sou · GLB3193 · 1998-01-01 00:00:00 — Genom dessa former för inhämtande av synpunk ter på nya lagförslag och andra åtgärder som övervägs, kan också de organisatio- ner som företräder personer som tillhör nationella minoriteter utöv a inflytande. En annan form för medverkan och påverkan då nya åtgärder övervägs är den som praktiserats i den arbetsgrupp inom där förslag till åtgärder för att främja romernas s ituation i tagits fram (Ds 1997:49). I denna grupp har både företrädare för olika myndigheter och departement samt företrädare för olika romska grupper deltagit i arbetet med att utforma arbetsgruppens förslag. Arbetsgruppen föreslå r bl.a. att detta arbetssätt när det gäller att ta fram nya förslag skal l permanentas eftersom man funnit det fruktbart att i samråd med romer ta fram förslag till åtgärder som berör dem. Samtliga dessa sätt för påverkan och medverkan anser vi är god a exempel på hur ramkonventionens intentioner om delaktighet i beslutsfat- tandet för de nationella minoriteterna kan omsättas i praktiken. För at t ramkonventionens intentioner helt skall kunna uppfyllas och samtliga nationella minoriteter skall få tillräckligt inflytande över åtgärder so m berör dem anser vi dock att nya åtgärder måste vidtas för att skapa forme r för samråd och påverkan. Hur dessa bör utformas bör noga övervägas tillsammans med d e nationella minoriteterna själva. Det kan visa sig att olika former fö r samråd och påverkan passar olika väl för olika grupper. Frågan om hu r samtliga personer som tillhör de nationella minoriteterna och inte bara de som är representerade av olika organisationer skall få e n möjlighet att påverka sin situation bör också övervägas. Det finns också anledning att utvärdera de former för påverka n och samverkan som finns . Sektion 1 föreslår, som ett första steg, att de organisationer som finns och som företräder dem som använder finska oc h chib ges statligt stöd för verksamhet som syftar till att arbeta med oc h påverka frågor som rör stöd och skydd för det finska oc h romska språket. Förslag till åtgärder ... De som använder samiska bedöms redan ha möjlighet att bedriva sådan verksamhet inom ramen för arbete med det samiska språket. Sektion 1 föreslår också att frågan om hur ett organisationsstöd skal l utformas och hur ett fortlöpande samråd i frågor som berör språken skall kunna äga rum mellan myndigheter och dem som använder finska oc h chib, skall utredas vidare. Vi föreslår att statligt stöd också bör ges åt de organisationer a v personer som tillhör de svenska nationella minoriteterna och som har en verksamhet som syftar till att arbeta med och påverka frågor som är a v vikt för skyddet av de svenska nationella minoriteterna, deras kultur , språk, religion m.m. Formerna för stödet måste utreda s vidare. Vi anser också att frågan om hur ett fortlöpande samråd mella n dem som tillhör nationella minoriteter och företrädare för myndigheter i frågor som rör de nationella minoriteter - na bör utredas i detta sammanhang. Samtliga de frågor som ovan berörts bör inom ramen för en sådan utredning ses över, liksom ramkonventio - nens fö rslag på former för inflytande för dem som tillhör nationell a minoriteter bör övervägas. Genom beslut om ny integrationspolitik berörs organisationsstöd till invandrarorganisationer. Enligt beslutet bör staten ge bidrag till organisationer som bildats av invandrare eller annars på etnisk grund och vars verksamhet ligger i linje med de integrationspo- litiska målen. Även organisationer som arbetar tväretniskt bör enlig t beslutet kunna få statligt stöd. När det gäller formerna för organisa - tionsstödet till invandrares organisationer har regeringen tillsatt en utredning för att utveckla former för ett nytt bidragssystem. Förslage n berör inte de organisationer som företräder nationella minoriteter i . Det finns ändå enligt vår uppfattning anledning att beakta d e frågeställningar som tas upp inom ramen för denna utredning då formerna för organisationsstöd till organisationer som b evakar nationella minorite- ters intressen övervägs. I sektion 1 föreslås också att en regional grupp skall inrättas i Norrbot- tens län under ledning av länstyrelsen. I gruppen skall företrädare för de kommuner som berörs av sektion 1:s förslag till regler om rätt att använd a samiska och finska i kontakt med myndigheter och domstolar ingå liksom representanter för och för dem som använder samiska oc h finska i dessa kommuner. Gruppens uppgift skall vara att utvärdera vilket resultat de regionala reglerna och övriga åtgärder so m vidtagits till stöd för samiskan och finskan och den samiska och to rnedal- ska kulturen fått för språkens och kulturernas ställning i området . Gruppen skall avge rapport till regeringen och ha befogenheter att lämna förslag till nya åtgärder till stöd för samiskan och finskan och den kultur som hänger samman med språken i området. Förslag till åtgärder ... Detta förslag kan ses som ett exempel på en sådan decentraliserad form fö r inflytande för nationella minoriteter som nämns i kommentaren til l ramkonventionen. Det är också exempel på hur personer som tillhö r nationella minoriteter deltar i utvärdering av gällande regler och förslag till nya regionala regler som berör nationella minoriteter i en region dä r nationella minoriteter har en mycket gammal historia. Gruppens sammansättning gör också att goda förutsättningar finns för att arbetet i gruppen kan ske i samverkan mellan minoriteterna och majoriteten i området vilket vi anser är av stor vikt. Vi anser också att gruppens dubbla uppgift att utvärdera vidtagna åtgärder för språk och kultur och föresl å nya åtgärder i syfta att stödja minoritetskultur och minoritetsspråk ä r mycket viktiga för att uppnå syftet med åtgärderna; att bevara och stärka kulturerna och språken i området. Vi föreslår dessutom att en samverkansgrupp av dett a slag ges i uppgift att föreslå åtg ärder för att främja en interkulturell dialog mellan de olika nationella minoriteterna och majoriteten emellan i framförallt inom områdena utbildning och kultur. Sådana initiativ ligger väl i linje med ramkonventionens innehåll och kan enligt vår uppfattning leda till ökad respekt och förståelse och samverkan olika grupper em ellan i och tjäna som förebild för andra dela av landet. Om den regionala samverkansgruppens arbete i visar sig leda till goda resultat när det gäller att stödja minoritetskultur oc h minoritetsspråk kan det enligt vår uppfattning finnas anledning att överväga om fler regionala grupper av detta slag skall inrättas i andra delar av landet. 6.6Övriga förslag i sektion 1 De försl ag vi redogjort för ovan anser vi kan bidra till att de nationell a minoriteterna blir erkända, att kunskap om dem och deras kultur, språk, och historia m.m sprids och att de nationella minoriteterna kan få inflytande över och delta i utformningen av en svensk minoritetspolitik. Utöve r dessa förslag har minoritetsspråkskommitténs sektion 1 lämna t ytterligare förslag för att stärka de svenska landsdels- eller minoritetssprå- kens ställning. Vissa av dessa förslag faller också inom ramen för olik a bestämmelser i ramkonventionen vilket gör att vi funnit anledning att ta ställning till dem. Förslag till åtgärder ... Vårt förslag: Vi föreslår att skall verka för att det nordiska samarbetet på såväl nationell som regional och lokal nivå skall inriktas på samtliga frågor av intresse för de nationella minorite- terna såsom, kultur, historia, språk, religion m.m. Sektion 1 föreslår att skall verka för att det nordiska samarbetet både på nationell och regional nivå inriktas på att stödja samiskan , finskan och chib och de kulturer som hänger samman med språken. bör enligt vår uppfattning verka för att ett ökat nordisk t samarbete skall omfatta samtliga svenska nationella minoriteter i den mån övriga nordiska länder erkänner samma nationella minoriteter so m . Samarbetet bör omfatta samtliga frågor av intresse för d e nationella minoriteterna såsom, kultur, historia, språk, religion m.m. Det är i detta sammanhang viktigt att poängtera att samarbetet p å nordisk nivå, liksom arbetet på nationell nivå, måste utformas tillsammans med representanter för de nationella minoriteterna själva. Om förslaget genomförs leder det till att artikel 18 i ramkonventionen bättre uppfylls. I artikeln anges att de stater som ratificerar konventionen skall sträva efter att ingå bilaterala och multilaterala avtal med andr a stater, särskilt med grannstater, i syfte att säkerställa skydd av persone r som tillhör nationella minoriteter. Förslag till regionalt tillämpliga regler om rätt att använda samiska och finska i domstolar och hos förvaltningsmyndigheter Vårt förslag: Vi föreslår liksom sektion 1 att regionalt tillämplig a regler om rätt för enskilda att använda sami ska och finska i domstolar och hos förvaltningsmyndigheter införs i ett geografiskt områd e motsvarande , , och kommuner för samiska och , , P ajala, och kommuner för finska. Sektion 1 föreslår regionalt tillämpliga regler om rätt för enskilda at t använda samiska och finska i domstolar och hos förvaltningsmyndighe ter i de geografiska områden där samiska respektive finska används av hävd och fortfarande används i tillräcklig utsträckning (jfr artikel 1 i minoritets- språkskonventionen). Förslaget innebär att enskilda får rätt att använd a sig av samiska och finska i sina kontakter med administrativa myndighe- Förslag till åtgärder ... ter såväl kommunala, landstingskommunala och statliga myndighete r samt domstolar med verksamhet förlagd till för samiskans del, , , och kommuner och för finskans de l , , , och kommuner. Part i mål eller ärende hos domstol i dessa geografiska områden har också rätt att välja att i stället för svenska använda samiska eller finska. Även ramkonventionen innehåller en bestämmelse om att man bö r sträva efter att ge personer som tillhör nationella minoriteter, i d e områden som traditionellt eller i betydande antal bebos av personer som tillhör sådana minoriter, möjlighet att använda sitt eget språk i kontak t med administrativa myndigheter om dessa personer begär det och om en sådan begäran motsvarar ett verkligt behov, artikel 10 punkt 2. För slaget i sektion 1, som bygger på minoritetetsspråkskonventionen s bestämmelser i artikel 9 och 10, innehåller inget villkor om att den enskilde skall visa att han eller hon har ett verkligt behov av att använda samiska eller finska i stället för svenska hos myndigheten eller domstolen. Enligt förslaget har de som använder samiska och finska en absolut rätt att använda dessa språk oberoende av språkkunskaper i svenska . Myndigheten eller domstolen har således inte möjlighet att göra e n behovsprövning innan den enskilde medges att använda dessa språk . Förslaget i sektion 1 går därmed längre än vad ramkonventionen kräver. Trots detta anser vi att det finns anledning för oss att stödja sektion 1:s förslag eftersom detta stärker de samisktalande och finsktalande minorite- ternas strävan att använda sina språk i offentliga sammanhang i områden där det finns många samisktalande respektive finsktalande personer. När det gäller bedömningen i sektion 1 av vilka geografiska område n som skall omfattas av förslagen bygger denna på en tolkning av minori- tetsspråkskonventionens bestämmelser om att de som använder landsdels - eller minoritetsspråk skall ha rätt att använda dessa språk i offentlig a sammanhang i de geografiska områden där de svenska landsdels- elle r minoritetsspråken används av hävd och fortfarande används i tillräcklig utsträckning. Dessa områden bedöms för samiskans och finskans del var a de geografiska områden som motsvaras av de ovan nämna kommunerna. Denna bedömning av vilket geografiskt område som omfattas a v minoritetsspråkskonventionens bestämmelser ligger utanför vårt uppdrag . Vi kan däremot konstatera att personer som tillhör de nationella minorit e- terna kan ha intresse av att få en rätt att använda sina språk hos myndighe - ter även i andra geografiska områden än de som föreslås av sektion 1 . Detta gör att det kan finnas anledning att överväga om fler geografisk a områden än de som sektion 1 föreslagit bör omfattas av bestämmelser o m rätt att få använda minori tetsspråk i kontakt med administrativa myndig- heter. Vi anser det dock klart att det geografiska område som valts av sektion 1, som det område där regler om rätt att använda samiska oc h Förslag till åtgärder ... finska skall gälla, i vart fall är ett område som lämpar sig väl fö r tillämpning av regler av detta slag, dels av historiska skäl, dels av det skälet att många fortfarande använder samiska och finska i dess a områden. Frågan om ytterligare områden bör omfattas av sådana regle r bör övervägas inom ramen för den framtida minoritetspolitiken. Det är enligt vår uppfattning angeläget att de regionalt tillämplig a reglerna om rätt att använda samiska och finska i kontakt med förvalt - ningsmyndigheter och domstolar följs upp och att resultatet av dess a regler för skyddet av samiskt, tornedalskt och finskt språk och kultu r utvärderas. Enligt det förslag vi redovisat ovan skall en sådan uppföljnin g av reglerna ske i den samrådsgrupp som vi föreslår skall inrättas unde r ledning av länstyrelsen i . Rätt att använda samiska och finska i förskola och äldreomsorg Vårt förslag: Vi ställer oss bakom sektion 1:s förslag om regional t tillämpliga regler om skyldighet för kommuner att erbjuda hela elle r delar av förskoleverksamheten på samiska respektive finska. Vi föreslår att en översyn skal l göras i övriga landet så att barn som tillhör nationella minoriteter får sitt behov av att bli bemötta på sit t eget språk tillgodosett inom förskoleverksamheten. Vi föreslår att i sin verksamhet när det gäller sjukvår d och äldreomsorg skall beakta hur de nationella minoriteternas behov av bemötande på sitt eget språk tillgodoses. Sektion 1 har föreslagit en skyldighet för de kommuner som omfattas av förslaget till regionala regler om rätt att använda samiska och finska hos förvaltningsmyndigheter, att erbjuda hela eller delar av förskoleverksam- heten och äldreomsorgen på samiska respektive finska. Ramkonventionen behandlar överhuvudtaget inte äldreomsorg. Vi anse r dock att frågan om äldres rätt att bli bemötta på sitt eget språk ino m äldreomsorgen är så viktig att den i samarbete med de nationell a minoriteterna måste lösas inom ramen för en framtida svensk minori - tetspolitik. Vi föreslår att i sin verksamhet när det gäller sjukvård och äldreomsorg skall beakta hur de nationella minoriteternas behov av bemötande på sitt eget språk tillgodoses. Förskoleverksamhet nämns inte heller uttryckligen i ramkonventionen men skulle kunna läsas in i bestämmelsen om att tillförsäkra att det finns tillfredställande möjligheter till undervisning i minoritetsspråk i d e områden som traditionellt eller i betydande antal bebos av personer som tillhör nationella minoriteter om ett tillräckligt behov av sådan undervis- ning finns, artikel 14 punkt 2. Förslag till åtgärder ... Som vi sagt ovan har vi funnit att det ligger utanför uppdraget i sektion 2 att göra en bedömning av om det geografiska område som sektion 1 funnit bör omfattas av rätten till förskoleverksamhet på samiska oc h finska är det enda geografiska område som bör omfattas av en sådan rätt. Vi finner dock liksom när det gäller rätten att använda samiska oc h finska i administrativa sammanhang och hos domstolar att det område sektion 1 valt för tillämpningen av sitt förslag i denna del i vart fal l lämpar sig väl för sådana regler. Vi ställer oss därför bakom förslaget i denna del. Vi vill liksom när det gäller övriga förslag till regionalt tillämplig a regler understryka vikten av att reglernas tillämpning utvärderas så a tt det geografiska området för deras tillämpning kan utvidgas om detta visar s ig möjligt och lämpligt. När det gäller förskoleverksamhet i övriga landet på landsdels- elle r minoritetsspråk har sektion 1 föreslagit att användningen av samiska och finska inom förskoleverksamhet följs upp så att samisktalande oc h finsktalande barns behov att bli bemötta på sitt modersmål beaktas inom ramen för gällande lagst iftning och att det i samband med en sådan upp- följning övervägs vilka åtgärder som kan vidt as för att förmå de kommu- ner där det finns många samisktalande respektive finsktalande barn i för- skoleåldern att organisera förskoleverksamheten så att någon del a v förskoleverksamheten i dessa kommuner, i likhet med vad vi föreslagit fö r kommunerna i förvaltningsområdena, kan bedrivas på finska respektive samiska. Vi stöder detta förslag men föreslår att översynen av förskoleverk - samheten vidgas så att den omfattar förskolebarn bland samtlig a nationella minoriteter och dessa barns behov att bli bemötta på de n nationella minoritetens språk. 6.7Det fortsatta arbetet med en minoritetspolitik de nationella minoriteternas egna förslag Vi har föreslagit åtgärder som kan utgöra grunden för en övergripand e och samlad svensk minoritetspolitik med direkt inriktning på skydd för d e nationella minoriteterna. De åtgärder vi föreslagit som ett första steg i en sådan politik är åtgärder för att erkänna de nationella minoriteterna oc h deras rätt till skydd och stöd, åtgärder för att sprida kunskap blan d majoriteten om de nationella minoriteterna och deras del i historia och samhället av samt åtgärder som gör det möj ligt för dem som tillhör nationella minoriteter att själva påverka utformningen av e n framtida svensk minoritetspolitik. Förslag till åtgärder ... Vår bedömning är att med dessa förslag väl uppfyller ramkon- ventionens syfte om grunden för en svensk minoritetspolitik med direkt inriktning på skydd för nationella minoriteter läggs så som v i föreslagit. Våra förslag innebär inte att alla de frågor som är av intresse för skydde t av de nationella minoriteterna har behandlats. Däremot anser vi att de förslag vi lämnar kan utgöra ett första steg och en god grund för e n svensk minoritetspolitik med direkt inriktning på att främja de förutsätt- ningar som är nödvändiga för att samer, tornedalingar, sverigefinnar , romer och judar skall kunna bibehålla och utveckla sin kultur och identitet. Det fortsatta arbetet med att utforma ytterligare åtgärder måste ske i samråd och samarbete med de nationella minoriteterna själva. I detta sammanhang är det av största vikt att de frågor vi ovan behandlat som rö r de nationella minoriteternas möjlighet till inflytande över de frågor som berör dem själva löses. I vårt arbete har vi haft upprepade kontakter med företrädare för de olik a nationella minoriteterna. I samband med dessa kontakter har de framfört önskemål om en rad frågor som de anser vara viktiga att behandla inom ramen för en minoritetspolitik. De olika grupperna har även getts tillfälle att inkomma med skriftliga förslag på angelägna åtgärder. Frågorn a varierar mellan de olika grupperna. Vissa av dem har vi kunnat behandla inom ramen för våra förslag andra har vi bl. a. på grund av begränsningar inte kunnat behandla. Vi redovisar dem som exempel för e n bakgrund för det fortsatta arbetet med en minoritetspolitik. Samerna företrädda av har pekat på att de, i egenskap av urbefolkning, intar en särskild ställning gentemot övriga minoritets - grupper i . De menar också att de till skillnad från nära no g samtliga andra minoritetsgrupper i inte kan förlita sig på någo t stöd för sin kultur och sitt språk från något annat land där de utgö r folkflertalet eller har en stabil kulturell och språklig bas. Det är därfö r enligt dem påkallat med särskilda åtgärder för att värna, stärka oc h utveckla den samiska kulturen, det samiska språket och det samiska näringslivet. Samerna har som minimikrav av åtgärder pekat på behovet av et t grundlagsstadgande om skydd för de nationella minoriteterna me d namngivande av de nationella minoriteterna, en samisk språklag (artiklarna 10 punkt 13, 11 punkterna 23 samt 14 punkterna 13), ändring av namnlagen (artikel 11 punkt 1), en Nordisk samekonvention (artikel 17 och 18), beslut om förstärkta resurser (artikel 12 punkt 12) och slutligen att artiklarna 15 och 16 bör föranleda politiska - /administrativa beslut. Förslag till åtgärder ... Judarna representerade av Judiska i har, med utgångspunkt från artiklarna 5 och 12, påpekat att krav bör kunna ställas dels av en mer vardaglig acceptans av judendomen, såsom respekt av behov av ledighet i samband med judiska samt tillåtande av koscherslakt, dels på reella mö jligheter att anordna judiska skolor, också inom ramen för det allmänna skolväsendet. De har också pekat på at t fö reskrifterna i artikel 6 är av vikt i det att staterna skall uppmuntra en anda av tolerans såväl i förhållandet minoritetsgrupp majoritetsgrupp som minoritetsgrupperna emellan. Vidare har de pekat på behovet av ett grundlagsstadgande om skydd för de nationella minoriteterna me d namngivande av de olika nationella minoriteterna. Utöver vad som följer av ovanstående har Judiska tagit upp samhällets ansvar för att även gamla och sjuka inom minoritetsgruppe n kan få möjligh et till att utöva sin religion och leva med en judisk kultur. Den ovan nämnda toleransen för minoritet sgruppen kan enlig dem också kräva att utbildning anordnas för den nationella majoritetsgruppen i diskrimineringsfrågor och i minoritetsgruppers förhållanden. De anse r vidare att det inte är tillräckligt med enbart främjande åtgärder. De t behövs också en effektiv mekanism för lagföring av dem som bryter mot de grundläggande reglerna om respekt för andra. I detta sam manhang har de nämnt att församlingarnas säkerh etskostnader uppgår till stora belopp och att detta är kostnader som staten borde svara för. Tornedalingarna representerade av Svenska Tornedalingars Riksför- bund Tornionlaaksolaiset, STR-T har pekat på behovet av ett grundlagsstadgande om skydd för de nationella minoriteterna me d namngivande av de olika nationella minoriteterna. De har därutöver gett konkreta förslag på åtgärder som är inriktade på åtgärder för positi v språklig kulturell och socioekonomisk utveckling i . Förslagen är följande: Inrättandet av en minoritetsfond för matchning av projekt från D G , Interregfonden samt Målområde 6-fonden . Fondens medel skall främja språklig, kulturell och socioekonomis k utveckling i de fem tornedalskommunerna. Inrättande av en språknämnd på samma sätt som den sverigefinsk a gruppen har i . Användande av meänkieli (tornedalsfinska) i offentlig service Kraftigt ökade resurser för lokalradions meänkieliavdelning. Ökade resurser bör övervägas för att stimuler a gränsöve rskridande samarbete mellan skolor längs Torneälv. Därtill bör de skolor som påbörjar undervisning på meänkieli ges extra resurser för Förslag till åtgärder ... att underlätta övergången och för att förändra forskare och professur i språk och kultur. Representation för STR-T vid samtliga konferenser, seminarier oc h kongresser som berör minoritetsfrågor i vid bemärkelse och där är representerat. Verksamhetsstöd till STR-T och Meän Akateemi Academi a Tornedaliensis. Verksamhetsstöd till SWEBLUL (Membe r of ) - Stöd till IT-satsning dels för överbryggande av de stora av stånden mellan tornedalskommunerna, dels för att öppna nya möjligheter till uppbyggna d av kontaktnät och samarbete med andra minoriteter i landet och övrig a världen. STR-T har även gett förslag på finansiering beträffande de åtgärder so m föreslagits. Sverigefinnarna representerade av har pekat på behovet av ett grundlagsstadgande om skydd för de nationell a minoriteterna med namngivande av de olika nationella minoriteterna. De har därutöver framförallt pekat på behovet av språkliga åtgärder ino m olika områden av samhällslivet. Således har de påpekat att det finns et t stort behov av undervisning på finska i förskolan, oc h gymnasieskolan och att finska bör erbjudas som ämne inom vuxen- och vidareutbildningen. De har vidare framfört att ett övervakningsorgan bör inrättas för att följa vidtagna åtgärder och uppnådda framsteg.