sou · GLB3167d3 · 1998-01-01 00:00:00 — Exportbidragen för kött/chark uppgick till 14 miljoner och för spannmål till . har världsmarknadspriserna på vete legat högre än EU:s interventionspriser varför exportbidrag inte utgått. I stället har export- avgifter tagits ut för att inte riskera brist på spannmål inom EU. Exportbidraget varierar över tiden och ibland även beroende på till vilket land exporten sker. var exportbidraget för hårdost /kg vid export till . Vid export till var bi- draget /kg. För smör var exportbidraget /kg. fanns fortfarande exportbidrag för griskött (hela och halva kroppar). Detta bidrag är borttaget förutom för bogfläsk. Däremot lämnas () bidrag vid export av kokt skinka med /kg. Vid export av visst slag av fjäderfäkött till vissa länder utgår bidrag med /kg. För att erhålla exportbidrag till tredje land krävs det för jordbruks- råvaror i regel en exportlicens. Licenskrav föreligger dock inte för för- ädlade livsmedel. Ansökan om licens sänds in till Statens jordbruks- verk. Innan kan utfärda licens måste besked in- hämtas från . Storleken på exportbidraget avgörs av bidragssatsen den dag som ansökan kommit in. Exportbidrag kan också fås vid uppläggning på tullager inom EU för att senare föras ut ur EU. Bidragen för förädlade livsmedel fastställs den dag varorna exporteras till då gällande bidragssats. beslutar när det gäl- ler förädlade livsmedel. Även andra bestämmelser än är av betydelse för den svenska livsmedelssektorns internationella handel. under- tecknades ett inom ramen för den s.k. Uruguayrundan. Ett ökat marknadstillträde blir på alla områden möjlig genom en kvoterad import med nedsatta tullar eller genom generellt sänkta tullnivåer. Ex- portstödet skall enligt avtalet minskas mellan åren 1995– 2000. För flertalet jordbruksråvaror finns även ett kvantitetsåtagande om neddragning av den exportstödda volymen med viss procentsats, t.ex. för spannmål, hårdost och kött. För förädlade livsmedel finns en- dast ett åtagande att det totala värdet av exportbidragen skall reduceras perioden –2000, dvs. från 648 till 415 miljoner ecu. () har som huvuduppgift att främja svensk export genom att utfärda garantier. Garantin är en försäkring som skyddar exportörer mot vissa förlustrisker i exportaffärer. EKN kan garantera politiska och/eller kommersiella risker. Med politisk risk me- nas t.ex. krig, revolution, naturkatastrof eller åtgärd från utländsk myn- dighet som hindrar eller fördröjer en betalning. Kommersiell risk inne- bär t.ex. att köparen går i konkurs eller av annan orsak inte betalar en- ligt avtal. Självrisken är normalt vid politiska händelser. För kommersiella händelser är självrisken normalt . Premien för garantiåtagandet ligger i regel mellan någon tiondels procent till ett par procent av värdet på exporten. Försäkringstagare hos EKN är såväl exportföretag som banker. För- utom garantier mot fordringsförluster efter leverans och tillverknings- risker (förskeppningsrisk), finns andra garantier, exempelvis mot poli- tiska risker vid investeringar i utlandet. har fastställt en ram på för den or- dinarie garantiverksamheten, varav regeringen har beslutat att EKN:s garantiåtaganden får uppgå till . De sammanlagda garantiåtagandena uppgick vid slutet av till nära . EKN försäkrar exportaffärer inom alla sektorer av svenskt närings- liv. Garantier för export av livsmedel har av EKN lämnats till flertalet länder, bl.a. i och . utfärdade EKN garantier för livsmedelsexport till ett värde av . Detta avsåg kortfristig export under EKN:s normala riskbe- dömning, där verksamhetens framtida skador skall finansieras av pre- mieintäkterna. beslutade om betalningsansvar genom ex- portkreditgarantier till och jämte några republiker i det forna till ett belopp av högst . Detta system går under benämningen "Balt-ramen". Beloppet har sena- re höjts till . EKN:s garantiverksamhet skall i prin- cip vara självfinansierad, dvs. avgifterna för garanti skall täcka de för- luster som uppstår. På grund av angelägenheten att snabbt få till stånd exporten, har för den särskilda ram för garantier till Ryss- land, m.fl. länder inte ställt kravet på att EKN:s verksamhet för dessa garantier skall vara självfinansierad. Balt-ramen ger alltså EKN utökade möjligheter att utfärda garantier, bl.a. för export till , utöver EKN:s normala garantisystem. Under Balt-ramen har garantier för export till eller till tidigare inte lämnats för livsmedelsexport. fastslogs emellertid att sagda ram också kan omfatta exportkredi- ter för konsumtionsvaror under vissa förutsättningar. Garantigivningen skall bidra till att utveckla näringsliv och infrastruktur i berörda länder. Garantigivningen skall vidare bidra till ett varaktigt samarbete mellan de berörda länderna och svenska företag. För konsumtionsvaror gäller dessutom följande kriterier för att en affär skall vara aktuell för pröv- ning hos EKN under Balt-ramen. Köparen i importlandet är exportörens återförsäljare eller distributör eller på annat sätt en regelbunden köpare av exportörens produkter. Exportören bör ha genomfört ett antal leveranser till köparen och ha åtminstone 6–12 månaders erfarenhet av köparens sätt att sköta sina betalningar. En annan väsentlig förändring av EKN:s verksamhet avser garantier för export med en maximal riskperiod (tillverkning plus kredittid) på mindre än . EKN kommer att upphöra med garantigiv- ning för kortfristig export till merparten av OECD-marknaderna, efter- som det finns en fungerande privat försäkringsmarknad för dessa ris- ker. Beslut i ärendet har fattats inom EU och därefter av Sveri- ges regering och riksdag. EKN:s garantigivning för export med kort kredittid till övriga länder begränsas inte av de nya riktlinjerna för EKN:s verksamhet. 9.2.5Andra möjliga vägar för exportfrämjande För mindre livsmedelsföretag, som trots potentiellt intressanta export- produkter, är vägen till exportframgångar problemfylld. Ofta har de inte finansiella resurser att bygga upp en egen exportavdelning, eller ens anställa särskilda exportsäljare. Det gör att dessa företag har svårt att nyttja de tjänster som t.ex. Food From eller kan bistå med. Tidigare studier har visat att det finns ett intresse att delta i upp- byggnaden av ett särsk ilt exportbolag, som bl.a. skulle kunna arbeta med strategifrågor och marknadsföring samt utveckla ett gemensamt varumärke på utlandsmarknaden. Exportbolaget skulle också kunna utgöra inkörsporten till företag som vill använda privat labels. Ett sådant exportbolag skulle också kunna knytas till särskilda pro- dukt- och teknikutvecklingsprojekt, där t.ex. i eller fors- karkompetenser vid högskolorna kan anlitas. Svårigheterna att starta den här typen av exportbolag kan hänföras till bristen på kapital och kunskap. Ett exportbolag med ca tio ingående livsmedelsföretag torde kräva ett rikskapital på i storleksordningen . Eftersom det inte finns några erfarenheter av dylika exportbolag, kan risken uppfattas som för stor i förhållande till beloppet. Detta torde vara huvudorsaken till att det inte star- tats något exportbolag med denna inriktning. I har under årtiondena utvecklats många företag som nått stora internationella framgångar. Basen för dessa företag har ofta varit skog och metall där har en god råvarubas. Men andra svenska före- tag har också lyckats väl utan denna råvarubas. På grund av klimatologiska förhållanden kan större delen av det svenska jordbruket inte volymmässigt konkurrera med jordbruket i sydligare länder. Det nordiska klimatet ger dock ändå vissa fördelar för jordbruksproduktionen genom att skadlig bakterieflora inte frodas som i sydligare länder. Det svenska jordbruket har i frågor om djurhälsa, olika produktkrav m.m. varit ett föregångsland. Dessa regler ökar pro- duktionskostnaderna men har också skapat en goodwill för svenska livsmedel. Enligt utredningen utgör detta en god grund för framtida exportsatsningar för den svenska livsmedelsindustrin. En ökad export av livsmedel är en nödvändighet om livsmedelspro- duktionen här i landet skall finnas kvar i nuvarande omfattning. Genom konkurrensen från företag från andra EU-länder kan de inhemska före- tagen, t.ex. vad gäller charkuterivaror och mejerivaror, knappast bibe- hålla sina höga marknadsandelar i . Detta är en logisk följd när den tidigare internationellt icke-konkurrensutsatta marknaden föränd- rats till en konkurrensmarknad. Ett minskat sortiment eller en form av positionering till vissa segment blir en allt större nödvändighet i fram- tiden. Kan industrin ta fram nya "unika" produkter bör detta ge fram- gångsmöjligheter även på exportmarknaden. Men det är intressant att se hur, för den svenske konsumenten, vanliga produkter kan bli "unika" på utländska marknader och nå exportframgångar. Således är exporten av pepparkakor från Mor och exporten av tårtor och pajer från exempel på framgångsrika satsningar. Bra produkter och en bra marknadsföring ger ofta resultat. Genom statens regelsystem för jordbruket och genom internatio- nella regler för stora delar av produktionen av jordbruksråvaror och livsmedelsindustrin, har dessa sektorer saknat möjlighet att successivt utveckla sin export. Därför bör staten medverka till att livsmedelssek- torn förbättrar sin internationella konkurrenskraft. Samtliga av utred- ningens förslag har detta som en bärande målsättning. Staten skall inte subventionera företagens löpande verksamhet. Däremot bör enligt ut- redningens mening staten – förslagsvis – stödja kunskapsuppbyggnaden vad gäller export av livsmedel. Som tidigare redovisats avsätter staten i framgångsrika länder av livs- medelsexport såsom , och , betydan- de resurser för exportfrämjande åtgärder. I har staten –1997 i genomsnitt avsatt /år för exportfräm- jande åtgärder. Våra nordiska grannländer, och , av- sätter omkring 50 respektive . Utredningen föreslår att staten bör medverka till exportfrämjande av livsmedelsexporten med /år, dvs. samma nivå som i . I bl.a. och i finansieras exportfrämjandet del- vis genom avgifter eller punktsskatter. I förekommer inte den- na form av finansiering och utredningen föreslår inte heller en sådan finansiering. Medlen för exportfrämjande åtgärder av livsmedel föreslås avsättas under ett nytt anslag – "Livsmedelssektorns omställning och expansion, exportfrämjande". Food From verksamhet synes ha varit en bra plattform i ex- portarbetet och utredningen föreslår därför att denna verksamhet bibe- hålls och vidareutvecklas. Food From bör enligt utredningen verka som en helhetsre- surs för svensk livsmedelsexport och driva exportfrämjande aktiviteter som företagen inte själva kan göra. Verksamheten skall stödja de svenska livsmedelsföretagens uppb yggnad samt kunskap och kompe- tens vad gäller export. Vidare skall gemensamma marknadstödjande aktiviteter i utlandet genomföras. Att utveckla Sverigeprofilen utom- lands är också en av uppgifterna, t.ex. genom att ge ut informations- och sales promotionsmaterial, produkt- och exportörkataloger m.m. Bland de verksamheter som lämpligen bör bedrivas är utbildning, seminarier, marknadsrådgivning samt rådgivning om handelsregler, produktkrav, tullar m.m. Säljfrämjande aktiviteter kan genomföras genom exportörs- och in- köparträffar, mässor och utställningar, pressbearbetning och produkt- demonstration. Verksamheten bör i första hand vara inriktad på företag som ännu inte har etablerade exportkanaler. Mindre och medelstora företag har särskilt stort behov av Food From tjänster. Huvudinriktningen bör avse företag med produkter som på grund av tidigare regleringar inte kunnat arbeta internationellt men även företag med andra produk- ter kan komma i fråga för exportfrämjande åtgärder. Prioriterade länder i Food From verksamhet har varit de nor- diska länderna, , , och i viss utsträckning . Även övriga EU-länder samt länderna i kan bli viktiga exportmarknader, bl.a. . är också en stor marknad. Där finns inom t.ex. St Petersburg-området en befolkning nästan lika stor som . En satsning på den ryska marknaden kräver dock ingående förberedelser, bl.a. om företagets produkt god- känds (certifiering) för försäljning och andra regler för verksamheten. började föra in krav på certifiering av produkter för den ryska marknaden. Listan på vilka produkter som måste certifieras har successivt ökat. Utprovningen av produkterna sker vid olika provningsinstitut i . Det är endast i undantagsfall som godkänner provningar som genomförts i exportlandet. Särskilt för företag som startar sin försäljning till är det för- enat med ett betydande arbete och även kostnader för att få sina pro- dukter certifierade. Expertis för att bistå företagen med frågor om certifiering och andra bestämmelser – vid export till samt till andra länder där det inte är rimligt att ett enskilt företag själv skall klara detta – bör enligt utredningens uppfattning finnas hos Food From eller inom Ex- portrådet. borde ett system komma till stånd där inom EU god- kända produkter utan nya provningar även får säljas i . Utred- ningen föreslår att den undersöker möjligheterna till detta. Food From köper administrativa tjänster av . Detta synes även vara en bra ordning . En ut- ökning av verksamheten medför dock sannolikt att även egen administ- rativ personal måste tillsättas för vissa funktioner. Organisationen föreslås bestå av en styrgrupp och en operativ enhet. För särskilda behov kan referensgrupper tillsättas. Efter åtog sig ansvar för krediter som företag tidigare lämnat. Många företag har dock inte fått betalt. För- skottsbetalning, betalning genom s.k. reburs och kontantaffärer är van- liga vid export till . Många ryska företag, såsom de redan un- der sovjettiden etablerade storföretagen, anser att de är goda betalare och önskar få göra affärer på sedvanligt västeuropeiskt sätt, dvs. få en viss kredittid. lämnar exportkreditgarantier till för export av in- vesteringsvaror. Däremot har garanti för export av livsmedel inte läm- nats förrän i ett fall . Både och Dan- mark har lämnat exportkreditgaranti för export av livsme- del till . Detta gör även andra EU-länder. Här torde vara det EU-land som lämnar de mest förmånliga exportgarantierna. Garantigivning är ett betydelsefullt, kanske ett avgörande, konkurren- smedel. Utredningen anser att det är viktigt att den påbörjade kreditga- rantigivningen för export av livsmedel till fortsätter. Om Sve- riges konkurrentländer lämnar exportkreditgarantier för livsmedel till andra länder där även svenska företag vill satsa, bör det övervägas om inte även skall lämna exportkreditgarantier. Verksamheten tor- de i stort sett kunna finansieras genom avgifter. För mindre livsmedelsföretag är vägen till exportframgångar ofta pro- blemfylld. Svårigheter finns bl.a. att samla finansiella resurser för att bygga upp en egen exportavdelning. I de flesta fall är det ogörligt att t.ex. anställa särskilda exportsäljare. Det gör att dessa företag har svårt att nyttja de tjänster som t.ex. Food From eller kan bistå med. För att stötta mindre livsmedelsföretag att söka sig ut på exportmark- naden föreslår utredningen ett särskilt pilotprojekt för bildande av sär- skilda exportbolag. Kostnaden för uppb yggnaden av projektet bedöms till ca . föreslås som ansvarig organisation för projektets genomförande. 10Finansiering av utredningens förslag Utredningens förslag syftar till att bidra till att skapa en framtidstro för livsmedelssektorn. Målet är att såväl primärnäringen som livsmedels- industrin i skall bibehålla och öka sin konkurrenskraft. En livsmedelssektor med framtidstro och utvecklad kompetens vågar också göra långsiktiga investeringar. Därigenom skapas också förut- sättningar för att behålla och utöka antalet arbetstillfällen som sektorn kan bidra positivt till det svenska folkhushållet. Några av utredningens förslag är, vad gäller finansieringsbehovet, av permanent karaktär. Andra förslag till åtgärder är tidsbegränsade. Tabellerna 10.1 och 10.2 redovisar vilka kostnader i form av mins- kade inkomster eller ökade utgifter som förslagen innebär för statsbud- geten. Härutöver föreslår utredningen en successivt minskad ölskatt samt en satsning på utbildning för jordbruket . Dessa åtgärder har inte kostnadsberäknats. lämnade utredningen till finansiering av ett förhöjt miljöstöd till jordbruket till statsrådet och chefen för rings- och . Regeringen hade i budgetpropositio- nen (prop. 1996/97:l) till föreslagit en höjning av miljöstö- det. Höjningen var dock ofinansierad till . Därut- över avsåg uppdraget att föreslå den ytterligare finansiering på som erfordrades för att miljöstödet skulle kunna ut- nyttjas fullt ut. kommer att behandla frågan . Om regeringens förslag bifalls innebär detta att miljöstödet höjs med och . Beloppet finansie- ras av den svenska staten och EU med hälften var. 4ABELLFlerårigt eller permanent ökade utgifter eller minskade inkomster för staten. 1.Minskade elskatter från jordbruksföretagen genom att dessa skattemässigt jämställs med industri- Minskade skatter på eldningsolja genom att jord- bruksföretagen jämställs med industriföretag 3.Utnyttjande fullt ut av medel för strukturåtgärder i jordbruket 1999. Totalt belopp 255–355 mi l- joner kronor vid antagande om EU- finansiering, varav 170–235 miljoner svensk av kommande förhandlingar med EU Nedsättning av koldioxidavgiften för växthus- 4ABELLTidsbegränsade utgiftsökningar för staten. Ett särskilt stödprogram för trädgårds- näringen inom ramen för EU:s strukturstöd. finansiering med /år. Ett 5-årigt program för trädgårdsnäringens 3.Fortsatta och utökade resurser för Food From verksamhet med /år under (tidigare /år i genomsnitt) Inrättandet av en samverkansgrupp för den små- Resurser för uppbyggnad av pilot- program för bildandet av särskilda exportbolag Ett fyraårigt nationellt samlat FoU-program för livsmedelsindustrins förnyelse och expansion Utredningens förslag syftar till att förstärka livsmedelssektorns konkur- renskraft och att underlätta möjligheterna till utökad livsmedelsexport. De åtgärder som föreslås skall uppfattas som investeringar för framti- den. Utredningen beräknar att huvuddelen av minskade skatteintäkter eller ökade utgifter för staten kommer att investeras i material, utrust- ning och kunnande. Detta kommer i sin tur att ge samhället intäkter eller kostnadsminskningar till ett betydligt högre belopp än de åtgärder som föreslås. Förslagen innebär en väsentlig ambitionshöjning och det torde där- för inte vara möjligt att i någon större omfattning finansiera dessa med omfördelningar av budgetmedel som berör livsmedelssektorn utan att detta blir kontraproduktivt. Huvuddelen av de resurser som krävs – genom minskade skatteintäkter eller ökade utgifter – måste därför fi- nansieras genom att nya medel tillförs. Viss omfördelning inom statskassans totala budgetram är därvidlag nödvändig. Eftersom utredningens förslag bidrar till att öka möjlig- heterna till långsiktigt hållbara arbetstillfällen och berör en närings- sektor som har stor betydelse för den regionala balansen, är en överfö- ring från medel för arbetsmarknadspolitiken och medel för regionalpo- litiska åtgärder närmast tänkbara. Utöver detta kan vissa finansierings- möjligheter finnas inom EU:s stödsystem. Vad gäller finansieringen av förslaget till ett nationellt samlat FoU- program för livsmedelsindustrin, har utredningen pekat på möjligheten att vissa stiftelser kan komma att gå in som medfinansiärer. I vilken omfattning detta kan ske, har utredningen inte klargjort. 11Redovisning av konsekvenser av utredningens förslag Enligt utredningens direktiv skall konsekvenser för regionalpolitiken, jämställdhetspolitiken samt brottsligheten och det brottsföreb yggande arbetet redovisas. Vidare skall utredningens förslag prövas vad gäller direktiven om offentliga åtaganden. 11.1Konsekvenser av utredningens förslag för regionalpolitiken Utredningens förslag syftar till att stärka konkurrenskraften för svensk livsmedelssektor samt att förbättra förutsättningarna för livsmedels- export från . Svensk livsmedelssektor har sin bas i primärproduktion och denna sker i stora delar av landet. Även om förädlingsindustrin är mer kon- centrerad än primärproduktionen, är den också regionalt fördelad. Där- med bidrar utredningens förslag till att bibehålla och förstärka den re- gionala balansen. 11.2Konsekvenser av utredningens förslag för jämställdhetspolitiken Den svenska livsmedelsindustrin har en stor andel kvinnor sysselsatta. Då utredningens förslag bidrar till att bibehålla och även utöka antalet sysselsatta inom livsmedelsindustrin, har den positiva effekter för jäm- ställdheten. Förslagen som syftar till att förbättra möjligheten till små- skalig och gårdsbaserad lokal livsmedelsproduktion, är också positiv för kvinnors möjlighet till försörjning – särskilt på landsbygden. 11.3Konsekvenser av utredningens förslag för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet Utredningen har inte funnit att förslagen har några konsekvenser för brottsligheten eller för det brottsförebyggande arbetet. 11.4Konsekvenser av utredningens förslag för offentliga åtaganden Utredningens förslag innebär en väsentlig höjning av ambitionsnivån för statens satsning på livsmedelssektorn. Möjligheterna till omför- delningar inom den del av statsbudgeten som rör livsmedelssektorn är små om slutresultatet inte skall bli kontraproduktivt. Viss omfördelning inom statskassans totala budgetram torde därför vara nödvändig i den mån inte statsfinanserna medger en utökning av budgetramarna. En överföring från medel för arbetsmarknadspolitiken och medel för regi- onalpolitiska åtgärder är då det närmast tänkbara. Utredningen om Livsmedelssektorns omställning och expansion har haft ett mycket viktigt uppdrag, nämligen att föreslå åtgärder som möj- liggör en positiv utveckling för den svenska livsmedelssektorn på en konkurrensutsatt marknad. Utredningen har gjort en värdefull genom- gång av faktorer som är centrala för den svenska konkurrenskraften och i analysen konstateras att olika åtgärder måste vidtas för att förstärka livsmedelssektorn. I likhet med utredningen anser jag att olika åtgärder, inklusive den statliga politiken, skall vara inriktade på livsmedelssektorns utveckling och expansion. Internationell konkurrenskraft och lönsamhet är i detta sammanhang nödvändiga förutsättningar för en tillfredsställande ut- veckling. Det är enligt min mening angeläget att slå fast, liksom också görs i utredningen, att likvärdiga konkurrensvillkor för jordbruket och livsmedelsindustrin i måste eftersträvas jämfört med övriga EU-länder. Jordbruket är basen i den svenska livsmedelssektorn och utveck- lingen i primärnäringen är därmed avgörande för sektorns framtid totalt sett. När det gäller lönsamheten i det svenska jordbruket konstateras i utredningen att det s.k. driftsöverskottet ligger på en väsentligt lägre nivå än i grannländerna och . Materialet i utredningen visar även att det krävs kraftfulla åtgärder för att den svenska lönsam- heten skall bli jämförbar med nivån i nämnda länder. Det är uppenbart att näringen själv har ett stort ansvar för en nöd- vändig förstärkning av livsmedelssektorns ekonomi. Det gäller dels åtgärder som främjar en framgångsrik försäljning av livsmedel på såväl hemmamarknad som exportmarknad, dels åtgärder som syftar till att öka kostnadseffektiviteten i olika led i livsmedelskedjan. Det samman- tagna behovet av åtgärder är emellertid så omfattande att alla ansvariga parter måste medverka fullt ut. Jag anser därför att utredningens förslag även måste omfatta konkreta förslag om en avveckling av de två kost- nadsmässigt tyngsta produktionsskatterna i jordbruket, dvs skatten på dieselolja och skatten på handelsgödselkväve vilka sammantaget mot- svarar /år. Jag anser att utredningens konstaterande om att dessa skatter är konkurrenssnedvridande måste följas upp med ett konkret avvecklingsförslag. Nuvarande skrivning att inom en två- årsperiod invänta en skatteharmonisering inom EU innebär en olycklig försening av en nödvändig anpassning.