sou · GLB384d4 · 1998-01-01 00:00:00 — De två förstnämnda är stabila och kan spridas långväga i atmosfären och medverka till nedbrytning av ozonskiktet. Exempel på kända eller misstänkta effekter: skador på nervsystemet skador på organ (lever) cancer Referens till detta avsnitt är (18,29). Källan för organiskt luftburet material är raffinering av olja samt förbränning av olja, kol och trä. Beroende på partiklarnas egenskaper (storlek, vattenlöslighet m.m.) transporteras partiklarna olika långt från källan. Människan exponeras framförallt via inandning. Organiska partiklar har hydrofoba (vattenavvisande) egenskaper. Det finns farhågor att lipofila (fettlösliga) miljögifter kan anrikas i partiklarna och därmed utgöra en spridningsväg för dessa ämnen. För bekämpningsmedlen lindan, toxafen och DDT finns bevis att så är fallet. i snö kan skadliga ämnen anrikas på växtdelar och orsaka skador. Exempel på kända eller misstänkta effekter: luftvägssjukdomar klimatpåverkan ozonbildning bärare av miljögifter Referens till detta avsnitt är (33). 3.2.1.1 Förekomst i miljön Metaller förädlas ur . Metaller lakas också ur berggrunden vid försurning. är särskilt drabbat på grund av försurningskänsligheten i mark och vatten. Ämnen inom denna grupp kan falla inom ramen för Esbjerg-deklarationens definition på farliga ämnen. Metaller, främst kadmium och zink, har till följd av försurningen uppvisat en ökad rörlighet i det övre markskiktet. Haltnivåerna av bly, kvicksilver och kadmium är avsevärt förhöjda i och längs på grund av luftnedfall härrörande från framför allt . Halterna av zink, koppar och krom verkar däremot inte vara generellt förhöjda. I större delen av landet ligger haltnivåerna av dessa metaller fortfarande nära bakgrundsnivåerna, med en förhöjning av högst en faktor två. De regioner där förhöjda halter har uppmätts kan i huvudsak härledas till svenska utsläppskällor. har depositionen från luft minskat men läckaget från produkter i avfallsledet tros ha ökat, varför en uppskattning av den totala belastningen och skillnader över tiden är svår att göra. Utifrån utsläppsprognoser kommer koppar och bly i marken inte att förändras märkbart medan det troligen kommer att föreligga en ökning av kvicksilver i mark på grund av en för hög deposition i och en svårbedömd situation i . Halterna av zink och kadmium kommer troligen att minska på grund av en minskad deposition som syrautlakningen i de övre markskikten kommer att pågå i ytterligare några decennier. Detta kan leda till att zink blir ett bristämne eftersom det är ett viktigt mikronäringsämne i skogsekosystemet. Jordbruksmark är normalt mindre känslig för metallföroreningar än skogsmark. Detta på grund av att jordbruksmarken brukas vilket gör att metallerna fördelas på en större volym och att det övre organiska skikt där metallerna återfinns (mårskiktet) är tjockare i jordbruksmarken och att halterna därför blir lägre. Ett undantag är kadmium som lätt tas upp av grödorna och överförs till livsmedel. Tillförseln av kadmium till jorden från nedfall av luftburen kadmium och via gödsel är ungefär större än bortförseln. Kadmium i fosfatgödselmedel utgör ett problem. Kadmium är knutet till råvaran, apatit. I utnyttjas en kadmiumfattig råvara men om denna tar slut måste kanske en råvara med högre kadmiumhalt användas. Det finns metoder för att ta bort kadmium vid framställning av gödselmedel. finns dock inga sådana anläggningar i drift. Det finns även vissa apatitkällor där arsenik kan vara ett bekymmer. Avloppslam och andra organiska gödselmedel kan ha innehåll av tungmetaller och stabila organiska ämnen. De dominerande källorna till ökad metallhalt i jordbruksmark har varit gödsel (kadmium), kalk, fodertillskott, växtskyddsmedel (kvicksilver) och deposition (bly, kadmium). Baserat på tillståndet vid seklets börja beräknas halterna av bly, kvicksilver och kadmium ha ökat , och . För övriga metaller är förändringarna små, se tabell 3.1 nedan. Tabell 3.1: Ökning 1900-1990 baserad på nivån 1900, %: Gjorda undersökningar tyder på att markekosystemets mikroorganismer framför allt är känsliga för det relativa tillskottet av tungmetaller i förhållande till aktuell normalhalt. Det krävs en tredubbling eller mer för att man skall kunna påvisa negativa effekter på markekosystemet. Inlandsvatten, grundvatten och sediment Analyser av sediment visar att tillförseln av metaller till sjöar har ökat, framförallt . Den ökade belastningen av bly startade dock tidigare, främst till följd av en ökad kolförbränning (35). Omkring 6 000 sjöar i södra och beräknas ha halter av zink och kadmium som ligger i nivå med eller överstiger lägsta kända effektkoncentration. Cirka 40 000 sjöar har kvicksilverhalter i gädda över miljömålet /kg. Markförsurningen bidrar till ökad utlakning av framför allt zink och kadmium till vattendrag. Tillförseln av bly domineras av direktnedfall på sjöytorna. Den pågående minskningen av blynedfallet bör därför ge en märkbar minskning av den totala belastningen. Det finns tydliga samband mellan metallens naturliga bakgrundshalt och dess giftighet. En sammanställning av lägsta kända effektnivåer för olika organismer visar att effekter av olika slag kan förekomma redan vid 2-5 gånger över bakgrundshalt. Bortsett från områden belastade från lokala utsläppskällor är det framförallt försurade vatten som har uppvisat de högsta halterna av metaller. Koncentrationen av kadmium, arsenik, bly, koppar och i viss mån även zink har visats vara förhöjd i svenska havsområden. Ökande halter av kvicksilver och kadmium i fisk har () konstaterats i det egentliga . Halten av kvicksilver i djurplankton minskade . På de flesta ställen (utom i ) har kvicksilverhalterna i gädda sjunkit till /kg. Kadmiumhalten i strömming har ökat i . Referenser till detta avsnitt är (33,35). 3.2.1.2 Metallexponering hos människa Människor exponeras för metaller främst via huden och luftvägarna, men även i viss mån via mag-tarmakanalen. Referens till detta avsnitt är (36). 3.2.1.3 Sammanställning av effekter av metallexponering För ett mer utvecklat resonemang av effekterna av metallexponering se kapitel 4. Exempel på kända eller misstänkta effekter: aluminium påverkan på centrala nervsystemet 3.2.2 Nitrat, nitrit och nitrosaminer Nitrat och nitrit härrör i första hand från gödsel som främst har sin råvara i luftkväve. Nitrat och nitrit lakas ut från jorden och löses i vatten. Nitrat och nitrit finns i förhöjda halter i många enskilda brunnar i jordbruksbygd på grund av användning av naturgödsel och konstgödsel. Höga halter av nitrat är särskilt skadligt för barn. Nitrat kan omvandlas till nitrit vilket i sin tur kan bilda nitrosaminer. Dessa reaktioner sker i mag-tarmkanalen. Nitrosaminer bildas genom reaktion mellan amin-föreningar och nitrit. Nitrit tillsätts kött för att förhindra tillväxt av bakterien Clostridium Botulinum som bildar ett nervgift. För att förhindra att nitrosaminer bildas i köttet tillsätts även C-vitamin eller andra antioxidanter. Nitrosaminer finns i låga halter i vissa livsmedel. De förekommer också i vissa läkemedel, i kosmetiska produkter och i tobaksrök. Nitrosaminer kan också bildas i kroppen utifrån andra ämnen som nått kroppen via andning eller föda. Exempel på kända eller misstänkta effekter: nitrat och nitrit omvandlas till nitrosaminer som kan ge upphov till cancer nitrit kan ge upphov till methemoglobinbildning12 Referens till detta avsnitt är (4,25). 3.2.3 Svaveloxider (SOx) Svaveloxider har sitt ursprung i olja och kol. Svaveloxider finns i bensin- och dieselavgaser. De finns också i olika och frigörs vid metallbearbetning. Utsläpp från förbränningsanläggningar innehåller även svaveloxider. Svaveloxider sprids i luft och upptag sker via andning. Svaveloxider faller ner på mark och ger där direkt och indirekt påverkan. Exempel på kända eller misstänkta effekter: orsakar försurning och påverkar den biologiska mångfalden luftvägssjukdom Referens till detta avsnitt är (32). 3.2.4 Kväveoxider (NO x) Kväveoxider har sitt ursprung främst i luftens kväve som omvandlas (oxideras) vid förbränning. Bränslen, som olja och kol, har också ett innehåll av kväve som oxideras till kväveoxider vid förbränning. 12 Methemoglobin transporterar inte syre lika bra som hemoglobin och kan därför ge upphov till syrebrist i kroppen. Kväveoxider finns i förbränningsgaser, exempelvis från trafiken. Utsläpp av kväveoxider sker också från jordbruk och skogsbruk. Exponering sker via andningsluft. Kväveoxider faller ner på skog och mark och ger där direkta och indirekta effekter. Exempel på kända eller misstänkta effekter: försurning (påverkan på den biologiska mångfalden) irritation i luftvägarna övergödning (påverkan på den biologiska mångfalden) Referens till detta avsnitt är (32). De viktigaste växthusgaserna är koldioxid, metan, dikväveoxid och stabila fluorföreningar. Även koloxid, kväveoxider och flyktiga organiska föreningar (VOC) bidrar i någon mån till växthuseffekten. Kväveoxider, koloxider och flyktiga organiska föreningar fås till stor del vid förbränning av fossila bränslen och trä. Metan bildas ur rötning av organiskt material. Det är även huvudbeståndsdelen i naturgas. Stabila fluorföreningar sprids till atmosfären bl.a. vid kassering av kylanläggningar där de har fungerat som kylmedium (t.ex. freoner). Exempel på kända eller misstänkta effekter: växthuseffekten vilket kan innebära höjning av havsytan vilket kan ge översvämningar i lågländer påverkan på livsbetingelserna för många arter Referenser till detta avsnitt är (25,32). Asbest härrör främst från mineralet krysotil, en magnesiumhydroxidsilikat. Asbest används i isolering i byggnadsmaterial. Då asbest anses kunna bidra till utvecklingen av cancersjukdomar har användningen minskat kraftigt. Asbest sprids via luft och exponering sker via andningen. Exempel på kända eller misstänkta effekter: cancer Referens till detta avsnitt är (4). Klor har sitt ursprung främst i havssaltet. Därifrån utvinns det och nya ämnen produceras. Ämnen inom denna grupp kan falla inom ramen för Esbjerg- deklarationens definition på farliga ämnen. Klorsalt finns av olika slag. Vägsalt, som sprids i stora mängder i , består till största delen av natriumklorid (koksalt). Hypoklorit används bland annat till desinfektion av kylvatten. Klorater bildas som biprodukt vid blekning av pappersmassa med klordioxid. Klorkemikalier tillsätts även dricksvatten och badbassänger som desinfektionsmedel. Exponering för klor sker främst via vatten, både dricksvatten och ytvatten. Exempel på kända eller misstänkta effekter: irritation i luftvägarna Referens till detta avsnitt är (18). Människan exponeras för kemikalier via inandning, intag via födan och via hudkontakt. Denna exponering kan ge effekter på människans hälsa. Människans hälsa kan också påverkas indirekt - genom att de större miljöhoten påverkar livsbetingelserna, t.ex. kan nedbrytning av ozonskiktet ge ögonskador och hudcancer. Uppkomsten av sjukdomstillstånd beror ofta på flera faktorer. Kost, rökning och alkoholkonsumption har en avgörande betydelse för uppkomsten av vissa sjukdomar, t.ex. cancer och hjärt- och kärlsjukdomar. Det finns dock underlag som visar att miljöfaktorer bidrar till uppkomsten av sådana sjukdomar, om än i begränsad omfattning. Med ökande exponering, dvs. ökande dos, förväntar man sig i allmänhet en allvarligare effekt och att fler individer drabbas. Sambandet mellan exponering och effekt uttrycks som dos-effektsamband, medan sambandet mellan exponering och antal drabbade kallas dos-responssamband. De båda begreppen behövs för att skilja mellan å ena sidan variationer i typ och grad av effekt och å andra sidan det antal individer som drabbas av en viss effekt. Kunskap om samband mellan dos och respons varierar för olika ämnen. De kan beskrivas med olika funktioner. Empiriska data13 för samband mellan dos och respons saknas som regel för exponeringar för låga doser. Olika modeller för dos-respons samband kan ge mycket olika underlag för riskbedömning inom lågdosområdet trots att de kan överensstämma väl för högdosområden. fokuserades intresset på hög exponering i arbetsmiljön, från trafik och från punktkällor. befarar man effekter av exponering för lägre doser, av regionala eller globala utsläpp, till större del härrörande från det ökande antal varor som cirkulerar i samhället. Det traditionella sättet att göra riskbedömningar utifrån dos-effekt och dos-respons fungerar oftast inte tillförlitligt vid låga doser. Den nuvarande metodiken för riskbedömningar grundar sig på att exponering sker för vissa definierade grupper i samhället för relativt höga doser. Dos-effekt och dos-respons samband tas fram ur underlag från vissa försöksdjur (råttor, möss), arbetare (vanligtvis vuxna friska män) eller människor som bor i mycket föroreningsbelastade områden. Att extrapolera underlag som är framtaget om kraftigt exponerade män till att gälla lågdosexponering för hela befolkningen, inklusive , barn, kvinnor och äldre ger ofta mycket osäkra uppskattningar. Det huvudsakliga problemet består i att identifiera små ökningar i antalet fall av vissa effekter (sjukdomar, åkommor) och att fastställa graden av exponering. Vissa ämnen kan ge upphov till skador efter exponeringen. Dagens kunskapsnivå om hälsoeffekter som kan uppstå i olika befolkningsgrupper på grund av långsiktig lågdos-exponering för farliga ämnen är mycket begränsad. Tätortsmiljön har ofta medfört en översjuklighet jämfört med landsbygden. Några viktiga faktorer som kan medverka till detta är ·förhöjda halter cancerframkallande ämnen ·förhöjda halter av gasformiga ämnen ·förhöjda halter av partiklar, även sura sådan som kan leda till luftvägsbesvär och kroniska sjukdomar. De ämnen i miljön som utgör de allvarligaste kända hoten mot människors hälsa är vissa luftföroreningar, långlivade (persistenta) organiska miljögifter och metaller. I de följande avsnitten 4.1.1 t o m 4.1.10 beskrivs några sjukdomstillstånd som bedöms kunna vara miljörelaterade. Referens till detta avsnitt är (36). 13 Empiriska data grundar sig på observation av fakta eller erfarenheter. Levnadsvanor, inklusive rökning, boendemiljö och solvanor, beräknas vara orsak till av alla cancerfall. Ca 100 cancerfall beräknas bero på människors exponering för allmänna luftföroreningar i tätorter. Bensin- och dieselavgaser innehåller ett stort antal genotoxiska ämnen. Eten och bensen är exempel på sådana ämnen som finns i förhöjda halter i starkt trafikerade områden. Kväve- och svaveloxider förhöjer sannolikt den tumör initierande effekten av polycykliska aromatiska kolväten. Uttunningen av ozonskiktet utökar risken för hudcancer och malignt melanom. Organiska miljögifter samt vissa metaller anses kunna bidra till utvecklingen av cancersjukdomar, medan asbest är bevisat cancerframkallande. Referenser till detta avsnitt är (25,37). och kärlsjukdomar orsakar drygt hälften av den totala dödligheten i . Den viktigaste riskfaktorn är kostfaktorer och livsstil, t.ex. rökning och stress. Tänkbara riskfaktorer i den yttre miljön är bly, kadmium, arsenik, kolmonoxid och organiska fosforföreningar. Referens till detta avsnitt är (37). Många av de vanligaste förekommande föroreningarna i utomhusluften kan ge upphov till irritation i övre och nedre luftvägarnas slemhinnor och påverka lungfunktionen. De gaser som ger reaktion är bland annat svaveldioxid, kvävedioxid, ozon, aldehyder samt klor och vissa av dess föreningar. Personer med astma eller annan sjukdom är speciellt känsliga. Kvävedioxid ger ökad risk för luftvägsinfektion hos barn. Huruvida exponering för luftföroreningar kan bidra till uppkomst av astma är oklart. Partiklar fungerar som bärare av andra giftiga ämnen. Sura partiklar irriterar luftvägarna och ger upphov till inflammationer. Ämnets löslighet i vatten och partikelstorleken avgör hur långt ner i luftvägarna effekten uppstår. I storstäder (t.ex. och ) har man i samband med smogepisoder sett en ökad dödlighet inom känsliga grupper. Referens till detta avsnitt är (37). 4.1.4 Allergier och överkänslighet Antalet personer med allergiska sjukdomar har under ökat i industriländerna. lider av befolkning av någon sorts allergiska symptom. Både genetiska faktorer och miljöfaktorer har betydelse för utveckling av allergi och astma. Den största ökningen av allergier har skett i tätortsmiljö, trots en rikare förekomst av de vanligaste allergenerna (pollen och djur) på landsbygden. Andra faktorer kan försvaga försvarsmekanismerna; dieselavgaser, tobaksrök, partiklar, virusinfektioner. Pollenkorn bemängda med mindre partiklar har en större retningsförmåga. Bristfälligt ventilerade hus bidrar till ökningen av allergier. Man upptäcker också fler fall av kontakteksem, t.ex. nickelallergi. Allergiska reaktioner som utslag eller eksem av nyinköpta textilier/kläder förekommer. En orsak är det allergiframkallande ämnet formaldehyd som används både som antiskrynkelmedel och för att förhindra krympning av plagg. Vissa färger, isocyanatbaserade antinoppningsmedel, uv-absorbenter och optiska vitmedel kan också vålla allergiska reaktioner. Referenser till detta avsnitt är (37,38). 4.1.5 Påverkan på immunförsvaret Rubbningar i immunförsvaret kan leda till ökad förekomst av infektioner, cancersjukdomar, allergier och autoimmuna14 sjukdomar som exempelvis reumatism. Försöksdata antyder att PCB och andra klorerade miljöföroreningar kan påverka immunförsvaret i befolkningar som äter mycket fisk från förorenade områden. Luftföroreningar som ozon och kväveoxider har i djurexperimentella undersökningar visat sig ge minskad motståndskraft mot luftvägsinfektioner, som delvis kan hänföras till påverkan på immunförsvaret. Ökad UV-strålning, en följd av ozonskiktets uttunning, beräknas komma att leda till såväl nedsatt immunförsvar som ökad förekomst av hudcancer. Referens till detta avsnitt är (25). Kemiska ämnen kan påverka fosterutveckling,eventuellt även människans fertilitet. Kända riskfaktorer för fosterpåverkan i yttre miljön är bly, metylkvicksilver, stabila organiska miljögifter samt joniserande strålning. 14 Autoimmunitet är när kroppens immunförsvar angriper de kroppsegna vävnaderna. Ämnena passerar moderkakan och utsöndras även i modersmjölken. Exponering tros ge låg födslovikt, försämrad motorisk och mental utveckling, samt sämre kroppsutveckling. Referens till detta avsnitt är (37). 4.1.7 Påverkan på det endokrina systemet Kemiska ämnen kan ge upphov till hormonella (endokrina) effekter. Dessa kan i sin tur ge störningar på fosterutveckling, fertilitet och immunförsvaret samt ge upphov till cancer, rubbningar i funktionen av tyroidea (sköldkörteln) och beteendestörningar. Man har försökt att påvisa samband mellan miljögifter och störningar på den naturliga funktionen och bildningen av könshormoner. Detta skulle i så fall kunna leda till missbildade könsorgan hos pojkar, prostata- och testikelcancer hos män samt bröstcancer hos kvinnor. Några direkta belägg för sådana samband har inte återfunnits. Koncentrationssvårigheter, irritabilitet och personlighetsförändringar kan också ha samband med hormonpåverkande ämnen. Ämnen som misstänks kunna medföra hormonpåverkan är bl.a. nonylfenoletoxylater (hjälpmedel i plast-, pappers-, och massaindustrin, i textilier, i färger, rengöringsmedel, lim och smörjmedel), vissa ftalater (mjukmedel i plast, lim, färger, polish och liknande produkter), organiska tennföreningar (i båtbottenfärger) och syntetiska hormoner (läkemedel, p-piller, anabola steroider). Referenser till detta avsnitt är (21,39). 4.1.8 Påverkan på nervsystemet Vissa ämnen såsom bly, metylkvicksilver, arsenik och klorerade organiska föreningar kan vid lång exponering skada det centrala nervsystemet 15, framför allt under utvecklingen hos och spädbarn. Marginalerna till de exponeringsnivåer som ger upphov till nedsatt mental och motorisk utveckling är små. Hur många barn som påverkas är inte känt. Inte heller är effekten av kombinerad exponering klarlagd. Högre exponering för bly, kvicksilver, arsenik och vissa organiska lösningsmedel kan orsaka störningar i perifera nervsystemet så som darrningar, stickningar och känselbortfall. 15 Centrala nervsystemet innefattar hjärnan, förlängda märgen och ryggmärgen Man har sett subtila förändringar av den mentala förmågan hos barn till mödrar som utsatts för hög PCB-exponering (exempelvis i och ). Referens till detta avsnitt är (37). 4.1.9 Skador på organ Det ozonskikt som fungerar som en barriär mot inkommande ultraviolett strålning (UV-B) bryts ner av vissa långlivade halogenerade kolväten. Nedbrytning av ozonskiktet kan medföra allvarliga hälso- och miljöproblem, exempelvis hudcancer hos människa och ögonsjukdomar hos djur. Vissa tungmetaller som kadmium, bly och kvicksilver kan ge njurskador. Frakturer i handleder och höft har ökat dramatiskt framför allt hos kvinnor . Vad detta beror på vet man inte . En möjlig bidragande faktor är kadmium, som ger en störd vitamin D-omsättning som i sin tur orsakar benskörhet. Man vet inte om miljöfaktorer är inblandade. Andra bidragande orsaker kan vara rökning och stillasittande. Referens till detta avsnitt är (40). Akuta förgiftningar kan exempelvis ge upphov till Flest fall av akuta förgiftningar uppkommer vid olyckor i arbetsmiljön. 4.2 Effekter på ekosystem Ett ekosystem består av organismer och annan materia (kol, syre, kväve, vatten, metaller etc.) som samspelar. Ekosystemet ökar i komplexitet med ökande antal organismer och ökande mängd interaktion. I ett komplicerat ekosystem är det i regel omöjligt att observera eller förutse alla de interagerande faktorerna. komplicerat ekosystemet är, desto svårare är det att observera förändringar. Det vill säga en till synes liten påverkan på en del av ett ekosystem kan få oöverblickbara konsekvenser. Denna okunskap innebär en i många fall oförutsägbar risk. En viktig och grundläggande orsak till många av de effekter i miljön som observeras är den långväga spridningen av stabila organiska miljögifter. Vid lokala utsläpp eller lokal användning av kemikalier kan djur och växter exponeras för höga halter. ·i närheten av punktkällor ·vid lokal användning av bekämpningsmedel I det följande beskrivs några viktiga observerade effekter i miljön som orsakas, eller misstänks kunna orsakas av kemiska ämnen. De effekter orsakade av mänsklig påverkan som vi observerar är troligtvis endast en mindre del av de faktiska förändringarna som sker i ekosystemen 4.2.1 Effekter av försurning På grund av försurning har av de vattenlevande arterna utrotats i och vegetationen i försurade markområdena är kraftigt påverkad och kommer att påverkas påtagligt även . Effekterna är delvis en följd av den ökade rörligheten av metaller i mark som följer av försurningen. Skogstillväxten hämmas vid haltförhöjningar av metaller i marken om 10-20 gånger bakgrundshalten. Moss- och lavtäcken påverkas av en halthöjning om 3-10 gånger bakgrundshalten och svamparnas förmåga att bilda fruktkroppar påverkas vid en haltförhöjning om 3-5 gånger. Ett vanligt element som uppvisat ökad giftverkan i samband med lågt pH är aluminium. Ett ökat upptag av mangan som ett minskat upptag av kalcium har uppmärksammats i fisk i försurade sjöar i . Referens till detta avsnitt är (34). 4.2.2 Effekter av övergödning Den ökade kvävedepositionen bidrar också till att öka skogstillväxten. Tillväxten kan rubba ekobalansen genom att de kvävegynnade växterna växer till på bekostnad av de andra. Vissa negativa effekter som minskad frosthärdighet, torrkänslighet, ökad risk för vindfällen, snöbrott och risk för parasitangrepp befaras också. Då mark och vatten tillförs ökade mängder näring, främst i form av kväve och fosfor, sker en förändring mot ett näringsrikare tillstånd i dessa medier. Detta leder till ökad tillväxt. När växterna dör behövs en större mängd syre för nedbrytning . Detta märks framför allt på sjö- och havsbottnar där syrebristen kan vara påtaglig.