sou · GLB3138d2 · 1998-01-01 00:00:00 — Utan att dra några slutsatser skulle ett exempel på en sådan personlig egenskap kunna vara alkoholmissbruk som ju dels kan påverka tillgången till en kontantmarginal negativt, dels kan förhöja risken för skilsmässa. En annan möjlig förklaring till de skillnader som påträffas mellan familjetyperna är att paren inte hade gemensam ekonomi i samma utsträckning. Ett par vars emotionella band är svaga löper naturligtvis större risk att skilja sig och det är rimligt att tänka sig att man mer sällan delar inkomster. Om denna hypotes är korrekt kan det förklara varför både män och kvinnor bland dem som kom att skilja sig oftare saknar kontantmarginal – eftersom kvinnor mer sällan får tillgång till mannens resurser och vice versa i dessa familjer – men det kan också förklara varför skillnaderna mellan könen är mer uttalade hos dem som kom att skilja sig. Mannen, som oftast har en högre inkomst än sin partner, är ju mindre beroende av sin partners ekonomiska tillgångar för att få en ekonomisk buffert än tvärtom. I den nedre delen av tabell 9.8 redovisas resultat för de typfall som introducerades i tabell 9.4, nämligen frånskilda kvinnor med barn både 1981 och 1991 och frånskilda män med barn 1981 men utan barn 1991. Resultaten av dessa analyser påminner i hög grad om dem som framkom vid analyserna av inkomst. Situationen för de frånskil- da mödrarna försämras mycket påtagligt, både i relation till situatio- nen för mödrar i intakta par men de har också klart mer sällan tillgång till en kontantmarginal än vad de män som hade barn 1981 men ej 1991 har. Den empiriska delen av detta kapitel avslutas med analyser av sambandet mellan förändringar i familjesituationen och två typer av boendeförhållanden. I tabell 9.9 redovisas andelen individer som bor i 24 I en studie av 157 kvinnor och män som skilt sig i åren 1987–88 anger av de 88 kvinnorna makens drog-/alkoholmissbruk som en bidragande orsak till skilsmässan (Wadsby & , 1992). enfamiljshus respektive som äger sin bostad efter familjetyp, kön och de två typfall som presenterats ovan. Tabell 9.9 Boendeförhållanden (andel i procent), efter familjetyp 1981–91, kön och två typfall. (andel i procent) (andel i procent) Familjetyp 1981–1991 (antal) Intakta par (1 659) Frånskilda kvinnor (83) -26,5 -18,1 Frånskilda män (61) -19,7 -9,8 Omgifta kvinnor (38) Omgifta män (43) -11,6 -1,4 Typfall 1: Barn 1981 och 1991 Intakta par (737) Frånskilda kvinnor (39) -15,4 -18,0 Typfall 2: Barn 1981 men ej 1991 Intakta par (538) Frånskilda män (41) -22,0 -7,4 Individer sammanboende , mannen 25–(1981). Resultaten av dessa analyser visar att intakta par oftare bodde i enfamiljshus () och oftare ägde sin bostad () än vad som är fallet för de övriga familjetyperna. Av de frånskilda kvinnorna bodde t.ex. endast en tredjedel i enfamiljshus och , en drygt hälften så stor andel som för intakta par, ägde sin bostad. Detta är emellertid inte enbart ett resultat av att de sammanboende förändrat sin boendesituation , eftersom det fanns skillnader i denna riktning . Liksom är fallet för kontantmarginal ovan kan detta inte vara en effekt av inkomstskillnader detta år. En troligare förklaring är återigen att par vars emotionella band är svagare troligtvis undviker att köpa en gemensam bostad eller flytta till enfamiljshus som vanligtvis är dyrare än de andra alternativ som står till buds. För individer i intakta par har både andelen som bor i enfamiljshus och andelen som äger sin bostad ökat . Av de frånskilda kvinnorna har tvärtom en stor andel lämnat de enfamiljshus de bodde i 1981, av dem som bodde i ett enfamiljshus detta år bor fortfarande i ett sådant hus 25 För intakta par redovisas inte resultaten uppdelat på kön. Skillnaden mellan kvinnor och män i denna familjetyp när det gäller boendeförhållanden är mycket marginell. Ekonomiska konsekvenser av skilsmässa Andelen som äger sin bostad har också minskat till av vad den var . För frånskilda män är trenden densamma även om förändringarna är något mindre uttalade. Är då den förändrade boendesituationen för frånskilda beroende av om man har barn? I den nedre delen av tabell 9.9 redovisas resultaten för de båda typfallen. Liksom tidigare är det tydligt att situationen för frånskilda mödrar förändrats mycket kraftigt. har situationen förändrats så att klart färre av dessa kvinnor bor i enfamiljshus respektive äger sin bostad än vad som är fallet för motsvarande familjer som fortsatt leva ihop. En skillnad från tidigare analyser är emellertid att situationen också för frånskilda män med barn 1981 men utan barn 1991 förändrats kraftigt. Även bland dessa är det färre som bor i enfamiljshus respektive äger sin bostad än vad som var fallet före skilsmässan. Med en förenklad bild kan man säga att en stor andel individer flyttar från villan till en hyres- eller bostadsrätt när de skiljer sig. Detta gäller både kvinnor och män, vilket vederlägger tesen att kvinnorna får behålla villan eftersom hon tar det huvudsakliga ekonomiska ansvaret för barnen och för att de ska få bo kvar i samma bostad. Detta kan naturligtvis inträffa i enskilda fall men det är inte på långt när ett typfall. Detta kapitel har försökt besvara två frågor: har en skilsmässa några konsekvenser för individens ekonomiska villkor och skiljer sig dessa konsekvenser i så fall åt mellan män och kvinnor? Dessa frågor låter sig inte enkelt besvaras eftersom slutsatser om i vilken grad en skilsmässa påverkar individens eller hushållets ekonomiska situation är beroende av hur inkomst definieras, d.v.s. vilken hänsyn som tas till skillnader i hushållsstorlek, hushållssammansättning och skalfördelar. Av de analyser som utförts här kan emellertid ett antal slutsatser dras. Kvinnor som skilde sig och levde som ensamstående vid den senare tidpunkten har haft en sämre inkomstutveckling än andra grupper. Detta gäller oavsett hur inkomsten definieras, d.v.s. om inkomsten mäts som total hushållsin- komst, inkomst per capita eller justerad inkomst. Med det senare måttet har den reala medianinkomsten visserligen ökat för dessa kvinnor, men motsvarande ökning för intakta par är och för frånskilda män . 26 För de flesta frånskilda ligger skilsmässan något eller vilket betyder att tesen fortfarande kan gälla på kort sikt. har de ensamstående kvinnorna markant mer sällan tillgång till en ekonomisk buffert, de bor mer sällan i enfamiljshus och de äger mer sällan än andra grupper sin bostad. Detta kan till viss del förklaras av att de frånskilda kvinnorna saknade dessa tillgångar redan före skilsmässan men är huvudsakligen en följd av denna och därmed sammanhängande förhållanden. De frånskilda männen har bättre ekonomiska villkor än vad som är fallet för kvinnorna. Frågan om de också har haft en bättre utveckling än individer i intakta par är svårare att avgöra. Med den ekvivalens- skala som använts här är det så, men om skalfördelarna värderats högre hade utvecklingen för dessa män varit sämre än för de par som levt ihop . När de frånskilda männens situation bedöms bör det också noteras att utgifter som många fäder har för barn de inte har vårdnaden för inte kunnat inkluderas här. Dessutom har de eventuella underhållskostnader dessa män har inte kunnat subtraheras från deras inkomster varför dessa i genomsnitt överskattas något. Detta är en svaghet som denna studie delar med andra på området. Det är emellertid inte troligt att de slutsatser som dras här skulle förändras på något dramatiskt sätt om dessa transfere- ringar kunnat inkluderas. Den tredje kategorin som analyserats här, nämligen de som skilt sig och lever ihop med en ny partner, uppvisar inkomster som är i paritet med dem för intakta par. Detta betyder emellertid inte med säkerhet att dessa individer inte lidit någon ekonomisk skada av skilsmässan. Det finns ju skäl att tro att situationen mellan de båda sammanboendena påminner om situationen för de frånskilda som fortsatt lever som ensamstående. Det är också rimligt att tänka sig att omgifta i lägre utsträckning har en gemensam ekonomi än vad som är fallet i intakta par, vilket innebär att åtmins- tone den ena parten (vanligtvis kvinnan) i dessa hushåll i en mening har sämre ekonomiska villkor än vad inkomstanalyserna ger vid handen. Ett stöd för denna hypotes är resultatet att inkomstnivån i omgifta kvinnors hushåll är lika hög som i intakta par medan dessa kvinnor – oftare än omgifta män – uppger att de saknar en ekonomisk buffert. De stora skillnaderna mellan inkomstnivåer och inkomstutveckling mellan frånskilda kvinnor och män är i hög grad en effekt av att kvinnorna har den huvudsakliga vårdnaden om barnen efter en skilsmässa. Analyserna visar att frånskilda kvinnor som hade vårdnaden om barn både 1981 och 1990 hade en justerad disponibel inkomst vid det senare tillfället som endast uppgår till av motsvarande inkomst för frånskilda män som hade barn 1981 men inte 1990. Medan de förras medianinkomst ökat med Ekonomiska konsekvenser av skilsmässa har den ökat med för männen. Denna situation gäller trots att frånskilda kvinnor är den grupp som ökat sina faktorinkomster (inkomster av arbete och kapital) mest av alla grupper medan de frånskilda männen är den grupp som ökat sin faktorinkomst allra minst . Om beteendet på arbetsmarknaden inte hade förändrats i dessa båda grupper hade inkomstskillnaderna och de ekonomiska villkoren generellt sett således antagligen varit än mer markerade. De analyser som presenterats här visar alltså att frånskilda kvinnor tar ansvar för sin egen försörjning genom att öka sin förvärvsarbetsgrad vid skilsmässa. utgjorde inkomster från arbete och kapital av bruttoinkomsten för frånskilda kvinnor utan barn och dryga för frånskilda kvinnor med barn. 27 Olika typer av offentliga transfereringar är emellertid också mycket betydelsefulla framförallt för frånskilda mödrar. För dessa är den justerade disponibla inkomsten högre än faktorinkomsten medan den justerade disponibla inkomsten för intakta par med barn är lägre än faktorinkomsten. Sammanfattningsvis måste alltså frågan om en skilsmässa har någon effekt för individens ekonomiska villkor besvaras jakande. Detsamma gäller frågan om effekterna skiljer sig åt mellan könen. De frånskilda kvinnorna har erfarit kraftiga inkomstförsämringar som en följd av skilsmässan. Dessa försämringar mildras av det faktum att kvinnorna förvärvsarbetar mer än före skilsmässan och av att välfärdsstaten omfördelar inkomster genom offentliga transfereringar. Helt kan inkomstförlusten emellertid inte kompenseras. Avslutningsvis bör det noteras att resultaten i denna studie refere- rar till en tidsperiod () när förvärvsfrekvensen i befolkning- en var mycket hög och då nivåerna i bidragssystemen var relativt höga. har en ekonomisk kris och ökande arbetslöshetstal skakat landet. Enligt (1996) har denna kris drabbat ensamstående mödrar hårdare än andra grupper. Dessa kvinnor står utanför arbetskraften, har tillfälliga jobb, är arbetslösa och arbetar deltid oftare än andra. Arbetslöshetstalen för ensamstående mödrar har ökat från år 1994; bland gifta mödrar var motsvarande tal . Särskilt drabbade är de lågutbildade, ensamstående mödrarna med förskole- barn där arbetslösheten låg på . Situationen är alltså den omvända mot hur det såg ut , då ensamstående mödrar förvärvsarbetade i högre utsträckning än sammanboende 27 Dessa värden baserar sig på uppgifter i tabell 9.7 och avser medianhushållen i respektive kategori. mödrar (, 1995). Ett förhållande som varit unikt för , nämligen den höga förvärvsfrekvensen bland ensamstå- ende mödrar håller därmed på att förändras. Arbetslösheten är också särskilt kännbar för dessa hushålls ekonomi eftersom de endast består av en familjeförsörjare och eftersom de oftare än andra saknar en ekonomisk buffert. har också några av de bidrag som är betydelsefulla för många ensamstående föräldrars försörjning sänkts. Barnbidraget har t.ex. minskats /månad, flerbarnstillägget har slopats och ersättningsnivåerna i föräldraförsäkringen har reducerats. Dessutom kan förändringarna i reglerna för bostadsbidrag och underhållsstöd komma att innebära försämringar i de ensamstående föräldrarnas ekonomiska situation (se Municio , 1997) Med anledning av ovanstående är utvecklingen djupt oroande och det finns anledning att noggrant följa situationen för de ensamstående mödrarna, kanske framförallt med tanke på de negativa konsekvenser som försämrade ekonomiska villkor kan innebära för deras barn. –––––––––––––––– Jag vill rikta ett särskilt tack till och vars råd och synpunkter under förfärdigandet av detta kapitel varit till mycket stor hjälp. Jag vill också tacka de båda redaktörerna, , för noggrann läsning och värdefulla kommentarer till en tidigare version. , (1996). Ensamstående mödrar i , i , (red.) Kvinnorna och välfärden . , rapport 96:8. Buhmann, , , , , , . (1988). Equivalence Scales, Well-being, Inequality, and Poverty: Sensitivity Estimates Across Ten Countries Using the Income Study () Database, Review of Income and Wealth, 34:115–42. (1992). Marriage, Divorce, Remarriage. , ., , , (1994). Economic Deprivation and , Child Development, 65:296– 318. (1985). Economic Consequences of Marital Instability, i , , . (red.) , Uncertainty and Well-being. (1988). Poverty in the American Family . , , & , (1984). Välfärd i förändring. 1968–1981 . , Gøsta (1990). The Three Worlds of Welfare Capitalism. Ekonomiska konsekvenser av skilsmässa , (1990). Distribution: Economic Mobility in in Comparison with the , , 19, 17–46. , (1991). Icke av marknaden allena: Inkomstfördelningen i . , , (red.) (1994). Levnadsförhållan- den i . (1993). World Changes in Divorce Patterns. le Grand, (1994). Löneskillnaderna i : förändring och nuvarande struktur, i , , (red. ), Vardagens villkor. Lev- nadsförhållanden i . , (1995). Single Mothers in : Why is Poverty Less Severe?, i McFate, , , , , (red. ), Poverty, Inequality, and the Future of Social Policy. , NY: . , (1990). No Exit, No Voice: Women's Economic Dependency and the , Acta Sociologica, 33:235–50. , (1994). Solo Mothers, Social Policy Regimes and the Logics of Gender, i , (red. ), Gendering Welfare States. & Smock, , J. (1991). The Economic Costs of Marital Dissolution: Why Do Women Bear a Disproportionate Cost?, , 17:51–78. , (1996). Gender Differences in Authority Attainment – the Swedish Case. MIMEO: (). , , , P. (1996). Marital Splits and Income Changes: Evidence from the British Household Panel Survey. Uppsats presenterad vid of the in Income and Wealth, , , 18–24 1996. , , (1997). Family Dissolution, Family Reconstitu- tion, and Children´s Educational Careers: Recent Evidence for , De- mography, 34:277–93. Korpi, (1981). Den demokratiska klasskampen. , (1993). The Impact of Childhood Living Conditions on Illness and Mortality in Adulthood, Social Science & Medicine, 36:1047–52. McLanahan, , (1994). Growing Up with a Single Parent: What Hurts, What Helps. & Shanahan, . (1993). Poverty, Parenting, and Children's Mental Health, , 58:351–66. , (1992). Womens Two Roles. A Contemporary Dilemma. Municio , (1997). Har det svenska folket råd med alla sina barn?, i Stark, (red.) Ljusnande framtid eller ett långt farväl? Den svenska välfärdsstaten i jämförande belysning. SOU 1997: 115. , (1982). The List of Social Indicators. (1990). Gender Wage Differences in , and the , Review of Income and Wealth, 36:365–79. RFV (1997). Lagen om allmän försäkring och andra författningar. RRV (1997). Föräldraförsäkring – effektivitetsrevision av ett familjepolitiskt instrument. SCB (1990). Familjebildning och familjeupplösning . Demografiska rapporter 1990:1. SCB (1992). Familj i förändring. SCB (1995a). Skilsmässor och separationer – bakgrund och utveckling. Demografis- ka rapporter 1995:1. SCB (1995b). Barn och deras familjer 1992–93. Siaroff, (1994). Work, Welfare and Gender Equality: A New Typology , i , (red. ), Gendering Welfare States. (1992). Why the U.S. Doesn´t Work , Challenge, January–February, 30–35. (1996). Ensamföräldrarna – en utsatt grupp? skriftserie Fakta/kunskap Nr. Sørensen, (1992). Estimating the Economic Consequences of Separation and Divorce: A Cautionary from the , i Weitzman, . & MacLean, (red. ), Economic Consequences of Divorce. The Internatio- nal Perspective. : Clarendon Press. Sørensen, (1994). Women´s Economic Risk and the Economic Position of Single Mothers, , 10: 173–88. Wadsby, , (1992). Divorce: Different Experiences of Men and Women, Family Practice, 9:451–60. , , , , , (1993). Single-Mother Families in Eight Countries: Economic Status and Social Policy, , , 177–97. , (1996). Social Structure and Children´s Life Chances. An Analysis of Child Mortality in . 10 Invandrarkvinnor utmanar männens roll Maktfördelning och konflikter i iranska familjer i 10.1 Inledning och syfte Om man skall beskriva och analysera kvinnors makt i familjer i bör man även diskutera situationen för kvinnor i invandrarfamiljer. har kvinnors situation och de intensifierade maktkonflikterna i invandrarfamiljer kommit att uppmärksammas alltmer. Forskningen kring maktfördelningen i familjen och dess konsekvenser för familjekonflikter bland invandra- re i är dock begränsad. Denna forskning har mest fokuserats på psykologiska aspekter och sällan på maktspelet inom familjen (, 1986; , 1984; Akpinar, 1988; , 1985; Soydan, 1989; , 1995). Forskning kring invandrarfamiljer är problematisk och komplicerad och situationen skiljer sig mycket mellan invandrare från olika länder, kulturer och med olika social bakgrund. Begreppet invandrare är också problematiskt och det är inte alltid klart vad som menas med invandrare. I detta kapitel avses med invandrare personer som är födda utomlands av utländska föräldrar. Vi vet allmänt att familjekonflikter och separation bland iranier och andra invandrargrupper är vanligare än bland svenskar (se avsnitt 10.2). Är det, som somliga forskare menar, invandrares dåliga socio-ekonomiska situation som är huvudorsaken till den höga separationsfrekvensen? Andra forskare hävdar att kulturskillnader mellan invandrarnas ursprungsland och kan förklara den högre skilsmässorisken. Men vi kan också fråga oss om det inte snarare är samma mekanismer som kan förklara familjedynamiken såväl bland invandrare som svenskar? Trots att ovan nämnda faktorer delvis kan förklara den höga instabiliteten bland invandrarfamiljer kvarstår frågan om den även kan ha samband med genusrelationerna i invandrarfamiljer. Finns det exempelvis någon skillnad mellan mäns och kvinnors erfarenheter av invandringen, som påverkar deras maktresurser och därigenom deras familjerelationer? Hur kan man förklara att det ofta är kvinnor som tar initiativet till skilsmässa? Är invandringen bara ett problem eller kan den också vara en möjlighet? Vår hypotes är att de förändringar av maktrelationer inom familjer som sker i och med invandringen till är en av de viktigaste faktorerna bakom den höga familjeinstabiliteten för iranier och även för andra invandrargrupper. Syftet med undersökningen i detta kapitel är att beskriva och analysera hur invandringen påverkat maktfördel- ningen inom iranska familjer i och dessa förändringars betydelse för uppkomsten av familjekonflikter och intressemotsätt- ningar, som i många fall lett till separation. Undersökningen har koncentrerats på den iranska invandrargruppen som är en av de största och där en majoritet är flyktingar. Iranierna tillhör den s.k. tredje världen och är den största gruppen av dem som kommer från ett asiatiskt och islamiskt land. Gruppen är dessutom relativt ung som invandrare. Dessa faktorer gör det möjligt att få en klarare bild av invandringens effekter på kvinnors situation bland dem som kom till med andra värderingar och erfarenheter än svenskar. Det kan ge en möjlighet att se vilka teoretiska generaliseringar som är möjliga. Att diskutera situationen för invandrarfamiljer kan dessutom även vara ett sätt att belysa situationen för svenska familjer. Därför kan detta bli en form av komparativ undersökning som belyser olika aspekter av familjerelationer i . Först redovisas i avsnitt 10.2 statistiska data om familjeinstabilitet i några olika invandrargrupper, samt vissa socioekonomiska och demografiska bakgrundsdata som kan belysa invandrarkvinnors situation i deras familjeliv i . Därefter diskuteras i nästa avsnitt 10.3 några teoretiska ansatser som kan förklara familjeinsta- biliteten bland invandrare, bl.a. ur köns- och maktperspektiv. Avslutningsvis redovisas i avsnitt 10.4 en del av resultaten från en intervjuundersökning, vilka ger ett empirisk belägg för den teoretiska diskussionen och beskriver hur iranska kvinnor respektive män själva upplevde maktkonflikterna och separationen efter invandringen till . av familjeinstabilitet bland invandrare Flera undersökningar från SCB visar att familjeinstabilitet 1 är vanligare bland invandrare än bland svenskar. 1 Med familjeinstabilitet menas här den höga separationsrisken för sammanboende par med eller utan barn. Invandrarkvinnor utmanar männens roll parrelationer håller inte i samma omfattning bland invandrare som bland svenskar (invandrare, 1991:48; Familjeförändringar kring 1990, 1993, s.149, Skilsmässor och separationer, 1995:76–77). Dessa undersökningar visar också att utomeuropeiska invandrare skiljer sig i större omfattning än europeiska. Sambopar bland invandrare – liksom bland svenskar – tenderar att flytta isär i större omfattning än gifta par. Att helsvenska äktenskap är mer hållbara kan delvis förklaras med att det finns fler äldre par bland svenskarna. Men tabell 10.1 och 10.2 visar att även när invandrare och svenskars olika åldersfördelning hålls kvarstår faktum att invandrare skiljer sig mer än svenskar i olika åldrar. Tabell 10.1 Relativa riskfaktorer för separation bland gifta barnfamiljer 1991–92 efter ursprung (inga andra faktorer förekommer i analysen) Födelseland (mannen) 1.26(*) 1.39(*) Signifikansnivå * 5 %-nivå, (*)-nivå. Källa: Skilsmässor och separation, SCB 1995 Tabell 10.1 visar att sydamerikaner och afrikaner var de två grupper som skilde sig mest –1992. När man kontrollerade för olika riskfaktorer för separation (äktenskapets varaktighet, barnantal, barn före vigseln, mannens respektive kvinnans utbildning, socioeko- nomisk grupp och inkomst, boendesituation och region) bland gifta barnfamiljer förändrades bilden dock delvis. Risken för separation bland vissa invandrargrupper minskade kraftigt i jämförelse med risken för svenskar. Födda i utom får då en minskning av skilsmässorisken med , medan födda i , och får en minskning . är dock skilsmässorisken större för de flesta invandrar- grupper än för svenskar. Tabell 10.2 Relativa riskfaktorer för separation bland gifta barnfamiljer 1991–92 efter ursprung. (Följande variabler har kontrollerats för: äktenskapets varaktighet, barnantal,barn före vigsel, boe n- de, region, mannens respektive kvinnans utbildning, socioek o- nomisk grupp och inkomst). Födelseland (mannen) 1.26(*) 1.27(*) Signifikansnivå * 5 %-nivå, (*)-nivå. Källa: Skilsmässor och separationer , SCB 1995 Enligt SCB förklaras den högre skilsmässorisken för invandrare i stor utsträckning av socio-ekonomiska variabler (dvs. inkomstnivå, socioekonomisk tillhörighet och utbildningsnivå) och enbart till liten del av demografiska faktorer. SCB menar att de högre skilsmässoris- kerna bland invandrare beror på att de har en sämre ekonomisk och social status (Skilsmässor och separationer, 1995: 74–75). 2 Ett problem med SCB:s undersökning är dock att den saknar detaljerade uppgifter om invandrare från olika länder. En generell bild av skilsmässor bland asiatiska invandrare i säger exempelvis inte så mycket om den verkliga bilden vad gäller iranier vilka i olika avseenden skiljer sig från många andra asiatiska invandrargrupper. 3 Ett annat problem med SCB:s undersökning är att man enbart kontrollerade männens födelseland i stället för båda makarnas, vilket innebär att även blandäktenskap med svenska kvinnor inkluderas som invandrarfamiljer. Det tredje problemet med SCB:s undersökning är