sou · GLB3167d1 · 1998-01-01 00:00:00 — har miljöskatter på bekämpningsmedel med /kg verksam beståndsdel. Det motsvarar i genomsnitt för alla bekämp- ningsmedel av priserna. gifter för insekticider och markherbicider på listpriserna och för övriga herbicider samt fungicider på listpriserna. Av- giftsintäkterna återförs till i huvudsak jordbruket genom att de används till finansiering av avsättningsbefrämjande åtgärder genom den s.k. promilleavgiftsfonden. har inte några miljöavgifter på be- kämpningsmedel, men det finns liksom i en registreringsavgift som betalas av de företag som marknadsför preparaten. I finns produktionsavgifter som enligt lag tas ut på levererade jordbruksprodukter. Intäkterna tillförs de s.k. pro- duktionsavgifterna och används till avsättningsfrämjande åtgärder, forskning och försök, sjukdomsbekämpning samt utbildning och råd- givning. Avgifterna i varje produktionsgren förs till dess egen fond. Eftersom avgifterna helt och hållet återförs till jordbruket är de inte skatter. Några exempel på de produktionsavgifter som tas ut på levererade jordbruksprodukter : /kg mjölk, per nötkreatur till slakt, per slaktsvin, per slaktad sugga, /kg potatis, /ton sockerbetor. Intäkterna av dessa avgifter har budgeterats till , vilket mot- svarar av det danska jordbrukets samlade intäkter. 5.4.7.5Återföring av skatter till jordbruket I återförs alla miljöavgifter på jordbruket på olika vägar till näringen. De svenska s.k. miljöavgifter och energiskatter som belastar jordbruket återförs inte på samma direkta sätt till näringen. I är denna typ av skatter av så obetydlig omfattning, att någon återföring knappast varit aktuell. Man skulle kunna hävda att den svenska statens medfinansiering till olika EU-stöd kan ses som en återföring av mil- jöskatterna. Häremot kan invändas att i både och sker medfinansieringen av EU-stöden helt med vanliga skattemedel. Den danska statens intäkter av pesticidavgifterna uppgick till . Större delen därav överfördes via den s.k. promilleavgiftsfonden till produktionsavgiftsfonderna och resten an- vändes till att kompensera kommuner för det tak för jordskatten som har gällt för jordbruket samt till forskning om miljövän- lig växtodling. Det danska jordbrukets utgifter för koldioxidavgifterna beräknas till . Delvis kompenseras avgifterna genom en nedsättning av en arbetsgivaravgift till ett system för tilläggspension (ATP). I övrigt kompenserades jordbruket genom nedsättning av av- gifter för veterinär- och växtkontroll samt genom bidrag till energibe- sparande investeringar. I tabell 5.23 görs en sammanfattande jämför- else mellan olika produktionsskatter i , och 1996/97. 4ABELLJämförelse mellan olika produktionskatter i , och 1996/97. 100–/ha 1)Avser beslutade nivåer . Källa: Egen sammanställning. 5.4.8Sammanfattande analys av konkurrensförhållandena Jämförelser mellan länderna av lönsamheten för jordbrukssektorn to- talt, för grupper av företag eller för enskilda jordbruksföretag måste göras med stor försiktighet. Som framgått av redovisningen i tidigare avsnitt finns en mängd olika faktorer av betydelse för sådana jämförel- ser. En grundläggande skillnad mellan jordbruksföretag i olika länder och också inom länder är skillnader i avkastningen i växtodlingen till följd av klimat och jordmån. Den gemensamma jordbrukspolitiken syftar inte till att utjämna sådana skillnader mellan länderna eller mel- lan regioner inom länderna. Arealersättningarna inom CAP är tvärtom direkt kopplade till den historiska avkastningsnivån i respektive med- lemsland. Eftersom det enskilda landet kan välja i vilken utsträckning stödet skall regionaliseras, kan emellertid mycket stora skillnader upp- stå mellan företag i olika länder trots att företagen har lika avkastnings- nivå. Så har t.ex. valt att ha endast en stödnivå, vilket således gynnar företag med sämre avkastning. Skulle en sådan modell valts för skulle konkurrenssituationen påverkats i ännu högre grad till följd av den större avkastningsvariationen. Om i stället valt att gå längre i regionaliseringen skulle t.ex. arealstöden i delar av legat betydligt högre än i . De av EU medfinansierade regionalstöden inom jordbruket är till för att stödja ekonomiskt svaga regioner inom ett land. Möjligheterna till utjämning begränsas av att stödgivningen på olika sätt maximerats. Medan man i i stort sett inte utnyttjar regionala jordbruksstöd har och utnyttjat möjligheterna för att åstadkomma en utjämning av de ekonomiska förhållandena i ungefär samma utsträck- ning som före medlemskapet. Om möjligheterna att välja tillämpning av olika stödformer utnyttjas för att åstadkomma en utjämning mellan företag inom landet kan det hävdas att detta innebär en konkurrenssnedvridning i förhållande till vad som skulle gällt på en fri marknad. Då syftet med de regionala stöden och också i viss mån miljöstöden är att åstadkomma en nationell utjämning bör emellertid effekten av sådana åtgärder så långt möjligt exkluderas vid jämförelser mellan en- skilda företag i olika länder. I sektorskalkylen är dock effekten av så- dana åtgärder inkluderade. Mot denna bakgrund bör t.ex. vid en jämförelse mellan företag i och väljas företag med så lika grundförutsättningar som möjligt. Med hänsyn till de geografiska och klimatologiska för- hållandena är därför en jämförelse mellan företag i () och möjlig. För en jämförelse med finska förhållanden föreligger ytterligare svårigheter med hänsyn till omfattningen av de övergångsstöd som till- lämpas i . Dessa stöd kan förefalla ge de finska jordbrukarna mycket gynnsamma förutsättningar jämfört med de svenska. Man bör dock hålla i minne att stödet bl.a. kompenserar för det prisfall som upp- stod i vid medlemskapet i EU och för en mycket ogynnsam företagsstruktur. Några motsvarande stöd i begärdes inte. Med hänsyn till den mängd variabler som är av betydelse för de en- skilda företagens konkurrenssituation är det i praktiken omöjligt att göra en rättvisande jämförelse mellan verkliga företag eller grupper av företag i olika länder. Produktionen i ett lands företag är mer eller mindre anpassad till de förhållanden som råder där, och det kan vara mycket svårt att avgöra vilka orsakerna är till skillnader i lönsamhet mellan länderna. Härtill bidrar också att redovisningsprinciper kan skilja. För att ändå belysa hur jordbrukets konkurrensförmåga påverkas av olika förutsättningar i och redovisas i följande beräkningar hur lönsamheten i några konstruerade svenska typföretag skulle påverkas om de hade samma förutsättningar som i i fråga om skatter, djurskyddsbestämmelser m.m. Därigenom kan parti- ella jämförelser göras, där en mängd faktorer uteslutits. Inkomst-, kapital- och förmögenhetsbeskattningen har inte direkt beaktats i de kalkyler som redovisas. Avslutningsvis berörs dock skill- naderna i inkomstbeskattningen. Därtill jämförs sektorskalkyler som belyser jordbrukssektorns total- ekonomi, vilket innebär att alla väsentliga faktorer ingår i jämförelsen, men att det kan vara svårare att avgöra hur mycket var och en betyder. En faktor som är av särskild betydelse är naturligtvis skillnaden i producentpriser. På en gemensam marknad kan tyckas att dessa priser i huvudsak borde vara lika. Åtminstone på kort sikt är som visats detta inte fallet. En av orsakerna till detta kan t.ex. vara skillnader i föräd- lingsindustrins effektivitet. En sådan faktor kan förvisso vara av avgö- rande betydelse för det enskilda företagets ekonomi. kan emellertid sägas att det rör sig om en faktor som ligger utanför det en- skilda jordbruksföretagets direkta kontroll. En ytterligare faktor som inte kan beaktas i jämförelserna men som har avgörande betydelse för konkurrenskraften är företagarnas kompe- tens. Om man jämför jordbruksföretag med exakt samma produktionsför- utsättningar (t.ex. avkastning i växtodling) och med samma krav på ekonomiskt resultat, så kommer skillnader i produktpriser och produk- tionsfaktorpriser att avspegla sig i priset på jordbruksmark. Markpri- serna påverkas emellertid på lång sikt även av andra faktorer, t.ex. ef- terfrågan för byggverksamhet av olika slag (boende, vägar etc.). Teoretiskt skulle man kunna hävda att skillnader i skatter och av- gifter på lång sikt utjämnas av olika markprisnivåer. På kort och me- dellång sikt kan dock uppstå konkurrenssnedvridning till följd av t.ex. beslut av statsmakterna som innebär höjda produktionskostnader. Såle- des kan t.ex. ett nyetablerat växtodlingsföretag sannolikt inte på kort sikt kompensera sig i en sådan situation genom att sänka sina mark- kostnader. Även om marken är arrenderad så är företagarens markkost- nader normalt bundna . över en längre tidsperiod med något så när stabila förhållanden kan alltså ha en situation där exempelvis skillnader i produk- tionsmedelsskatter upplevs som om det förelåg olika förutsättningar för konkurrens men där andra mer svårjämförbara faktorer kompenserar för denna skillnad. 5.4.8.1Inverkan på sektorns ekonomi I tabell 5.24 redovisas jordbrukets bruttointäkter och nettoinkomster –1996. Uppgifterna för och har räknats om till kronor med de växelkurser som gällde i genom- snitt . Bruttointäkterna omfattar försålda jordbrukspro- dukter samt olika EU-ersättningar och nationella stöd. Nettoinkomsten avser överskott till skatter och egenavgifter samt ersättning till eget arbete och eget kapital. 4ABELLJordbrukets nettointäkter och nettoinkomster åren 1990– 1996 i , och , miljarder kronor. Källa: Bearbetning av uppgifter från , De Danske respektive Lantbruksekonomiska Forskningsanstalten (). Se även kom- mentarer till tabell 5.14. De höga svenska intäkterna och nettoinkomsterna beror till stor del på de direktstöd som utbetalades i samband med genomförandet av den nya jordbrukspolitiken . En stor del av dessa stöd var kompensation för sänkta priser och bör därför beaktas i denna inkomstjämförelse. utbetalades emellertid även ca i omställningsstöd som snedvrider jämförelsen. Om man räknar bort detta belopp blir nettoinkomsten . påverkas av engångsåterbetal- ningar av samma stöd med ca /år. Nettoinkomsten som andel av bruttointäkterna har i i övrigt varierat mellan och . I medeltal har andelen varit . Beslut har fattats om införande av ett svenskt investeringsstöd och om utbyggnad av det svenska miljöstödsprogrammet . Detta kommer att leda till att de svenska inkomsterna ökar, men inte med hela stödbeloppen, eftersom miljöstöden förutsätter åtgärder som även medför ökande kostnader. Det danska lantbruket upplevde en nedgång i inkomsterna som berodde på bl.a. svaga skördar och höga räntor. Un- der hela perioden har nettoinkomsten som andel av bruttointäkterna i varierat mellan och . I medeltal han andelen varit . Det finska jordbruket hade före EU-anslutningen större bruttoom- sättning och nettoinkomst än det svenska jordbruket trots att omfatt- ningen i arealer och djur var väsentligt mindre. Det berodde på att pro- ducentpriserna i då var betydligt högre än i . Detta är bakgrunden till de omfattande övergångsstöd som det finska jordbruket har fått efter EU-medlemskapet. Nettoinkomsten som andel av brutto- intäkterna förfaller vara stabilare än i de andra länderna. Som framgått av den föregående redovisningen har resultatet för det svenska jordbruket påverkats av bl.a. höjda skat- ter på energi, handelsgödsel och bekämpningsmedel. I tabell 5.25 redo- visas en beräkning av effekterna på jordbrukets nettoinkomst av skatter på energi, handelsgödsel och bekämpningsmedel samt den danska fas- tighetsskatten. 4ABELLEffekter på jordbrukets nettoinkomst av skatter i , och , . D:o av totala kostnader Källa: Egna beräkningar. Sammanställningar som bygger på någon form av återföring av skatter till näringen är inte oomtvistliga. Ovan anges en kollektiv återföring av avgifter och skatter i . Det kan även hävdas att de svenska miljöskatterna indirekt återförs till jordbruket genom den svenska del- finansieringen av jordbrukets miljöprogram. Med ett sådant resone- mang skulle nettoskatterna i uppgå till ca 1 150 miljoner kro- nor, vilket motsvarar av de totala kostnaderna. Denna typ av re- sonemang diskuteras ytterligare i det följande. Beräkningarna i tabell 5.25 b ygger på faktiska förbrukningsnivåer av energi, handelsgödsel och bekämpningsmedel i respektive land. jämförelse beskrivs de faktiska utgifterna i jordbruket för handelsgöd- sel, växtskyddsmedel, el och drivmedel i tabell 5.26. 4ABELLFaktiska utgifter för handelsgödsel, växtskyddsmedel, el och drivmedel i , och , . växtskyddsmedel, exkl. skatt El och drivmedel, exkl. skatt Källa: Bearbetning av uppgifter från , De Danske respektive Lantbruksekonomiska Forskningsanstalten (). Som framgår av tabell 5.26 har en större förbrukning av el och drivmedel än de andra länderna, vilket delvis förklaras av en större åkerareal och jämfört med större avstånd och kallare klimat. Utgiftsnivån i för handelsgödsel och växtskyddsmedel för- i hög grad av att den danska växtodlingen bedrivs intensivt och med en större andel specialgrödor (t.ex. potatis och sockerbetor) än i . 5.4.8.2Jämförelse mellan och med utgångspunkt i några svenska typgårdar För att illustrera betydelsen av skillnaderna mellan länderna har några enkla svenska typgårdar konstruerats. Därefter har studerats vad det skulle innebära om vissa regler, skattesatser etc. i stället hade överens- stämt med de som gäller i . Det är svårare att göra motsvaran- de jämförelser med , eftersom en del av skillnaderna i regel- system beror på att har sämre förutsättningar i fråga om både klimat och företagsstruktur än . Tre typföretag har konstruerats, en mjölkgård, en svingård och en spannmålsgård. Kalkylerna bygger på s.k. om- rådeskalkyler för , delvis kompletterade och omräknade till priser. Gårdarna antas ligga i men inte i slätt- bygden, vilket motsvarar ungefär genomsnittliga svenska förhållanden. För spannmålsgården har även en alternativ beräkning gjorts med anta- gande om lokalisering i , vilket motsvarar ungefär genomsnittliga danska förhållanden. Därigenom belyses betydelsen bättre av de svens- ka miljöskatterna och av den danska fastighetsskatten. Djurgårdarna förutsätts ha egen rekrytering och vara helt självför- sörjande med fodersäd och grovfoder. Mjölkgården har 30 mjölkkor inklusive rekrytering och 35 ha åker. Svingården har 40 suggor och årlig leverans av ca 730 slaktsvin samt 80 ha åker, vilket är en anpass- ning till arealbehovet för stallgödselspridning. Svingården säljer därför en del av sin fodersäd. Spannmålsgården har 100 ha åker som helt an- vänds till spannmålsodling och träda enligt EU:s krav. De är ganska renodlade företag inom respektive produktionsgren. Därför förutsätts också att de inte har några andra verksamheter. Inkomstnivån i dessa företag är så låg att den knappast räcker för att försörja en familj. I verkligheten har många jordbruksföretag även skog, entreprenadverk- samhet, stuguthyrning etc., som kan ge kompletterande sysselsättning och ytterligare inkomster. Det är också vanligt att någon familjemed- lem har anställning utanför gården. Kalkylerna har i viss mån stämts av mot de genomsnittsföretag som LRF-Konsult brukar redovisa med hjälp av bokföringsunderlag från 25 000 verkliga gårdar. De nu redovisade typgårdarna saknar dock som nämnts de kompletterande inkomstkällor som är ganska vanliga i verk- ligheten. Förbrukning av drivmedel och handelsgödsel har för kontroll jämförts med verkliga medeltal för förbrukningen. Företagens beräknade intäkter och kostnader framgår av ta- bell 5.27. Arbetsbehovet för att driva de fyra gårdarna kan beräknas till 2 560, 1 970, 910 respektive . 4ABELLIntäkter och utgifter för ett antal typgårdar, kronor. Rest till egenavgifter, skatter Källa: Egna beräkningar. Kalkylerna förutsätter att gårdarna har förvärvats för ganska länge se- dan. Kalkylernas kapitalkostnader inkluderar därför inte några kostna- der för marken, utan endast kostnader för djurstallar byggda samt för kontinuerlig förnyelse av maskiner och inventarier. Det betyder att den skånska gårdens högre avkastning i spannmålsodlingen helt slår igenom i det redovisade resultatet. Det kan nämnas att genom- snittliga arrendeavgifter skiljer ca /ha mellan respektive områ- de, vilket motsvarar större delen av skillnaden mellan kalkylerna. Kal- kylerna är för övrigt inte gjorda med syfte att belysa skillnader i lön- samhet mellan olika delar av landet eller mellan olika produktionsgre- nar, utan för att belysa effekterna av olika produktionsskatter för nå- gorlunda genomsnittliga företag. I det följande skall dessa typgårdar användas för att belysa effekter- na för jordbrukarna av vissa skillnader mellan länderna. I de följande analyserna har inte beaktats skillnaderna i markpriser på annat sätt än deras inverkan på en fastighetsskatt och inte heller andra skillnader i prisnivån på jordbruksprodukter och produktionsmedel än de som beror på skillnader i skatter. Gårdskalkylerna i tabell 5.27 avser , men effekterna av olika skatter i det följande avser skattesatser . I betalar jordbrukarna i energiskatter endast en del av landets låga koldioxidskatt. På diesel- och eldningsolja betalar danska lantbru- kare endast /liter medan de svenska lantbrukarna i de här redo- visade kalkylerna betalar sammanlagt /liter respektive /liter. På el betalar danska lantbrukare endast /kWh jämfört med /kWh i . De danska koldioxidskatterna återförs till jordbruket och är därför inte skatter i egentlig mening. Värdet av såda- na återföringar diskuteras i sammanfattningen av detta avsnitt. Om svenska lantbrukare bara hade behövt betala de låga danska energis- katterna hade de fyra företagens resultat enligt beräkningarna förbätt- rats med , , respektive . Dessa belopp avser endast de direkta energikostnaderna i företagen. En sänkning av de svenska energiskatterna till dansk nivå skulle påverka den allmänna kostnadsnivån på t.ex. foder så att företa- gens resultat hade förbättrats ytterligare. De danska koldioxidskatterna skulle för typföretagen motsvara , , respektive . I finns nu inte någon motsvarighet till de svenska handels- gödselskatterna, som gäller dels kväve, dels kadmium i fosforgödsel. Kvävegödselskatten motsvarar för de tre typgårdarna , , respektive . Både och har skatter på bekämpningsmedel som i genomsnitt i motsvarar av priserna och i . De högre danska avgifterna på bekämpningsmedel skulle för typ- företagen försämra resultatet med , , 3 300 kro- nor respektive . Om hade samma miljöskatter som , dvs. inga skatter på gödselmedel men danska skatter på bekämpningsmedel, skulle de fyra svenska typföretagens resultat förbättras med 6 000 kro- nor, , respektive . Då har allt- så även beaktats de danska avgifterna på bekämpningsmedel, vilka återförs till jordbruket. Värdet av sådana återföringar diskuteras i sam- manfattningen av detta avsnitt. I finns markskatter till kommuner och amt. Den genomsnittli- ga skatten är på beskattningsvärdet, som motsvarar av marknadsvärdet eller av svenska taxeringsvärden. För de här antagna typgårdarna i är taxeringsvärdena för marken /ha och för den skånska spannmålsgården /ha. En markskatt om skulle då sänka resultatet för typ- gårdarna med , , respektive . Dessa belopp motsvarar rena skatter, eftersom återföringen av en del av den danska markskatten upphört i och med införandet av be- kämpningsmedelsavgifterna. Skatten skulle i motsvara ca /ha och i ca /ha. Det sistnämnda värdet ligger på ungefär samma nivå som genomsnittet för . Det lägre värdet i speglar att markvärdena där är lägre än i , liksom i större delen av i övrigt. Detta beror i sin tur på lägre avkast- ningsnivåer i . Som framgår av tidigare avsnitt har mera strikta djurskyddsbe- stämmelser än och . Även om ingen förespråkar nå- gon förändring av de svenska bestämmelserna, är det obestridligt att de påverkar produktionskostnaderna i . Detta medför därför att svenska producenter har svårare att bära andra konkurrensnackdelar jämfört med andra länder. Kostnadsskillnaderna jämfört med danska bestämmelser betyder mest i produktion av griskött. Uppgifterna om skillnadernas storlek varierar, från /kg upp ca /kg. För svingården ovan skulle en kostnadssänk- ning med t.ex. /kg griskött förbättra resultatet med /år. Detta gäller främst merkostnader för t.ex. foder och strö. Däremot be- aktas här inte ökade arbetskostnader, eftersom de inte direkt påverkar typgårdskalkylen. I införs nya utrymmeskrav för mjölkkor från . Det är inte känt i vilken utsträckning dagens djurstallar uppfyller de nya kraven och därför inte heller vilka konsek- venser dessa kommer att få. De föregående jämförelserna med kan sammanfattas enligt tabell 5.28. 4ABELLSammanfattande jämförelse med för , kronor. Källa: Egna beräkningar. I tabell 5.28 har beaktats de avgifter på koldioxid och bekämpningsme- del som i återförs kollektivt till näringen och som därför inte är skatter i egentlig mening. Om dessa avgifter inte hade beaktats hade resultatet för de fyra företagen i stället förbättrats med , , respektive . Till dessa skillnader kan även läggas skillnader i inkomstskatter, som för företag på denna inkomstnivå enligt avsnitt 5.4.7.1 kan beräk- nas till till den svenske lantbrukarens nackdel. Vad gäller djurskyddsbestämmelserna är det som nämnts ingen som förespråkar någon förändring, men de gör att svenska producenter har svårare att bära andra konkurrensnackdelar jämfört med producenter i andra länder. Detsamma gäller i princip miljöskatterna på kadmium, bekämpningsmedel och koldioxid. Motsvarande skatter i åter- förs som framgått tidigare kollektivt till lantbrukarna för finansiering av vissa gemensamma angelägenheter. Man kan diskutera värdet av en kollektiv återföring för det enskilda företaget. na som återförs påverkar onekligen det enskilda företagets resultat. I används pengarna dels till forskning och utbildning samt åt- gärder som främjar avsättningen för danska livsmedel, dels till bidrag till miljöinvesteringar och till att sänka vissa veterinärtaxor m.m. De påverkar därigenom indirekt både avräkningspriserna och vissa kostna- der som är svåra att belysa med den typ av kalkyler som redovisas i detta kapitel. Det kan emellertid inte hävdas att återföringen sker pro- portionellt lika till företagen. Eftersom de här redovisade typgårdskal- kylerna bygger på svenska avräkningspriser, skulle ett tillägg därför behöva göras på intäktssidan om avgifterna skall beaktas på kostnads- sidan. Ett liknande resonemang skulle kunna föras beträffande det svenska miljöersättningsprogrammet. Detta program får nu en sådan omfattning att i stort sett samtliga svenska jordbruksföretag får sådant stöd. Utslag- et på hela åkerarealen innebär programmet en ersättning på /ha. Dock avser dessa medel en ersättning för utförda miljöåtgärder. 4ABELLProduktionsskatter i och . Källa: Egna beräkningar. Produktionsskatternas betydelse i kan även belysas med pro- duktionsgrenskalkyler. I tabell 5.29 sammanfattas skatternas effekt i olika produktionsgrenar med avkastning under normala förhållanden i . I verkligheten kan skatternas betydelse variera med t.ex. produktionsförhållanden och avkastning. Beräkningarna har gjorts med dels svenska skatter, dels danska. I kolumnen med danska skatter och avgifter har förutsatts en fastighetsskatt motsvarande /ha. Sammantaget kan konstateras att de svenska skatterna på olika in- satsvaror påverkar kostnadsnivån väsentligt. Även jämfört med danska förhållanden innebär de svenska skatterna en betydande belastning. Det svenska jordbruket är, på grund av stor geografisk utbredning, av betydelse för möjligheterna för att befolkningen skall kunna få försörj- ning i skilda delar av landet. Betydelsen är av naturliga skäl störst i de mest jordbruksdominerande bygderna. Genom att livsmedelsindustrin ofta också är lokaliserad nära jordbruksbygder blir jordbruket för lan- det än viktigare än vad enbart antalet jordbrukare visar. fanns i omkring 90 000 jordbruksfastigheter med mer än 2 ha åker. Av dessa klassificeras som heltidsjordbruk. Dessa företag svarar i sin tur för av jordbruksproduktio- nen.