sou · GLB343 · 1998-01-01 00:00:00 — Anställningsvillkoren framgår bl.a. av kyrkolagen och förordningen (1993:997) om biskops- och prästtjänster samt av Avtal för kyrkliga tjänster (AKT) och - när det gäller biskoparna – även av Avtal om regeringsbeslut om avlöningsförmåner för vissa högre tjänster m.fl. företräder pastoraten och stiftssamfälligheterna när det gäller fastställande av prästernas avlöningsförmåner m.m. Verket är också i vissa avseenden arbetsgivarföreträdare för biskoparna. Samtliga biskopar och cirka 900 präster har fullmaktstjänster och kan inte sägas upp från sina anställningar. För prästernas del innebär det att drygt en fjärdedel har ett sådant skydd. Biskoparna och prästerna har pensionsrätt enligt det statliga pen- sionsavtalet PA-91, Pensionsplan för arbetstagare hos staten m.fl. Pen- sionsförmånerna betalas ur kyrkofonden. Administrationen sköts av Statens löne- och pensionsverk. Den ojämförligt största delen av anställda har kyrko- kommunalt reglerade tjänster i församlingar och samfälligheter. Till denna stora grupp hör kyrkomusiker, församlingssekreterare, dia koner, förskollärare, kanslichefer, kyrkokamrerer, kyrkvaktmästare, kyrkogårds- föreståndare, kyrkogårdsarbetare, stiftsjurister, stiftsjägmästare, stifts- skogvaktare, stiftskonsulenter, kontorspersonal m.fl. för- företräder arbetsgivaren i fråga om fast- de av avlöningsförmåner m.m. för dessa anställda. De har pen- sionsrätt enligt det kommunala pensionsavtalet PA-KL. sköts av kommunernas pensionsanstalt (KPA). Kostnaderna för pensions- förmånerna betalas av respektive pastorat eller stiftssamfällighet. I vissa fall utgår kostnadsbidrag från staten enligt särskilda regeringsbeslut. Bestämmelserna om den kyrkomusikaliska verksamheten i finns i 37 kap. kyrkolagen. Tjänster som kyrkomusiker är domkyr- koorganist, organist och kantor. Kyrkomusikertjänsterna fördes över från statlig till kyrkokommunal reglering . blev pastoraten huvudmän för den kyrkomusikaliska verksamheten. De kyrkomusiker som vid övergången hade tjänster tillsatta med fullmakt eller konstitutorial och som därför inte kunde sägas upp blev enligt övergångsbestämmelserna t ill lagen (1989:8) om kyrkomusiken i skyldiga att utöva sin tjänst genom att fortsätta sitt arbete åt pastoratet. finns det bara tre organister som har fullmaktstjänst. Härtill kommer 110 skolkantorer som har kombinerad lärar- och kyrkomusiker- tjänst tillsatt med konstitutorial. För en sådan kombinerad tjänst är det den borgerliga kommunen som är arbetsgivare och betalar hela lönen. Pastoratet ersätter sedan kommunen för den kyrkomusikaliska delen av lönekostnaden. Utredningen bör föreslå vilka åtgärder som behöver vidtas beträffande den kyrkliga personalen i samband med att relationerna ändras mellan staten och . Utredningen bör därvid bl.a. beakta föreskrifterna om skydd för arbetstagares rättigheter vid övergång av verksamhet i lagen (1982:80) om anställningss kydd och i lagen (1976:580) om medbestäm- mande i arbetslivet. Frågor som hänger samman med fullmaktshavarnas speciella ställning behöver särskilt analyseras och förslag till lösning utarbetas. Likaså behöver utredningen särskilt uppmärksamma och överväga frågan om relationsändringens inverkan på gjorda pensionsutfästelser. Utgångspunkten skall därvid vara att de gjorda utfästelserna inte får försvagas eller minskas. Stöd till andra trossamfund har statsbidrag utgått t ill andra trossamfund än . Enligt förordningen (1989:271) om statsbidrag t ill andra trossam- fund än kan statsbidrag lämnas för religiös verksamhet (verksamhetsbidrag), lokaler till religiös verksamhet (lokalbidrag) och teologiska seminarier m.m. (utbildningsbidrag). Statsbidrag får beviljas de trossamfund som regeringen angett i förordningen. Vid bedömningen av om ett trossamfund skall kunna få statsbidrag har hänsyn tagits både till verksamhetens omfattning och till dess karaktär, dvs. om verksamheten uppfyller de villkor som anges i förordningen och om det är ett allmänt intresse att stödja verksamheten. Av likställighetsskäl bör även andra trossamfund än kunna få uppbördshjälp eller statligt stöd på annat sätt. Statligt stöd bör som utgå efter prövning av regeringen i varje enskilt fall. Utredningen skall överväga vilka motiv som finns för statligt stöd till andra trossamfund än . Med utgångspunkt i dessa motiv skall utredningen föreslå vilka krav som bör ställas för statligt stöd till trossamfund och i vilka former det statliga stödet skall kunna utgå. I princippropositionen nämns att frågor om skattemässiga förhållanden får tas upp i det fortsatta utredningsarbetet. Detta har även uppmärksammats i Stiftelse- och föreningsskattekommitténs slutbetänkande Översyn av skattereglerna för stiftelser och ideella föreningar (SOU 1995:63). Vid utformningen av sina förslag har kommittén inte kunnat ta någon hänsyn till eventuella förändringar i relationerna mellan staten och . Utredningen bör därför överväga om relationsändringen motiverar någon ändring i eller något annat trossamfunds skattestatus. En statsfinansiellt neutral lösning I det statliga utredningsarbetet skall prövas de kostnader som förslagen för med sig och hur dessa skall finansieras. Därvid skall även beaktas den skatteadministrationsersättning från kyrkliga kommuner som beslutat om (prop. 1994/95:100, prop. 1994/95:150, bet. 1994/95:FiU19, rskr. 1994/95:417). En grundläggande förutsättning skall vara en statsfi- nansiellt neutral lösning. Utredningen skall efter samråd med övriga utredningar lägga fram förslag till hur den sammanlagda finansieringen skall ske. Som framgått av det föregående behövs ett omfattande utredningsarbete i olika delfrågor för att slutföra den föreslagna relationsändringen mellan staten och . Inom behöver man göra ett minst lika omfattande arbete av motsvarande slag för att de ändrade relationerna skall kunna genomföras. Både på den statliga och den kyrkliga sidan finns ett starkt intresse av att hålla samman och samordna det fortsatta utredningsarbetet. Detta samordningsbehov gäller inte bara utredandet inom staten respektive kyrkan utan också det samlade utred- ningsarbetet oavsett huvudman. Från båda sidor finns vidare ett starkt intresse av att på bredast möjliga sätt förankra de förslag som utrednings- arbetet leder fram till. För att uppnå detta måste goda möjligheter skapas att kontinuerligt få insyn i arbetet och att successivt kunna påverka förslagen. Sådana möjligheter ger också goda förutsättningar för en fortsatt livlig debatt om stat-kyrkafrågan och därmed en förankring av förslagen i en bred demokratisk beslutsprocess. Enligt de av godkända riktlinjerna för det fortsatta arbetet med ändrade relationer mellan staten och bör särskilda åtgärder vidtas för att underlätta insyn i och samordning mellan de här aktuella utredningarna. Samverkan bör också ske mellan statens och kyrkans utredningsarbeten. Utifrån de riktlinjer som godkänts skall ett särskilt beredningsorgan inrättas inom med uppgift att samlat följa utredningsarbetet i stat-kyrkafrågan. De utredningar och myndigheter som omfattas av dessa direktiv skall fortlöpande rapportera om sina uppdrag till detta organ. Beredningsorganet skall kontinuerligt hålla sig informerat om de förslag som arbetas fram av utredningarna och myndigheterna. Vidare skall organet informera sig om det inomkyrkliga utredningsarbetet. Tillsammans med skall organet bidra till den nödvändiga samordningen av det statliga och det kyrkliga utredningsarbetet. Slutligen skall organet sprida information om det fortsatta utredningsarbetet med ändrade relationer mellan staten och . I organet skall samtliga riksdagspartier vara företrädda liksom en bred representation från . Även andra trossamfund än och de berörda fackliga organisationerna skall finnas representerade i organet. Detta skall avsluta sitt arbete . SOU 1997:43 Bilaga 1 243 Ordförande i organet skall vara statsrådet och chefen för mentet. Utredningar och myndigheter enligt dessa direktiv skall beakta direktiven till samtliga utredare och kommittéer om att pröva offentliga åtaganden (dir.1994:23), om redovisning av regionalpolitiska konsekvenser (dir.1992:50) och om jämställdheten mellan könen (dir. 1994:124). Utredningarna och myndigheterna skall redovisa sina slutliga förslag . - ersättning från staten Bilaga 2 finns endast i den tryckta versionen förslag till ändring i 4 kap. lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. (Skyddet av kulturmiljön [SOU 1996:128]) Kulturhistoriska värden i kyr- kobyggnader, kyrkotomter, kyrk- liga inventarier och begravnings- platser är skyddade enligt be- stämmelserna i detta kapitel. Kulturhistoriska värden i kyr- kobyggnader, kyrkotomter, kyrk- liga inventarier, begravnings- platser, prästgårdar och kyrk- städer är skyddade enligt be- stämmelserna i detta kapitel. Kyrkliga kulturminnen skall vårdas och underhållas så att deras kulturhistoriska värde inte minskas och deras utseende och karaktär inte förvanskas. tomter skall vårdas och unde- rhållas så att deras kultur- historiska värde inte minskas och deras utseende och karaktär inte förvanskas. Kyrkobyggnader enligt denna lag är byggnader som invigts för och som vårdas av en kyrklig kommun samt domkyrkor som står under egen förvaltning. 1 Ändringen innebär bl.a. att första stycket upphävs. Kyrkotomt är ett område kring en kyrkobyggnad som hör samman med byggnadens funktion och miljö och som inte är begravningsplats. Begravningsplatser är såda- na områden eller utrymmen som avses i 1 kap. 1 § begravnings- lagen (1990:1144). Bestämmel- serna i detta kapitel omfattar också sådana byggnader på begravningsplatser som inte är kyrkobyggnader samt fasta an- ordningar såsom murar och portaler. Kyrkobyggnader som är upp- förda och kyrkotomter som har tillkommit före utgången av får inte på något väsentligt sätt ändras utan tillstånd av . Kyrkobyggnader, kyrkotomter och begravningsplatser som har uppförts, tillkommit eller anlagts före utgången av får inte på något väsentligt sätt ändras utan tillstånd av . I fråga om en kyrkobyggnad krävs alltid tillstånd för rivning, flyttning eller ombyggnad av byggnaden liksom för ingrepp i eller ändring av dess exteriör och interiör med dess fasta inredning och kostnärliga utsmyckning samt för ändring av dess färgsättning. I fråga om en kyrkotomt krävs alltid tillstånd för utvidgning av tomten samt för uppförande eller väsentlig ändring av byggnader, murar, portaler eller andra fasta anordningar på tomten. I fråga om en kyrkotomt eller en begravningsplats krävs alltid tillstånd för utvidgning av om- rådet samt för uppförande eller väsentlig ändring av byggnader, murar portaler eller andra fasta anordningar inom området. får ställa de villkor för tillståndet som är skäliga med hänsyn till de förhållanden som föranleder ändringen. Villkoren får avse hur ändringen skall utföras samt den dokumentation som behövs. 2 Senaste lydelse 1995:560 Om beslutar det, skall bestämmel- serna i 3 § om tillståndsprövning tillämpas också i fråga om en kyrkobyggnad eller en kyrkotomt som har tillkommit efter utgången av och som är märklig genom sitt kulturhistoriska värde. Om beslutar det, skall bestämmel- serna i 3 § om tillståndsprövning tillämpas också i fråga om en kyrkobyggnad eller en kyrkotomt som har tillkommit efter utgången av och som är märklig genom sitt kulturhistoriska värde. Detsamma gäller en begravningsplats som har till- kommit efter utgången av och ligger invid en kyrko- byggnad som uppförts dess- förinnan eller är märklig genom sitt kulturhistoriska värde. Inventarier av kulturhistoriskt värde, som hör till kyrkobyggnad eller annan kyrklig byggnad eller begravningsplats, skall förvaras och vårdas väl. Kontraktsprosten skall minst kontrollera att alla föremål i förteckningen finns kvar. Sådan kontroll skall också göras vid byte av kyrkoherde eller sådan kyrkvärd som anges i 7 § andra stycket. I en församling där kontraktsprosten är kyrkoherde skall biskopen se till att kontroll sker. Kontraktsprosten skall minst kontrollera att alla föremål i förteckningen finns kvar. Sådan kontroll skall också göras vid byte av kyrkoherde eller sådan kyrkvärd som anges i 6 § andra stycket. I en församling där kontraktsprosten är kyrkoherde skall biskopen se till att kontroll sker. Om det på en begravnings- plats eller i en byggnad på en begravningsplats som ägs och förvaltas av en borgerlig kommun finns föremål av kulturhistoriskt värde, tillämpas bestämmelserna 6, 7, 9 och 10 §§ också Kommunen skall därvid ansvara för förteckningen samt förvaringen och vården av föremålen. I stället för vad som sägs i 7 § skall i förteckningen anges om ett föremål ägs eller förvaltas av någon annan än kommunen. Om det på en begravnings- plats eller i en byggnad på en begravningsplats som ägs och förvaltas av en borgerlig kommun finns föremål av kulturhistoriskt värde, tillämpas bestämmelserna i 1 § andra stycket och 6-9 §§ också på sådana föremål. Kommunen skall därvid ansvara för förteckningen samt förvaringen och vården av före- målen. I stället för vad som sägs i 6 § skall i förteckningen anges om ett föremål ägs eller förvaltas av någon annan än kommunen. I vården av en begrav- ningsplats skall dess betydelse som en del av vår kulturmiljö beaktas. Begravningsplatserna skall vårdas och underhållas så att deras kulturhistoriska värde inte minskas eller förvanskas. På en prästgård som huvud- sakligen har tillkommit före utgången av och 1. som är kyrklig jord enligt 41 kap. 1 § första stycket punkt 2 och andra stycket kyrkolagen (1992:300) eller enligt punkt 4 övergångsbestämmelserna till samma lag eller 3 Senaste lydelse 1995:560. 2. som har varit kyrklig jord och ägs eller förvaltas av ett pastorat, tillstånd uppföras nya byggnader som innebär rivning eller andra Begravningsplaster enligt detta kapitel är sådana områden eller utrymmen som avses i 1 kap. 1 § begravningslagen (1990:1144). Bestämmelserna om begrav- ningsplatser omfattar också sådana byggnader på begrav- ningsplatsen som inte är kyrko- byggnader samt fasta anord- ningar såsom murar och portaler. avtal om överlåtelse till någon annan än staten eller ett pastorat blir inte giltigt förrän efter det att en anmälan om överlåtelsen inkom till läns- styrelsen, såvida inte läns- styrelsen medger överlåtelsen. 4 Senaste lydelse 1990:1146. Ändringen innebär bl.a. att andra stycket upphävs. I fråga om en begravnings- plats som anlagts före utgången av krävs tillstånd av 1.för att utvidga eller på något annat sätt väsentligt ändra begravningsplatsen, 2.för att där uppföra någon ny byggnad eller fast anordning eller riva eller väsentligt ändra befintlig byggnad eller fast an- ordning. prästgårdar som förklarats som enligt 3 kap. eller omfattas av vård- och använd- ningsföreskrifter enligt 41 kap. 12 § kyrkolagen (1992:300), om beslutar att sådana föreskrifter skall gälla som skyddsbestämmelser enligt 3 kap. Om beslutar det, skall bestämmel- serna i 13 § tillämpas också i fråga om en begravningsplats som tillkommit efter utgången av , om begravningsplatsen ligger invid en kyrkobyggnad som uppförts eller är märklig genom sitt kulturhistoriska värde. Om beslutar det, skall bestämmel- serna i 11 och 12 §§ tillämpas också i fråga om en prästgård som huvudsakligen har till- kommit efter utgången av och som är märklig genom sitt kulturhistoriska värde. får besluta att en prästgård inte skall omfattas av bestämmelserna i 11 eller 12 §§, såvida inte Riksantikva- rieämbetet har valt ut den med stöd av 14 §. sådana prästgårdar som länssty- Kyrkstäder får inte på något väsentligt sätt förändras utan tillstånd av . får förordna om skyldighet för innehavare av lägenheter inom en kyrkstad att anmäla överlåtelser av sådana lägenheter till . Ansvar och överklagande m.m. får hos kronofogdemyndigheten begära särskild handräckning enligt lagen (1990:746) om betalnings- föreläggande och handräckning mot den som ansvarar för förvaltningen av ett kyrkligt kulturminne för att säkerställa efterlevnaden av föreskrifter och beslut enligt detta kapitel. I fall som avses i första stycket får i stället handräckning förelägga den som är ansvarig att vidta rättelse eller avbryta pågående åtgärder. förenas med vite. Beslut som anges i 3, 9 och 13 §§ får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Sådana be- slut får alltid överklagas av dom- kapitlet. beslut enligt detta kapitel får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Så- dana beslut får alltid överklagas av . Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut enligt 4, 10 och 14 §§ får överklagas hos regeringen. beslut enligt 4 och 12§§ får överklagas hos regeringen. Policydokument med grundläggande principer för vården av det kyrkliga kulturarvet Ur Fädernas kyrkor - och framtidens (utredningar 1996:1 sid. 175-176). Betänkande av kyrkob yggnads- utredning. 1.Kyrkorna är ett kulturarv som tillhör alla och skall bevaras åt kommande generationer. 2.Kyrkorna är levande gudstjänstrum och ett ovärderligt kulturarv. 3.Kulturmiljövårdens uppdrag är att företräda det allmänna vad gäller bevarande av kulturarvet och att i detta arbete göra en avvägning mot församlingens intressen. 4.Kyrkan skall respekteras som ett heligt rum för högtid och stillhet - ett rum för gudstjänst och kyrkliga handlingar: dop, konfirmation, vigsel och begravning. 5.Kyrkan skall respekteras som ett levande kulturarv där den i obruten kontinuitet bestående funktionen har ett värde i sig. 6.Kyrkan skall respekteras som ett historiskt dokument. 7.Kyrkan skall respekteras som ett arkitektoniskt monument. 8.Hanteringen skall grunda sig på en sammanvägd bedömning av kyrkans uppgift att samla till gudstjänst och högtid å ena sidan samt kyrkans historiska, arkitektoniska och estetiska värden å den andra. Bedömningen skall ge underlag för ställningstaganden både i stort och vad avser de enskilda detaljerna. 9.Hanteringen skall ske utifrån en helhetssyn på objektet. 10.Grundläggande principer för god byggnadsvård skall alltid gälla. -att visa respekt för originalet -att verka för reversibla åtgärder -att använda adekvata material och metoder -att ställa krav på kvalitet i material och utförande 11.Estetiska omgestaltningar (smakrestaureringar) bör bedömas restriktivt men kan komma ifråga exempelvis i en i flera etapper förvanskad kyrka av låg estetiskt och antikvarisk kvalitet. Kraven på god arkitektonisk och estetisk gestaltning skall då ställas högt. 12.Kyrkorna skall vara väl dokumenterade. Därvid skall utgångspunkten vara -att dokumentationen skall kunna ge underlag för en rekonstruktion i händelse av exempelvis en brand -att kyrkan i princip skall bevaras . Därför skall dokumentation av åtgärder, metoder och material kunna ge tillräckligt underlag för det framtida underhållet -att kyrkorna i sig är värdefulla kunskapsbanker. Dokumen- tation av murverk, konstruktioner, snickerier, målningar, inven- tarier etc. skall syfta till att ta tillvara och sprida den kunskapen.