sou · GLB3181 · 1998-01-01 00:00:00 — Dessa bestämmelser bygger på den i detta sammanhang grund- läggande principen att det egna kapitalet skall framkomma som skillnaden mellan tillgångarna och skulderna i balansräkningen. Ett ut- flöde av samma princip är att ett företags resultat skall motsvara skill- naden mellan det på detta sätt bestämda egna kapitalet vid ingången respektive utgången av räkenskapsåret. Med den angivna grundprincipen är det självklart att aktiekapitalet anges i samma valuta som redovisningen i övrigt och att det i balansräkningen tas upp till anskaffningsvärdet, dvs. det belopp som registrerats i aktiebolagsregistret i samband med bolagsbildning, fond- eller nyemission eller konvertering av skuldebrev. Uppskrivning av aktiekapitalet på grund av penningvärdeförändringar eller av annan orsak kan inte ske. Aktiekapitalet får inte variera av sig självt. Utredningen har att pröva frågan om en denominering av aktie- kapitalet i euro. Det är tydligt att en sådan denominering blir en ofrånkomlig följd av ett svenskt deltagande i . När övergångs- fasen löpt till ända är euron det enda lagliga betalningsmedlet och aktiekapitalet denomineras direkt på grund av EG-rättsliga regler i denna valuta. Det möter inte heller några principiella invändningar att denominera aktiekapitalet i euro under övergångsfasen. är växelkursen fast och kronor och euro anses vara ett och samma betal- ningsmedel. aktiekapitalet i euro efter omräkning av anskaff- ningsvärdet är det helt i enlighet med den ovannämnda grundprin- cipen. Aktiekapital i euro 95 Det är bara vid ett svenskt utanförskap som det blir tveksamt i vad mån man kan tillåta en denominering av aktiekapitalet i euro. av utanförskap är euron en av många främmande valutor och växelkursen fluktuerar fortlöpande. Som utvecklas i kapitel 7 finns önskemål om en denominering av aktiekapitalet inte bara i euro utan också i andra främmande valutor med rörlig växelkurs och problemet är detsamma: en denominering av aktiekapitalet i en främmande valuta med i förhållande till kronan rörlig växelkurs strider mot den ovan angivna grundläggande redovisningsprincipen, om aktiekapitalet i balansräkningen skall tas upp till balansdagens kurs. Ett exempel kan illustrera det sagda. AK (50 Meuro) AK (50 Meuro) År 1 är växelkursen på balansdagen för en euro, har euron stärkts och kursen stigit till . Om euron i stället hade försvagats i förhållande till kronan så att kursen sjunkit till hade aktiekapitalet förts ut med . I exemplet har bolagets tillgångar och skulder inte förändrats från det ena året till det andra. Det egna kapitalet, som definitionsmässigt utgör skillnaden mellan tillgångar och skulder skall då vara oförändrat och årets resultat 0. Denomineringen av aktiekapitalet i en valuta som påverkas av växelkursförändringar framtvingar emellertid justeringar i fördelningen mellan de olika posterna. I exemplet har det fria egna kapitalet minskats med samma belopp som aktiekapitalet ökat. Om bolaget haft reservfond eller annat bundet eget kapital kunde ett alternativ ha varit att låta ökningen av aktiekapitalet påverka storleken av det övriga bundna egna kapitalet. Exemplet visar att om ett aktiekapital denominerat i euro i balans- räkningen räknas om till svenska kronor enligt balansdagens kurs så påverkas det egna kapitalets sammansättning och aktiekapitalet tillåts variera av sig självt, något som strider mot en grundläggande redovis- 96 Aktiekapital i euro Det kan enligt utredningens mening inte komma i fråga att för aktiebolag i allmänhet överge denna grundläggande redovis- ningsprincip lika lite som principen om att det egna kapitalet räknas fram som skillnaden mellan tillgångar och skulder, och resultatet motsvarar skillnaden mellan det på detta sätt bestämda egna kapitalet vid ingången respektive utgången av räkenskapsåret. Vid ett utanför- skap bör därför gälla att en denominering av aktiekapitalet i euro kan ske endast om det i balansräkningen tas upp till anskaffningsvärdet (se avsnitt 6.5.1). För bolag som omfattas av EG:s kapitaltäckningsdirektiv kan det finnas särskilda skäl för en annan ståndpunkt i principfrågan. Utred- ningen återkommer till dessa frågor i kapitel 7. I 1 kap. 3§ ABL föreskrivs att aktiebolag skall ha ett aktiekapital som uppgår till i privata aktiebolag och till i publika aktiebolag. Om möjlighet öppnas för aktiebolag att denominera aktiekapitalet i euro måste det registrerade aktiekapitalet i samband med övergången räknas om till euro. När omräkningen är verkställd och aktiekapitalet registrerat som euro, kommer det inte att spela någon roll om kronan försvagas eller stärks i förhållande till euron. Det innebär för det första att de 100 000- kronorsbolag som övergår till euro, i aktiebolagsregistret kommer att stå med aktiekapital i olika belopp i euro, beroende på när övergången sker. För det andra innebär det att f.d. 100 000-kronorsbolag som övergått till aktiekapital i euro, kan komma att drivas med ett aktiekapital som understiger räknat till aktuell kurs. Det inträffar så snart euron försvagas gentemot kronan sedan omräkningen av aktiekapitalet skett. Utredningen menar att sådana konsekvenser är ofrånkomliga och får tålas. De flesta aktiebolag som har det lägsta aktiekapital som lagen tillåter har ju fått aktiekapitalet inbetalat vid olika tillfällen. Ett belopp om motsvaras av mer än . Sådana effekter av penningvärdeförändringar korrigeras genom höjningar av minimibeloppen i den angivna paragrafen. Lagtekniskt är det enligt utredningens mening inte lämpligt att i 1 kap. 3 § ABL ange minimibeloppen också i euro. Gör man det riskerar man att komma i konflikt med regler om att omräkningen skall ske till någon aktuell kurs. Och att under ett utanförskap som präglas av rörlig växelkurs i lagen skriva in att aktiekapitalet skall räknas om till en angiven fast kurs framstår som olämpligt. Aktiekapital i euro 97 Om utredningen finner att svenska företag vid ett utanförskap eller under övergångsfasen har ett verkligt behov av att kunna denominera hela eller delar av sitt aktiekapital i euro eller annan utländsk valuta, skall utredningen enligt direktiven se närmare på vilka lagstiftnings- modeller som skulle kunna tillgodse behovet. Den lösning som i första hand bör prövas är en ordning där ett aktiebolag kan ha aktiekapitalet antingen i svenska kronor eller i euro. Om denna modell anses vara lämplig bör de problem som kan upp- komma när ett bolag vill besluta om att gå över från kronor till euro, t.ex. förekomsten av omräkningsdifferenser som rubbar enskilda aktie- ägares rätt och därigenom medför att besluten måste fattas med särskild majoritet. Denna modell utvecklas i förevarande kapitel 6. I andra hand bör prövas en modell som tillåter aktiebolag att emit- tera aktier utan nominellt belopp. Denna modell utvecklas i kapitel 9. En tredje modell som skall prövas är där olika delar av aktiekapitalet är bestämt i olika valutor. Den modellen behandlas i kapitlen 6 och 7. Vid prövningen av de olika modellerna skall särskilt beaktas de problem av rättslig eller ekonomisk art som kan uppkomma vid över- gången till ett nytt system. 6.5.1Hela aktiekapitalet i euro vid ett svenskt utanförskap (rörlig växelkurs) De flesta myndigheter och organisationer som uttalat sig om företagens behov av att kunna denominera hela sitt aktiekapital i euro har förklarat att det föreligger ett sådant behov såväl vid ett svenskt utanförskap som under övergångsfasen. Enkätsvaren visar att det är en vitt spridd uppfattning bland myndig- heter och i det svenska näringslivet, att en möjlighet för svenska företag att denominera aktiekapitalet i euro skulle ge företagen dels lägre kostnader för att administrera sin redovisning, dels tillgång till billigare utländskt risk- och lånekapital. Utredningen har i avsnitt 5.4.1 analyserat företagens behov av att kunna ha sin redovisning i euro. De skäl som övertygat utredningen om att det finns ett sådant behov har anförts också i frågan om företagen bör ges rätt att denominera aktiekapitalet i euro. Utredningen menar att skälen är giltiga också i denomineringsfrågan. Det förhåller sig som 98 Aktiekapital i euro utredningen förstår saken på det viset att de svenska företagen, när de vänder sig till den internationella kapitalmarknaden för att skaffa kapital, måste lämna information om sina resultat och sin ställning i en form som förstås av en internationell publik. Det är ett av de skäl som ligger bakom kravet på att företagen skall få lämna redovisningen i euro. I en redovisning i euro måste aktiekapital denominerat i svenska kronor räknas om till euro. För att slippa omräkningen kommer kravet på att få denominera aktiekapitalet i euro. Denomineringskravet är alltså sekundärt i förhållande till kravet på redovisning i euro. Med denna inställning i redovisningsfrågan menar utredningen att bolag som väljer att upprätta sin redovisning i euro skall ha skyldighet att följa upp beslutet i redovisningsfrågan genom att för klarhetens skull också denominera sitt aktiekapital i samma valuta (jfr avsnitt 5.4.5). Bolag som behåller svenska kronor som redovisningsvaluta kan inte anses ha något behov av att denominera aktiekapitalet i euro. Som utvecklats i det föregående (avsnitt 6.3) följer av grund- läggande redovisningsprinciper att aktiekapitalet i balansräkningen skall tas upp till anskaffningsvärdet. Anskaffningsvärdet i svenska kronor framgår av aktiebolagsregistret och det är detta belopp som skall tjäna som utgångspunkt för den omräkning som måste företas när ett bolag övergår från svenska kronor till euro. Omräkningen bör företas till den kurs som gäller den dag övergången sker. Frågan är som skall anses utgöra övergångsdag. Svaret på den frågan hänger samman med hur ett beslut om övergång till euro skall fattas. Utredningen menar att om ett aktiebolag väljer att ha sin redo- visning och sitt aktiekapital i euro, bör detta framgå av bolagsord- ningen. Föreskriften i 2 kap. 4 § ABL om bolagsordningens innehåll bör kompletteras med ett nytt andra stycke så att paragrafen får följande lydelse (stycket har kursiverats här) 4 § Bolagsordningen skall ange 2.den ort i där bolagets styrelse skall ha sitt säte, 3.föremålet för bolagets verksamhet, angivet till sin art, 4.aktiekapitalet eller, om detta skall kunna utan ändring av bolagsord- ningen bestämmas till lägre eller högre belopp, minimikapitalet och maximikapitalet, varvid minimikapitalet ej får vara mindre än en fjärdedel av maximikapitalet, 5.aktiernas nominella belopp, 6.antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revisorer samt styrelsesuppleanter, om sådana skall finnas, samt tiden för styrelse- ledamots och revisors uppdrag, Aktiekapital i euro 99 7.sättet för sammankallande av bolagsstämma, 8.vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma, 9.vilken tid bolagets räkenskapsår skall omfatta. Om bolaget skall ha sin bokföring och sitt aktiekapital i euro, skall detta anges i bolagsordningen. I fråga om publika aktiebolag, vars firma inte innehåller ordet publikt, skall i bolagsordningen anges beteckningen (publ) efter firman. Bestämmelserna i första stycket 6 gäller inte arbetstagarrepresentanter som har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privat- anställda. Utredningen föreslår alltså att en övergång till euro som redovisnings- valuta skall ske genom en ändring av bolagsordningen. Denomine- ringen av aktiekapitalet i euro sker genom en bolagsordningsändring som företas med ändringen av redovisningsvalutan. Omräk- ningen av aktiekapitalet från kronor till euro kan inte anses rubba enskilda aktieägares rätt eftersom samtliga aktier berörs på samma sätt. För giltigt beslut om ändring av bolagsordningen räcker det därför med två tredjedels majoritet på bolagsstämman. Beslutet får inte verkställas innan bolagsordningsändringen har registrerats (9 kap. 14 § ABL). Det finns ingenting som hindrar att ett bolag som har infört en bolagsordningsbestämmelse av nu diskuterat slag upphäver bestäm- melsen och därmed återfår den bolagsrättsliga rätten att avge redo- visning i svenska kronor. Beslutsordningen är densamma som när bestämmelsen infördes. En återgång till redovisning i svenska kronor kräver emellertid särskilt tillstånd av skattemyndigheten (se kapitel 5). Vad återigen angår den för omräkningskursen avgörande dagen för övergången är utredningen inte beredd att ge bolagen full frihet att be- stämma denna. Vilken dag och därmed vilken kurs som skall tillämpas påverkar det omräknade aktiekapitalets storlek. Är kronan svag i för- hållande till euron blir det omräknade aktiekapitalet i euro lågt och vice versa. Utredningen föreslår därför att omräkningen sker i samband med att bolagsordningsändringen registreras av PRV till den kurs som gäller för registreringen. Det av PRV omräknade aktiekapitalet i euro registreras i aktiebolagsregistret och det är detta belopp som används i bolagets balansräkningar i fortsättningen, med de ändringar som för- anleds av att bolaget senare registrerar ökning eller nedsättning av aktiekapitalet. De föreslagna lagbestämmelserna framgår av bilaga 3. 100 Aktiekapital i euro 6.5.2Hela aktiekapitalet i euro under övergångsfasen (fast växelkurs) I detta avsnitt behandlas behandlas behovet av aktiekapital i euro under en övergångsfas som infaller eller . Det huvudsakliga innehållet i enkätsvaren beträffande behovet av aktiekapital i euro under övergångsfasen har redovisats i tidigare avsnitt. Här skall endast nämnas att det är en vitt spridd uppfattning bland myndigheter och i det svenska näringslivet, att en möjlighet för svenska företag att ha aktiekapitalet i euro skulle ge företagen dels lägre kostnader för att administrera sin redovisning, dels tillgång till billigare utländskt riskkapital. Utredningen vill för sin del först framhålla att det inte möter några principiella invändningar att aktiekapitalet denomineras i euro under övergångsfasen. är växelkursen fast och kronor och euro anses vara ett och samma betalningsmedel. aktiekapita- let i euro efter omräkning av anskaffningsvärdet är det helt i enlighet med grundläggande redovisningsprinciper. Det finns som utredningen ser det inte heller någon anledning att begränsa rätten att denominera aktiekapitalet under övergångsfasen jämfört med vad som har gällt under den drygt treåriga period av utanförskap som föregått denna fas. De författningar som föreslagits i avsnitt 5.4.4 och 6.5.1 bör ha fortsatt giltighet under övergångsfasen. Det innebär först och främst att aktiebolag som i sin bolagsordning har tagit in föreskrifter om bokföring och aktiekapital i euro, under över- gångsfasen kan fortsätta att redovisa i denna valuta och därvid ange aktiekapitalet med i aktiebolagsregistret antecknat eurobelopp. Men självfallet bör dessa författningar kunna utnyttjas under övergångsfasen av bolag som då kommer till insikt om att de är betjänta av att kunna avge sin redovisning i euro och därvid ha aktiekapitalet i samma valuta. Utredningen har i avsnitt 5.4.2 avvisat tanken på att svenska företag skall ges möjlighet att avge redovisning i USD. Med den inställning utredningen har, nämligen att redovisningsvalutan är primär i för- hållande till aktiekapitalets denominering, följer att utredningen inte anser att det föreligger något behov för svenska företag att ange aktie- kapitalet i . Aktiekapital i euro 101 6.5.4Delar av aktiekapitalet i euro eller annan främmande valuta Erfarenheterna från Stockholmsbörsen – 1997 ger inte stöd för uppfattningen att internationella kapitalplacerare påverkas av om aktiekapitalet är denominerat i svenska kronor eller i främmande valuta. Alla delar emellertid knappast utredningens uppfattning på denna punkt och det torde finnas de som vill hävda att det finns situationer när ett svenskt bolag har behov av att emittera endast en del av sitt aktiekapital i främmande valuta. Det skulle kunna gälla ett bolag som önskar utnyttja den amerikanska kapitalmarknaden för att skaffa sig riskkapital. Enligt planerna skall det ske genom en nyemission över . Emissionskursen kan enligt insiktsfulla bedömare sättas högre om de nya aktierna denomineras i USD. Utredningen vill om den lagstiftning som måste till för att sådana önskemål skall kunna förverkligas anföra följande. En grundläggande fråga är om denominering av en del av aktie- kapitalet i främmande valuta skapar aktier av ett särskilt slag. Svaret blir ja om aktierna vid nedsättning av aktiekapitalet eller skifte i sam- band med bolagets likvidation skall lösas in i den främmande valutan liksom naturligtvis om utdelning skall fastställas i denna valuta. Från lagstiftningssynpunkt är det utan tvekan enklast om en denominering av en del av aktiekapitalet i främmande valuta inte skapar aktier av ett särskilt slag. Om aktierna vid nedsättning av aktie- kapitalet eller skifte i samband med bolagets likvidation skall lösas in till sitt kvotvärde och utdelning beräknas enligt vanliga regler i svenska kronor (som emellertid kan växlas till främmande valuta i samband med utbetalningen) föreligger förutsättningar för en enkel reglering som i allt väsentligt blir en kopia av de regler som gällde för bundna aktier. Aktier denominerade i främmande valuta behandlas då som aktier som omfattas av ett förbehåll, men de utgör inte aktier av ett särskilt slag. Det är emellertid inte mycket vunnet med en sådan reglering om avsikten är att väcka intresse på den internationella kapitalmarknaden. För att uppnå det syftet måste rimligtvis avkastningen på aktierna relateras till denomineringsvalutan. Det innebär att aktier av olika slag tillskapas genom denomineringen. Om ett bolag under angivna förutsättningar önskar ha sitt aktiekapital denominerat i olika valutor, måste bolaget ha minst ett aktieslag för varje denominerad valuta. Ingenting hindrar i så fall att de aktier som denomineras i en av flera valutor i sin tur fördelas på två eller flera serier med skillnader i fråga om ekonomiska rättigheter, 102 Aktiekapital i euro röstvärde etc. Utredningen ser det som en risk att aktieserierna blir så många att det blir svårt att genomföra omröstningar och uppnå er- forderlig majoritet på bolagsstämma i frågor som avses i 9 kap. 15 § ABL. Det finns dessutom risk för att likviditeten i vissa aktieserier blir för låg. En fråga som måste avgöras i ett tidigt skede är om aktiekapitalet i årsredovisningen skall tas upp till balansdagens kurs eller till anskaffningsvärdet (jfr t.ex. avsnitt 6.3). En denominering av aktie- kapitalet i mer än en valuta i förening med en redovisning av aktie- kapitalet till balansdagens kurs innebär att växelkursförändringar på- verkar förhållandet mellan aktieslag med olika denomineringar. Antag att ett bolag har aktier i två lika stora serier, den ena denominerad i svenska kronor och den andra i euro med flytande växelkurs. År 1 är växelkursen på balansdagen för en euro, har euron stärkts och kursen stigit till . Situationen blir då följande. Till följd av växelkursförändringen har aktierna i serie euro fått en större andel av och ett högre kvotvärde för varje aktie än aktierna i serie SEK. Saken får betydelse för företrädesrätten till nya aktier vid kontantemission. föreskrivs att de gamla aktierna skall ge företrädesrätt till nya aktier av samma slag i förhållande till sin andel i aktiekapitalet (3 kap. 1 § fjärde stycket ABL). I 12 kap. 7 § första stycket 4 ABL finns vidare ett låneförbud vid ett sammanlagt aktieinnehav som uppgår till en procent av aktiekapitalet. Slutligen kan i detta sammanhang nämnas punkten 4 i övergångsbestämmelserna till SFS 1994:802. Där föreskrivs ett ansvar för ägare av aktier i bolag som upplöses vid utgången av (jfr prop. 1997/98:39) på grund av att aktiekapitalet inte uppgår till 100 Aktiekapital i euro 103 Ansvaret gäller bolagets förpliktelser men begränsas till aktie- ägarens andel i bolagets aktiekapital. Dessa bestämmelser bör – om balansdagens kurs skall användas – lämpligen ändras till överensstäm- melse med bestämmelserna till skydd för aktieägarminoriteter. I dessa skyddsbestämmelser föreskrivs genomgående rättigheter till förmån för aktieägare med en viss andel av samtliga aktier eller av de på stämman företrädda aktierna eller av alla på visst sätt berörda aktier. För bolag som omfattas av EG:s kapitalkrav är det inte värt att diskutera något annat än balansdagens kurs, eftersom den kursen är en förutsättning för de effekter som eftersträvas vad gäller kravet på en kapitalbas om , se kapitel 7. För övriga bolag framstår emellertid ett fast i aktiebolagsregistret antecknat aktiekapital i svenska kronor eller utländsk valuta som det överlägsna alternativet med hänsyn till att man med aktiekapitalet till anskaffningsvärdet kommer ifrån en mängd problem av redovisningsprincipiell och associations- rättslig art. Om aktiekapital denominerat i utländsk valuta i årsredovisningen tas upp till anskaffningsvärdet enligt de principer som utredningen förordat och nominella beloppet avskaffas så som utredningen föreslår i kapitel 9 föreligger förutsättningar för att administrera en ordning med aktiekapitalet delvis i utländsk valuta. Enligt utredningens mening är det emellertid inte visat att en sådan ordning skulle ha en mätbar effekt på de svenska bolagens möjligheter till riskkapitalanskaffning på de internationella finansmarknaderna. 7Kapitalkravet på kreditinstitut och värdepappersbolag – effekter av en denominering av aktiekapitalet i utländsk valuta har det skett en avreglering av de finansiella marknaderna vilket kommit till synes bl.a. i form av många nya finansi- ella instrument och ett ökat antal andrahandsmarknader. Riskerna har ökat för aktörerna på marknaderna. Särskilt riskfyllda anses instru- menten på derivatmarknaden vara. Kreditrisker, marknadsrisker och likviditetsrisker som hänför sig till olika derivat är generellt sett svårare att beräkna än risker på avistamarknaden främst beroende på att derivatinstrumenten ofta innebär en kombination av risker som är svåra att uppskatta. Riskbedömning och riskhantering har fått ökad betydelse för aktörerna på de finansiella marknaderna. Internationaliseringen av de nationella finansiella marknaderna har lett till ökade systemrisker i det internationella finansiella systemet. Fallissemang eller störningar i internationellt verksamma banker kan få vittgående konsekvenser för andra institut i andra länder. Handeln med derivatinstrument är starkt internationaliserad och dess tillväxt har ökat samvariationen mellan de nationella finansiella marknaderna. Med an- ledning härav har samarbetet mellan ländernas tillsynsmyndigheter förstärkts i syfte att minska riskerna i det internationella finansiella systemet. existerar två internationella fora för sådant samarbete, näm- ligen inom G 10 () och inom EU. Det förekommer ett nära samarbete mellan dessa organisationer exempelvis genom att ett flertal EU-länder är representerade i G 10. Vidare deltar i som observatör. En viktig anledning till att kapitaltäckningsregler samordnas på internatio- nell nivå är att större konkurrensneutralitet därvid uppnås mellan 106 Kapitalkravet på kreditinstitut och värdepappersbolag ... Enhetliga internationella regler för kapitalkrav gör det möjligt att jämföra institutens soliditet och därmed deras konkurrensstyrka oberoende av ländernas skilda jurisdiktioner. är ett samarbetsorgan på bankområdet för central- banker och andra tillsynsmyndigheter från G 10-länderna (, , , , , , , Stor- , , och samt ). antog de regler om kapitaltäckningskrav för internationellt verksamma banker som sedan blivit internationellt normerande och som också togs in bl.a. i den svenska bank- rörelselagen. kapitaltäckningsregler tog sikte enbart på kreditrisker. gjorde ett tillägg till kapitaltäcknings- reglerna för banker. Tillägget innebar bl.a. kapitalkrav för mark- nadsrisker. Enligt tillägg skall de nya kapitaltäckningskraven vara sammansatta av minimikrav för: –kreditrisker för lån, investeringar och motpartsåtaganden (motpartsrisk),