitning- ar som utmynnar i gräl och konflikter och som leder till skilsmässa är mer vanligt förekommande i familjer där någon är arbetslös än i familjer där båda förvärvsarbetar (& , 1988; , 1988; , 1992 och Schliebner & Peregoy, 1994). Det har i huvudsak urskilts tre faktorer som orsakar försämrade relationer i familjer som drabbas av arbetslöshet. Redan i Marienthal- studien, som gjordes (Jahoda m.fl. 1971), visade det sig att det fanns ett starkt samband mellan ekonomisk situation och familjesituation. Ekonomiska svårigheter och ekonomisk osäkerhet har även i moderna arbetslöshetsstudier visat sig vara en central förklaringsfaktor till att det uppstår problem inom familjen. Åter- kommande gräl kring finansiella problem ökar i många fall instabili- teten i familjen (, 1990; Dew m.fl., 1991; Schliebner & Peregoy, 1994). Ytterligare en ekonomisk aspekt som påvisas av McGhee & Fryer (1989) är att den försämrade ekonomin orsakar social isolering, vilken i sig utgör en påfrestning på familjen och dess medlemmar. En annan faktor som visat sig vara av betydelse för reaktionen på arbetslöshet är i vilken utsträckning man lyckats ersätta förvärvsar- betets så kallade latenta funktioner (Jahoda, 1982). Förutom den ekonomiska funktionen menar att förvärvsarbete har ett stort psykosocialt värde för människan. Hon menar att arbetslöshetsforsk- ning har visat att lönearbetet är centralt för identiteten, aktiviteten och det sociala livet. Enligt Jahoda fyller således förvärvsarbetet viktiga psykosociala funktioner och eftersom man har svårt att tillgodogöra sig dessa på annat sätt än genom förvärvsarbete är risken påtaglig att arbetslöshet leder till ohälsa och problem i familjen. Den tredje faktorn som är av stor betydelse i detta sammanhang är familjens organisation och de roller som familjerelationerna baserar sig på. Komarovsky (1973) visar i en klassisk studie från 30- talet att de värderingar som familjerelationerna grundar sig på har betydelse för hur familjen reagerar på arbetslösheten. Även moderna studier visar att arbetslösheten frambringar osäkerhet och förändringar i de Arbetslöshet, kön och familjeliv roller man tidigare haft. Familjer med en traditionell arbetsfördelning i hemmet drabbas oftast hårdare av arbetslöshetens negativa följdverkningar. Orsaken till detta antas vara att dessa förhållanden är mindre flexibla när det gäller att anpassa rollerna till arbetslöshetssi- tuationen. Mer moderna och jämlika förhållanden har lättare att klara av den anpassning som arbetslöshetssituationen framtvingar (Targ & Perrucci, 1990 och Dew m.fl., 1991). har forskning också visat att den enskilde individens reaktioner på arbetslösheten är av central betydelse när det gäller att förstå och förklara den negativa påverkan som familjen utsätts för. & (1988) och Dew m.fl. (1991) hävdar att det till stor del är makarnas psykiska reaktioner som föregår och framkallar den stress familjen upplever. Förutom dessa faktorer finns det naturligtvis andra som kan tänkas påverka de arbetslösas familjeliv, vilket medför svårigheter när man ska försöka renodla eventuella effekter av ovanstående faktorer. Dessutom kan det vara problematiskt att fastställa den kausala riktningen. Det är i och för sig rimligt att anta att till exempel den ekonomiska situationen och arbetsfördelningen i hemmet snarare föregår och påverkar relationerna inom familjen än att relationernas kvalitet påverkar ekonomin och fördelningen av hushållsarbetet, även om det sistnämnda också är tänkbart. När det gäller sambandet mellan psykiska reaktioner hos individer och störningar i familjens funktion vid arbetslöshet är det betydligt svårare att anta en trolig orsaksrikt- ning. Är det den psykiska hälsan hos familjens individer som påverkar familjelivet negativt eller är det så att det är samlivets egenskaper som påverkar individernas psykiska välmående? Eftersom dessa två faktorer är så nära relaterade till varandra är det rimligt att anta att kausaliteten går åt båda hållen med ungefär likartad styrka.