sou · GLB379 · 1998-01-01 00:00:00 — I praktiken är alla försäkringar claims-madebaserade med ett efterskydd . Försäkringsbeloppet skall uppgå till minst tre miljoner FMK per skadefall och sex miljoner FMK . Ministeriet kan kräva högre belopp, dock högst tvåfaldiga belopp, om arten och omfattningen av mäklarens verksamhet motiverar det. En mäklare som har hand om andras medel (kunders eller försäkringsgivares) skall ha en särskild ansvarsförsäkring eller säkerhet. Försäkringen skall i denna del täcka skada som har uppkommit . Minsta försäkringsbelopp är 200.000 FMK. Kravet på tillfredsställande utbildning innebär att mäklaren skall ha en teoretisk examen samt praktisk erfarenhet av försäkringsarbete. Enligt mäklarlagen skall ett skriftligt uppdragsavtal upprättas. Mäklaren får inte åberopa avtalsvillkor som inte har tagits in i uppdragsavtalet eller något annat skriftligt avtal. Av uppdrags- avtalet skall framgå uppdragets innehåll, avtalets giltighetstid och grunderna för bestämmande av mäklarens provision eller arvode. Mäklaren skall underrätta uppdragsgivaren om huruvida försäk- ringsgivaren betalar provision eller arvode för förmedlingen. På uppdragsgivarens begäran skall mäklaren även uppge provisionens eller arvodets belopp. Social- och hälsovårdsministeriet kan i sin tillsynsverksamhet ge anmärkning, uppmana mäklaren att vidta rättelse, förbjuda fort- satt felaktigt förfarande, förbjuda verksamhet för samt avregistrera mäklaren. Uppmaning och förbud kan förenas med vite. Det är straffbart att bedriva försäkringsmäklarverksamhet utan att vara registrerad eller att använda benämningen försäkringsmäklare utan att ha rätt till det. I regleras försäkringsmäklarverksamhet genom Bekendt- görelse nr. 473 om forsikringsmaeglervirksomhed. Innan denna författning gavs ut fanns det över huvud taget inga försäkringsmäklare i . hade ett bolag och tre fysiska personer tillstånd att verka som försäkringsmäklare. I är marknadsandelarna för försäkringsmäklarna för personförsäkring och för skadeförsäkring. Försäkringsmäklare är den som yrkesmässigt ägnar sig åt att förmedla direktförsäkring mellan försäkringstagare och försäk- ringsgivare och har frihet i valet av försäkringsgivare. Både fysiska och juridiska personer kan registreras. Registrering kan ges för personförsäkring, vilket omfattar liv, sjuk- och olycksfallsförsäk- ring, eller för skadeförsäkring eller för båda slagen av försäkring. Sökanden skall ha viss teoretisk utbildning och viss praktisk erfarenhet. Kraven på praktisk yrkeserfarenhet överensstämmer med de norska kraven samt med de krav som anges mäklardirektiv (77/92/EEG). Mäklaren skall vidare ha rättshandlingsförmåga ("kunna sköta sina egna finanser"), han skall vara oberoende av försäkrings- givarintressen, han får inte ha varit försatt i konkurs, han skall ha en ansvarsförsäkring samt god vandel. Det är mäklarföretaget som skall teckna ansvarsförsäkringen. Det skall framgå av försäkringen vilka fysiska mäklare som omfattas av den. Försäkringen skall gälla för skador som orsakas . Försäkrings- beloppet skall motsvara riskexponeringen, dock lägst 25 miljoner ISK vid förmedling av personförsäkring och 150 miljoner ISK vid förmedling av försäkring för stora risker och till företag med fler än 100 årsanställda samt 50 miljoner ISK vid förmedling till företag med färre än 100 årsanställda. I antogs en ny lag om förmedling och distribution av försäkring (loi relative à l´intermédiation en et à la distribution d´assurances). Lagen trädde i kraft . Lagen är tillämplig inte bara på förmedling av försäkring genom olika mellanmän utan också på direkt distribution av försäkring där någon mellanman inte är inblandad. Med försäkringsförmedlare förstås alla juridiska och fysiska personer med ställning som fristående arbetstagare som utför någon av fyra uppräknade akti- viteter (art. 2, § 1 a-d), där de tre första aktiviteterna överensstämmer med dem som anges i art. 2.1 a-c mäklardirektiv. Den fjärde aktiviteten anges som "all yrkesmässig verksamhet annan än sådan som avses i a-c) ovan som innebär förmedling i syfte att träffa ett försäkringsavtal mellan en person som söker försäkring och ett försäkringsföretag". Lagen är också tillämplig på de personer i ett försäkringsföretag som är utsedda att vara ansvariga för tillhandahållande av försäkringstjänster samt de övriga personer i ett försäkringsföretag som har kontakt med allmänheten för att salubjuda eller sälja sitt företags tjänster. Verksamhet som består i återförsäkring av risker eller försäkring av risker endast för det egna företaget eller den före- tagsgrupp till vilken den hör är undantagna från lagens till- lämpningsområde. För att få utöva någon av de fyra aktiviteterna måste man vara inskriven i det register över försäkringsförmedlare som förs av (l´Office de Controle des ). Registret består av två delar, ett för fristående försäkringsför- medlare och ett för beroende förmedlare. I registret över fristående förmedlare får endast de förmedlare vara inskrivna som varken de jure eller de facto har någon anknytning till försäkringsföretag. De förmedlare som är upptagna i registret över fristående förmedlare skall till ge in en förteckning över de aktieägare som direkt eller indirekt utövar kontroll över företaget samt en uppställning över de provisioner, uttryckt i procent, som förmedlaren föregående år mottagit från olika försäkringsföretag. skall på grundval av denna förteckning och uppställning avgöra om förmedlaren är fristående. Är han inte det flyttas han över till registret över beroende förmedlare. Endast den som är upptagen i registret över fristående förmedlare får använda benämningen försäkringsmäklare (courtier d´assurances). - I ansökan om registrering skall sökanden ange den kategori som han önskar bli registrerad i samt den eller de näringsgrenar han är verksam i. En försäkringsförmedlare skall för att bli upptagen och få kvarstå i registret besitta erforderliga fackkunskaper, ha en godtagbar ekonomisk ställning, vara lämplig och ha en god yrkesvandel, ha en ansvarsförsäkring samt betala årlig registre- ringsavgift. Enligt villkoren för ansvarsförsäkringen, som fastställs av Kungl Maj:t på förslag av , krävs ett minsta försäkringsbelopp på 30 miljoner BEF per skada och 100 miljoner BEF aggregerat. Mäklaren skall vidare enligt registre- ringsvillkoren vid förmedling av försäkringsavtal med försäkrings- företag som saknar koncession i garantera att avtals- villkoren överensstämmer med belgiska lagar och bestämmelser av samhällsintresse. Om någon av de fyra uppräknade verksamheterna utövas av en juridisk person eller en fysisk person som anställer arbetstagare, skall kraven på fackkunskaper, lämplighet och god yrkesvandel uppfyllas av de personer som i ett försäkringsföretag har utsetts att ansvara för tillhandahållande av försäkringstjänster. Övriga per- soner som har kontakt med allmänheten för att salubjuda eller tillhandahålla försäkringstjänster skall uppfylla något lägre ställda krav i fråga om fackkunskaper. EU-medborgare får tas upp i registret över fristående förmedlare om de uppfyller de nyssnämnda villkoren. De behöver dock inte uppfylla kravet på erforderliga fackkunskaper om de i stället uppfyller villkoren mäklardirektiv. Med registreringskravet "erforderliga fackkunskaper" avses dels tillräcklig kunskap om viss lagstiftning och i företagsledning, dels praktisk erfarenhet av försäkringsarbete som fastställs av Kungl. Maj:t, som dock inte får kräva längre praktiktid än . bestämmer "strukturen och innehållet" av den praktiska erfarenhet som krävs av sökanden liksom vilka transaktioner som, under överinseende av en registrerad person, får utföras av sökanden . Intyg om att kravet på erforderlig yrkeskunskap är uppfyllt utfärdas dels till innehavare av något av de diplom på universi- tetsnivå som anges av Kungl. Maj:t, dels till innehavare av diplom från högstadiet som dessutom har genomgått en av Försäkrings- inspektionen godkänd specialkurs i försäkringsfrågor. I båda fallen gäller dessutom att sökanden skall ha erforderlig praktisk erfarenhet. För de som ansöker om registrering i registret över beroende förmedlare krävs endast hälften så lång praktiktid som för de oberoende förmedlarna. övervakar efterlevnaden av lagen. Inspektionen kan meddela varning samt suspendera eller ur registret utesluta förmedlare som inte längre uppfyller de kvalifikationer som krävs för registrering. Uteslutning ur registret medför förbud att i bedriva verksamhet och att använda titeln försäkringsmäklare. Det är straffbart att driva verksamhet som förmedlare utan att vara registrerad, att använda benämningen försäkringsmäklare utan att vara upptagen i registret över fristående förmedlare samt att vägra att lämna de upplysningar och handlingar som Försäkrings- inspektionen begär. Dessutom kan förmedlarens lokaler helt eller delvis stängas. I regleras försäkringsförmedlare i den franska för- säkringslagen (femte boken). Genom ett särskilt kapitel har mäklardirektiv implementerats i lagen. Försäkringsförmedlare måste vara både auktoriserade och registrerade för att få utöva verksamhet. Registrering sker i handelsregistret på den ort där mäklaren är etablerad. Både fysiska personer och bolag kan vara försäkringsmäklare. Mäklaren företräder försäkringstagaren. Hans huvudsakliga uppgift är att etablera kontakt mellan försäkringstagaren och ett försäk- ringsbolag och att se till att kunden får den för honom bästa försäkringslösningen till bästa pris. Förmedlaren måste ha förvärvat ett försäkringsdiplom eller ha arbetat heltid med försäkringsfrågor. Som komplement till den teoretiska utbildningen eller yrkesverk- samheten krävs att mäklaren har genomgått en särskild övningskurs eller praktiktid . Förmedlaren måste ha fyllt , ha god vandel samt vara fransk medborgare eller EU-medborgare. Försäkringsmäklaren har en allmän skyldighet som ombud för försäkringstagaren att se till att försäkring tecknas i enlighet med de instruktioner som lämnats av uppdragsgivaren. Mäklaren kan också ha skyldigheter gentemot försäkringsgivaren, t.ex. att vidarebefordra . Om en försäkring har förmedlats av en fransk mäklare till ett försäkringsbolag som inte är etablerat i genom en agentur, en filial eller på annat sätt, är mäklaren ansvarig för att premieskatt betalas in. Försäkringsförmedlare ersätts vanligtvis genom provision från försäkringsgivaren men arvode från kunden förekommer också. Det finns inga begränsningar beträffande nivån på provisionen. Förmedlaren behöver inte uppge provisionens storlek för kunden. Han behöver inte heller avslöja vilka relationer han har till de försäkringsbolag med vilka han gör affärer och inte heller hur affärerna sprids mellan dessa. Det finns inga restriktioner beträffande ägande och kontroll av ettförsäkringsmäklarföretag. Både enskilda mäklare och mäklarföretag måste enligt lag ha en ansvarsförsäkring med ett minsta försäkringsbelopp på tio miljoner FFR per skada och år. Mäklare som handhar andras medel (försäkringstagares eller försäkringsgivares) måste dessutom ha en särskild garanti på minst 750.000 FFR. Någon fond som täcker skador orsakade av mäklare finns inte. Det finns inga krav på visst rörelsekapital eller viss solvensgrad. För mäklarföretag som drivs i aktiebolagsform gäller allmänna regler för sådana bolag. Det innebär att bolag med begränsat ansvar (a Responsabilité Limitée, SARL) skall ha 50.000 FFR i aktiekapital medan bolag med obegränsat ansvar (Anonyme, SA) skall ha 250.000 FFR i aktiekapital. Det finns inga regler som begränsar möjligheterna att driva sidoverksamhet i mäklarföretaget. Det finns ingen särskild mäklarlagstiftning i . Verk- samheten regleras genom flera olika lagar. Det krävs ingen auktorisation för försäkringsförmedlare men alla försäkringsför- medlare måste registrera sig hos AVAD (Auskunftstelle über den Versicherungsaussendienst e.V. ), som är en institution som drivs gemensamt av försäkringsbranschen och försäkringsmäklarnas branschorganisationer. För försäkringsförmedlare som är egna företagare är det obligatoriskt att registrera sig hos det lokala handelsregistret (Gewerbeaufsichtsamt), varvid en kort redogörelse för verksamheten skall lämnas. finns det ett centralt register för försäkringsförmedlare. I kan försäkringsmäklaren företräda antingen försäk- ringsgivaren eller försäkringstagaren beroende på från vilken part han erhållit uppdraget. Om mäklaren har fullmakt från uppdrags- givaren kan han ingå försäkringsavtal. Mäklaren är ofta oberoende. Han kan sälja direktförsäkring eller återförsäkring samt företräda försäkringsgivaren eller försäkringstagaren i andra försäkrings- frågor. Alla försäkringsförmedlare kan i allmänhet förmedla alla slags försäkringar. De kan också lämna råd i finansiella frågor men måste då uppfylla de krav som finns för den typen av verksamhet. Mäklarverksamhet kan drivas som enskild firma, handelsbolag eller aktiebolag. Det finns inga krav på utbildning och erfarenhet eller på andra kvalifikationer för yrket. introducerade ett utbildningsprogram för försäkrings- förmedlare. Utbildningen, som är frivillig, leder fram till ett certifikat. De flesta tyska försäkringsbolag kräver att de förmedlare som de har affärer med har genomgått någon form av utbildning. Enskilda personer måste vara för att få vara mäklare. Mäklaren ersätts genom provision, arvode eller både och. Överenskommelse om provisionens storlek kan träffas mellan försäkringsgivaren, försäkringstagaren och mäklaren. Generellt sett finns inga begränsningar för provisionens storlek. Några undantag finns, t.ex. för trafikskadeförsäkring. Det finns inga regler om skyldighet för mäklaren att upplysa kunden om provisionens storlek och inte heller om hur affärerna fördelar sig mellan olika försäkringsbolag. Om mäklaren företräder ett försäkringsföretag måste han dock upplysa kunden om det. () ger ut rekommendationer i beträffande verksamhetens bedrivande, bl.a. rekommenderas medlemmarna att teckna en ansvarsförsäkring med ett minsta försäkringsbelopp på 500.000 . Någon fond som täcker eventuella skador orsakade av mäklare finns inte. Det finns inga krav på minsta rörelsekapital eller viss solvensgrad. Om mäklarföretaget drivs i bolagsform gäller allmänna bolagsrättsliga regler. I ett GmbH (Gesellschaft mit beschränkter Haftung) krävs ett minimikapital på 50.000 och i ett aktiebolag (Aktiengesellschaft) ett aktiekapital på 100.000 (gäller 1992). Majoriteten av de försäkringsbolag som bedriver verksamhet i är medlemmar i det tidigare nämnda AVAD, som bl.a. skall motverka oetisk verksamhet av förmedlare. Försäkrings- bolagen informerar AVAD innan de träder in i en affärsförbindelse med en förmedlare och kontrollerar då om det finns någon negativ information om förmedlaren. De informerar också AVAD om de har några anmärkningar mot de förmedlare som de gör affärer med. En försäkringsmäklare är en fysisk person eller en juridisk person som i ett eller flera försäkringsföretags namn företar försäkrings- transaktioner mot provision. I händelse av skada företräder han försäkringsbolaget. Försäkringsmäklaren i är alltså närmast en agent. Försäkringsförmedlare måste vara både auktoriserade och registrerade för att få vara verksamma. Försäkringsmäklare måste, sedan de passerat examinationer inför mäklarföreningen och , ha ett skriftligt tillstånd av handelsdeparte- mentet. De skall också registreras i mäklarföreningens register. En fysisk person som vill bli registrerad som mäklare måste visa att han har en god vandel, att han har genomgått gymnasiet och att han har ett visst antal yrkesverksamma år hos ett försäkrings- företag. Tillstånd att vara verksam som mäklare måste förnyas . Försäkringsmäklare får endast ägna sig åt försäkringsfrågor. Finansiell rådgivning är inte tillåten. Tillståndet gäller för alla slags försäkringar.Det finns inga krav på viss solvensgrad eller visst rörelsekapital. Mäklarna ersätts genom provision. De måste upplysa berörda myndigheter om nivån på provisionen, anknytningar till inhemska och utländska försäkringsföretag samt hur affärerna fördelar sig på olika försäkringsgivare. Försäkringsförmedlare behöver inte ha någon ansvarsförsäkring. Det finns ingen fond som täcker even- tuella skador orsakade av mäklare. Försäkringsgivaren är dock som huvudman för mäklaren fullt ansvarig för alla försäkringsavtal som mäklaren ingår han representerar bolaget. Försäkringsförmedlare får inte placera försäkringar hos försäk- ringsföretag som inte har koncession i . Skulle en sådan försäkring tecknas är den ogiltig och förmedlaren åtalas. Det finns ett presidentdekret som anger viss minimistandard på yrkesupp- förande. Om mäklaren inte iakttar den kan han åläggas att betala böter. Försäkringsförmedling i regleras i Insurance Act , särskilt dess 4 kap. som trädde i kraft . Ytterligare villkor uppställs av branschorganisationerna. Försäkringsmäklare är den som med avseende på försäkrings- risker sammanför personer som söker försäkring med försäk- ringsföretag och utför förberedelser inför ingående av försäk- ringsavtal. Begreppet försäkringsmäklare inkluderar inte försäk- ringsagenter och anställda hos försäkringsföretag när dessa agerar för det egna försäkringsföretagets räkning. Ingen får vara verksam som försäkringsmäklare eller utge sig för att vara mäklare såvida han inte är medlem av en representativ mäklarorganisation, som kräver att man iakttar lagens regler för att få vara medlem. Organisationen skall vara erkänd av Industri- och handelsministeriet. () är den enda erkända organisationen. Lagen ger också möjlighet för en person, som inte är medlem i en erkänd organisation, att registrera sig som mäklare förutsatt att han uppfyller lagens krav. Han får då regi- strera sig genom () i stället för genom . IICB kräver att mäklaren uppfyller de krav som anges i lagen beträffande utbildning, praktik osv. Sökanden måste också ha en obligatorisk ansvarsförsäkring och säkerhet samt ha separata konton för klientmedel. Lagens krav synes vara applicerbara på alla förmedlare men prövar sina sökande mer diskretionärt i varje enskilt fall. När mäklaren väl är registrerad får han förmedla alla slags försäkringar. Någon ny registrering krävs alltså inte om mäklaren t.ex. vill övergå från förmedling av livförsäkring till sakförsäkring eller återförsäkring. En person får inte utan tillstånd av domstol vara verksam som mäklare eller utge sig för att vara mäklare om han har blivit försatt i konkurs, om han har träffat ackordsuppgörelse med sina kreditgivare, om han inte klarar av sina finansiella eller legala skyldigheter när det gäller redovisning av klientmedel, om han har dömts för ett brott som innefattar bedrägeri vare sig det har samband med försäkring eller inte, om han har eller har haft en ledande ställning i ett försäkringsföretag som av domstol eller med borgenärernas medgivande blivit försatt i likvidation eller om han har näringsförbud. Mäklaren får även ägna sig åt finansiell rådgivning. Mäklaren styrs då av de allmänna bestämmelser som finns på området samt av Code of Conduct, det regelsystem för försäkringsförmedlare som har godkänts av Industri- och . Enligt de reglerna får en mäklare endast ge råd i sådana ämnen som han har kunskaper i. Saknar han kunskap inom något område måste han i förekommande fall själv anlita någon eller rekommendera kunden att direkt vända sig till en annan specialist. Om en mäklare bryter mot de etiska reglerna i Code of Conduct kan försäkringsbolagen med stöd av Insurance Act förbjudas att betala ut provision till mäklaren i fråga. I graverande fall kan mäklaren avregistreras. Den normala ersättningsformen är provision. Mäklaren är fri att debitera klienten ett arvode för tillkommande tjänster. Försäkrings- bolagen får inte betala provision till förmedlare som inte agerar i överensstämmelse med lagen. Den omständigheten att försäkrings- givarna visat en tendens att reducera provisionen, särskilt på saksidan, har stimulerat en utveckling mot arvode. En antal restriktioner har införts när det gäller provisionens storlek. Industri- och har fått befogenhet att förelägga försäkringsgivare att sänka provisionsnivåerna när de - enligt departementets mening - blivit alltför höga. I sådana fall sänds ett skriftligt föreläggande till försäkringsgivaren i fråga samt för kännedom till alla andra försäkringsgivare som därmed också blir skyldiga att reducera sina provisionsnivåer i enlighet med föreläggandet. Så skedde när departementet förelade vissa sakbolag att reducera provisionen till mäklarna till för försäkring avseende arbetsgivares ansvar och till för försäkring avseende allmänt ansvar. En kopia sändes till alla sakbolag i som därmed också blev förhindrade att överskrida de angivna nivåerna. Det är förbjudet att erlägga provision i form av låneförmåner. Det är också förbjudet att betala ut provision innan försäkrings- givaren har erhållit premien. Mäklaren är skyldig att för kunden uppge storleken av det arvode som begärs, däremot inte provi- sionens storlek. Han behöver inte heller uppge hur affärerna fördelar sig mellan olika försäkringsbolag. krävs enligt lag att mäklaren har en ansvarsförsäkring på minst 250.000 IRP (aggregerat) och ett reinstatement. Claims made med fullt retroaktivt skydd krävs. Dessutom krävs i allmänhet att mäklaren har en garanti som kan tas i anspråk för att kompensera klienterna i händelse av skada. För sakmäklare krävs en garanti på 25.000 IRP. För livmäklarna och mäklare som förmedlar både liv- och skadeförsäkring krävs det större av 25.000 IRP och av omsättningen för livförsäkringsrörelsen. Det finns inga krav på att mäklarverksamhet måste utövas i bolagsform. Det finns inga regler om restriktioner beträffande ägande och kontroll av försäkringsförmedlare. Det förekommer att banker och investmentbolag äger och kontrollerar mäklarbolag. Det finns inga regler om solvens, visst rörelsekapital eller sidoverk- samhet. Men kräver av sina medlemmar att de kan förete ett intyg från revisor som innefattar en bedömning av mäklarbolaget med uppgift bland annat om huruvida tillgångarna överstiger skulderna. En försäkringsmäklare har följande skyldigheter gentemot försäkringskunden och försäkringsgivaren: han skall utföra upp- draget omsorgsfullt, han får inte delegera sitt uppdrag, han får inte ta emot dolda förmåner eller mutor, han måste följa huvudmannens instruktioner, han får inte föra vidare uppgifter som är konfi- dentiella, han skall kunna redovisa för mottagna medel och han måste vidarebefordra all information han fått från försäkrings- tagaren och även annan information som är känd för honom och som försäkringsgivaren normalt skall ha reda på. I gäller en lag om försäkringsmäklare (lag nr 792/84). Enligt en definition i lagen avses med försäkrings- mäklare den som yrkesmässigt sammanför försäkringsgivare med presumtiva försäkringstagare och som medverkar vid bestämmande av innehållet i försäkringen och eventuellt bistår vid genomförande av försäkringen. Enligt definitionen skall mäklaren inte företräda någon av parterna. I praktiken är mäklaren emellertid försäkrings- tagarens man, vilket har accepterats i praxis. Mäklare måste vara registrerade i mäklarregistret som förs av Industri- och . Registret är uppdelat i en del för fysiska personer och en del för juridiska personer. En fysisk person som önskar utöva mäklarverksamhet skall ha hemvist i och ha rättshandlingsförmåga. Han får inte vara dömd för vissa särskilt angivna brott. Han skall ha ett högskolediplom samt ha blivit godkänd på en muntlig och skriftlig examination i vissa ämnen (EU-medborgare skall kunna uppvisa ett sådant yrkesintyg som avses mäklardirektiv). Han får inte ha varit försatt i konkurs eller, om han har det, skall hans ekonomi vara återställd. Han skall vara ansluten till garantifonden för civilrättsligt ansvar och han skall ha en ansvarsförsäkring.