sou · GLB3106 · 1998-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppgift att utarbeta ett förslag till regelsystem avseende en offentligrättslig avgift på vidareför- säljning av icke upphovsrättsligt skyddad konst och att utreda formerna för ersättning till upphovsmän för utlåning av fonogram. Till särskild utredare förordnade chefen för , statsrådet , regeringsrådet . Departementssekreteraren , kanslirådet , avdelningsdirektören och hovrätts- assessorn har såsom experter deltagit i utredningen. Hovrättsassessorn har varit sekreterare. Utredningen, som inledde sitt arbete , har antagit namnet (Ku 1996:05). Utredningen får härmed överlämna sitt delbetänkande En fond för unga konstnärer (1997:106). Förslaget har utarbetats i samråd med experterna. Med hänsyn till detta har betänkandet skrivits i vi-form. Betänkandet omfattar den första delen av vårt arbete, nämligen ett regelsystem för en vidareförsäljningsavgift. Vi fortsätter vårt arbete med att i en avslutande etapp utreda formerna för ersättning till upphovsmän för utlåning av fonogram. Detta arbete beräknas vara slutfört . Förslag till lag om Konstnärsfonden . Förslag till förordning om Konstnärsfonden . . . Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter . Vidareförsäljningsavgift på icke upphovs- rättsligt skyddad konst . Den ekonomiska delen av upphovsrätten . . . . . 2.2Införandet av droit de suite. Pågående arbete inom EU . 2.5Synpunkter som har framförts på ett system med en avgift på vidareförsäljning av icke upphovsrättsligt skyddad konst . . . . . . . . . . . . 51 2.6 Överväganden och förslag . . . . . . . . . . . . . . . . 52 2.6.1 Utgångspunkter . . . . . . . . . . . . . . . . . 52 2.6.2 Lagteknisk lösning . . . . . . . . . . . . . . . 54 2.6.3 Avgiftspliktens omfattning . . . . . . . . . 56 2.6.4 Avgiftens storlek . . . . . . . . . . . . . . . . 61 2.6.5 Uppbörden av avgiften . . . . . . . . . . . . 63 2.6.6 Förvaltningen av medlen . . . . . . . . . . . 68 2.6.7 Användningen av medlen . . . . . . . . . . 70 2.6.8 Fördelningen av medlen . 2.6.9Avgiftens förenlighet med rådets sjätte mervärdesskattedirektiv . . . . . . . . . . . . 77 2.6.10 En uppskattning av de ekonomiska konse- . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 81 2.6.11 En fråga för fortsatta överväganden . 3 Generella direktiv . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 87 3.1 Inledning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 87 3.2 De olika direktiven . (dir. 1992:50) . Offentliga åtaganden (dir. 1994:23) (dir. 1994:124) . . . . . . . . . . . . . . . . . . 89 3.2.4Konsekvenserna för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49) . Genomförandet av förslaget . Förslaget till lag om Konstnärsfonden . . . . . . . 5.2Förslaget till förordning om Konstnärsfonden . . 99 5.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter . . . . 103 Utredningens direktiv (dir. 1996:81) . . . . . . . . 105 Enligt våra direktiv skall vi utarbeta ett förslag till ett regelsystem avseende en offentligrättslig avgift på vidareför- säljning av konst som inte omfattas av något upphovsrättsligt skydd. Vidare skall vi utreda formerna för ersättning till upphovsmän för utlåning av fonogram och lägga fram de förslag som behövs. Den första av de två frågor som ingår i uppdraget behandlas i detta delbetänkande. I syfte att stärka bildkonstnärernas ställning har det i svensk rätt införts bestämmelser som ger dessa kategorier av upphovsmän rätt till ersättning, s.k. droit de suite eller följerätt, när ett exemplar av deras verk säljs vidare. Den upphovsrättsliga rätten till ersättning (se närmare avsnitt 2.2.7) innebär att upphovsmannen har rätt till en ersättning på av försäljningspriset exkl. mervärdesskatt vid yrkesmässig vidareförsäljning av exemplar av hans eller hennes konstverk. Ersättningen skall betalas av säljaren eller, i de fall försäljningen har förmedlats av en näringsidkare, av näringsidkaren. Om den upphovsrättsliga giltighetstiden för verket har gått ut vid försäljningen, föreligger inte någon rätt till ersättning. För att ersättningsrätt skall föreligga krävs det att det rör sig om en "vidareförsäljning", dvs. att det inte är fråga om en försäljning direkt från konstnären. Ersättningsrätt föreligger inte heller vid rent privata försäljningar. För att rätt till ersättning skall föreligga krävs det vidare att det är fråga om vidareförsäljning av bildkonstverk - exempelvis målningar, teckningar och grafik - inkl. tredimensionella verk, t.ex. skulpturer - eller fotografiska verk. Det krävs dock inte att det är fråga om ett originalexemplar av ett konstverk. Från rätten till ersättning är alster av byggnadskonst undantagna. Detsamma gäller alster av brukskonst - t.ex. glas, keramik, möbler och textilier - som har framställts i flera identiskt lika exemplar. Däremot omfattas konstnärligt utformad brukskonst som har framställts i endast ett exemplar, av rätten till ersättning. I de fall försäljningspriset exkl. mervärdesskatt understiger en tjugondedel av basbeloppet utgår dock inte någon ersättning. Vårt förslag innebär att en särskild lag skall reglera systemet med en offentligrättslig avgift och att en förordning skall komplettera lagen. Lagen om Konstnärsfonden innehåller de materiella bestämmelserna för avgiftsuttaget, bl.a. regler om avgiftspliktens omfattning och avgiftens storlek. I förordningen om Konstnärsfonden finns föreskrifter om bl.a. användningen av de inbetalda avgifterna och om förvalt- ningen av fondens medel. Vi föreslår att avgift skall tas ut när en näringsidkare i sin yrkesmässiga verksamhet säljer vidare ett exemplar av ett konstverk som inte omfattas av den upphovsrättsliga gil- tighetstiden. Detsamma skall gälla de fall näringsidkaren i sin näringsverksamhet förmedlar en vidareförsäljning. Avgift skall således endast tas ut vid vidareförsäljning av verk där det har gått från upphovsmannens dödsår. Avgiftssystemet tar alltså vid då den upphovsrätts- liga regleringen upphör. Avgiftsplikten skall, i likhet med vad som gäller enligt följerätten, omfatta alster av bildkonstverk inkl. tredimensio- nella verk samt fotografiska verk. Något krav på att det skall röra sig om ett originalkonstverk ställs inte upp. Också när det gäller alster av byggnadskonst följer vi den upphovs- rättsliga ordningen, vilket innebär att sådana alster inte skall omfattas av avgiftsplikten. I fråga om brukskonsten frångår vi dock, bl.a. av praktiska skäl, vad som gäller enligt den upphovsrättsliga ersättningsordningen och föreslår att denna typ av konstverk inte i något fall skall omfattas av avgifts- skyldigheten. Vi föreslår vidare att avgiftsskyldighet endast skall föreligga i de fall försäljningspriset exkl. mervärdesskatt överstiger en tjugondedel av basbeloppet. Vi föreslår att avgift skall tas ut med ett belopp som motsvarar av försäljningssumman exkl. mer-vär- desskatt. Också detta överensstämmer med vad som gäller i fråga om den upphovsrättsliga ersättningens storlek. Avgiften skall betalas in av den näringsidkare som i sin yrkesmässiga verksamhet säljer ett icke upphovsrättsligt Också i de fall en näringsidkare yrkes- mässigt har förmedlat vidareförsäljningen skall avgiften betalas in av näringsidkaren. Avgiftsskyldigheten skall inträda när konstverket levereras till köparen. Vi föreslår att uppbörden av avgiften inte skall regleras i lagen om Konstnärsfonden, utan hanteras i den ordning som föreskrivs i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregle- ringsavgifter. Regleringen av förfarandet innebär i korthet att den avgiftsskyldige för vissa bestämda redovisningsperioder skall lämna uppgift om sin avgift i deklarationer till den s.k. beskattningsmyndigheten. En fördel med att välja en sådan lösning är att uppbörden av avgiften kommer att ombesörjas av den myndighet som i de flesta fall är beskattningsmyndighet på punktskatteom- rådet, i , enligt en befintlig förfarandeordning. Det innebär också att förfarandet är anpassat till vad som gäller i fråga om mervärdesskatten. I ett särskilt avsnitt (avsnitt 2.6.10) gör vi en uppskattning av hur mycket en avgiftsordning av nu föreslagen typ skulle kunna inbringa. Enligt vår bedömning skulle av- giftsordningen kunna inbringa mellan sju och . Vi föreslår att de uppburna avgifterna inte skall föras upp på statsbudgeten, utan i stället bilda en särskild fond, benämnd Konstnärsfonden. Kammarkollegiet skall ansvara för förvalt- ningen av medlen. Användningen av medlen m.m. Vi föreslår att fondens medel skall användas dels till bidrag till sammanslutningar som ägnar sig åt verksamhet som stöder grupper av bildkonstnärer, dels till individuella bidrag åt yngre eller i övrigt mindre etablerade bildkonstnärer. Stödet skall i båda fallen främst ges i form av projektbidrag. skall fördela bidragen för kollektiva ändamål medan skall fördela bidragen till enskilda konstnärer. Enligt vår bedömning kommer förslaget inte annat än marginellt ge upphov till några kostnader som kräver ökade anslag. Vi bedömer att förslaget bör kunna genomföras med verkan från . Härigenom föreskrivs följande. 1 § Konstnärsfonden bildas av de avgifter som skall betalas in enligt denna lag. Fondens medel skall användas för ändamål som gagnar bildkonstnärer. 2 § Avgift skall betalas vid försäljning av exemplar av konstverk som har överlåtits och som inte omfattas av upphovsrättens giltighetstid enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk. Avgiftsskyldighet föreligger inte i de fall exemplaret är ett alster av brukskonst eller byggnadskonst. Avgiftsskyldighet föreligger inte heller i de fall försäljningspriset exklusive mervärdesskatt inte överstiger en tjugondedel av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. 3 § Avgiftsskyldig är den näringsidkare som i sin yrkes- mässiga verksamhet säljer eller förmedlar en försäljning av ett exemplar av ett sådant konstverk som anges i 2 §. Avgiftsskyldigheten inträder vid leveransen till köparen. Med yrkesmässig verksamhet avses detsamma som i 4 kap. 1 § mervärdesskattelagen (1994:200). 4 § Avgift tas ut med ett belopp som motsvarar av försäljningspriset exklusive mervärdesskatt. 5 § Regler för förfarandet vid uttag av avgift finns i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter. Den som är avgiftsskyldig skall vara registrerad hos den myndighet som i första instans skall besluta om uttag av avgift enligt lagen om punktskatter och prisregleringsav- gifter. 6 § Vad som i skattebrottslagen (1971:69) föreskrivs om skatt gäller även i fråga om avgift enligt denna lag. Avgiften omfattas även av lagen (1971:1072) om för- månsberättigade skattefordringar m.m. och lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter. 7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om förvaltningen av fonden och om fördelningen av avgiftsmedel. Regeringen får besluta att kostnaderna för förvaltningen av fonden och för fördelningen av avgiftsmedel skall betalas av fondens medel. Denna lag träder i kraft . Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna förordning innehåller föreskrifter i anslutning till lagen (1998:00) om Konstnärsfonden. 2 § Konstnärsfondens medel skall användas till 1.bidrag till sammanslutningar som ägnar sig åt verksamhet som stöder grupper av bildkonstnärer, och 2.individuella bidrag åt yngre eller i övrigt mindre etable- rade bildkonstnärer som har sin huvudsakliga konstnärliga verksamhet i eller som är stadigvarande bosatta i landet. Regeringen beslutar i taget om fördelningen av tillgängliga medel mellan dessa ändamål. 3 § Konstnärsfondens medel skall förvaltas av Kammar- kollegiet. För förvaltningen gäller förordningen (1987:778) om placering av fondmedel under Kammarkollegiets förvaltning. Kostnaderna för förvaltningen av fonden får betalas ur fondens medel. 4 § Frågor om bidrag som avses i 1 § 1 prövas av och i 1 § 2 av . Ett beslut om bidrag får förenas med villkor att bidragstagaren skall redovisa användningen av bidraget till den bidragsbeviljande myndigheten. Beslut i frågor om bidrag från fonden får inte överklagas. 5 § Kostnaderna för fördelningen av fondmedel får betalas ur fondens medel. 6 § och skall före lämna en gemensam rapport till regeringen om användningen av Konstnärsfondens medel under det senaste budgetåret. 7 § i skall redovisa inbetalda avgifter till Kammarkollegiet. Denna förordning träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter skall ha följande lydelse. 1 § Denna lag gäller för skatter och avgifter som tas ut enligt 1. lagen (1928:376) e n e r g i s k a t t , l a g e n (1961:372) om bensinskatt, lagen (1961:394) t o b a k s s k a t t , l a g e n (1972:266) om annonser och reklam, lagen (1972:820) om skatt på spel, lagen (1973:37) om skatt på vissa dryckesför- p a c k n i n g a r , l a g e n (1973:1216) om särskild skatt för oljeprodukter och kol, bilskrotningslagen ( 1 9 7 5 : 3 4 3 ) , l a g e n 1. lagen (1928:376) e n e r g i s k a t t , l a g e n (1961:372) om bensinskatt, lagen (1961:394) t o b a k s s k a t t , l a g e n (1972:266) om annonser och reklam, lagen (1972:820) om skatt på spel, lagen (1973:37) om skatt på vissa dryckesför- packningar, lagen (1973- :1216) om särskild skatt för oljeprodukter och kol, bilskrotningslagen (1975:- 343), lagen (1977:306) om (1977:306) om dryckes- skatt, lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motor- fordon, lagen (1978:144) om skatt på vissa resor, lagen (1982:691) om skatt på vissa kassettband, lagen (1982:1200) om skatt på videobandspelare, lagen (1982:1201) om skatt på viss elektrisk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värde- papper, lagen (1983:1104) om särskild skatt för elekt- risk kraft från kärnkraft- verk, lagen (1984:351) om totalisatorskatt, lagen (1984:355) om skatt på vissa dryckesförpacknin- gar, lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier, lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel, lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel, lagen (1988:1567) om miljöskatt på inrikes flygtrafik, lagen (1990:582) om koldioxid- skatt, lagen (1990:587) om svavelskatt, 2 § första stycket 6 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, lagen dryckesskatt, lagen (1978- :69) om försäljningsskatt på motorfordon, lagen (1978:144) om skatt på vissa resor, lagen (1982- :691) om skatt på vissa kassettband, lagen (1982- :1200) om skatt på video- bandspelare, lagen (1982- :1201) om skatt på viss elektrisk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värde- papper, lagen (1983:1104) om särskild skatt för elekt- risk kraft från kärnkraft- verk, lagen (1984:351) om totalisatorskatt, lagen (1984:355) om skatt på vissa dryckesförpacknin- gar, lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier, lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel, lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel, lagen (1988:1567) om miljöskatt på inrikes flygtrafik, lagen (1990:582) om koldioxid- skatt, lagen (1990:587) om svavelskatt, 2 § första stycket 6 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, lagen p r o d u k t e r , l a g e n om skatt på vinstsparande m.m., lagen (1992:1479) om lagerskatt på viss bensin, lagen (1992:1438) om dieseloljeskatt och användning av vissa olje-p- r o d u k t e r , l a g e n (1992:1439) om lagerskatt på dieselolja, lagen (1994:1563) om tobaks- skatt, lagen (1994:1564) om alkoholskatt, lagen (1994:1776) om skatt på energi, lagen (1995:1132) om lagerskatt på dieselolja för förbrukning i vissa motordrivna fordon, lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus, p r o d u k t e r , l a g e n om skatt på vinstsparande m.m., lagen (1992:1479) om lagerskatt på viss bensin, lagen (1992:1438) om dieseloljeskatt och användning av vissa olje-p- r o d u k t e r , l a g e n (1992:1439) om lagerskatt på dieselolja, lagen (1994:1563) om tobaks- skatt, lagen (1994:1564) om alkoholskatt, lagen (1994:1776) om skatt på energi, lagen (1995:1132) om lagerskatt på dieselolja för förbrukning i vissa motordrivna fordon, lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus, lagen (1998:00) om Konstnärsfonden, 2. lagen (1967:340) om prisreglering på jordbrukets område, lagen (1974:226) om prisreglering på fiskets område, lagen (1990:615) om avgifter på vissa jordbruksprodukter m.m., lagen (1990:616) om införande av lagen (1990:615) om avgifter på vissa jordbruksprodukter m.m., lagen (1994:1704) om lageravgift på vissa jordbruksprodukter, lagen (1982:349) om återvinning av dryckesförpackningar av aluminium. Har i författning som anges i första stycket eller i författning som utfärdats med stöd av sådan författning lämnats bestämmelse som avviker från denna lag gäller dock den bestämmelsen. Denna lag träder i kraft . Våra direktiv (dir. 1996:81) innebär ett uppdrag att utarbeta ett förslag till ett regelsystem avseende en offentligrättslig avgift på vidareförsäljning av konst som inte omfattas av något upphovsrättsligt skydd. Vi skall också utreda formerna för ersättning till upphovsmän för utlåning av fonogram och lägga fram de förslag som behövs. I detta betänkande, som är ett delbetänkande, behandlas enbart den första av de två frågor som ingår i uppdraget. Direktiven i nu aktuella delar är intagna som en bilaga till betänkandet. Vi påbörjade vårt arbete . Vi har sammanträffat och diskuterat vissa frågor med anknytning till utredningsuppdraget med företrädare för Aktiebolaget , Aktiebolaget , Föreningen i (BUS), i (DUR), och . Vi har därvid bl.a. tagit del av deras praktiska erfarenheter av det upphovsrättsliga regelsys- temet med följerätt. Vid dessa möten har det också framförts synpunkter på ett system med en avgift på vidareförsäljning av icke upphovsrättsligt skyddad konst (se vidare avsnitt 2.5). Vi har även sammanträffat med företrädare för , Statens konstmuseer och Stiftelsen i syfte bl.a. att skaffa oss kunskap om den svenska konstmarknaden. Vid mötet har resp. myndighet även framfört sin uppfattning om ett system med en vidareför- säljningsavgift. Dessa synpunkter redovisas också i avsnitt 2.5. I enlighet med våra direktiv har vi studerat hur systemen i och , vilka i olika utsträckning har ett offent- ligrättsligt system vid vidareförsäljning, är uppbyggda. Den särskilda utredaren och sekreteraren har därvid besökt och där sammanträffat med representanter för det norska samt gjort ett studiebesök hos den fond, Bildende Kunstneres Hjelpefond, som administrerar den norska avgiftsordningen. Vi har också inhämtat upplysningar från övriga nordiska länder. När det gäller den del av vårt uppdrag som avser upp- börden av avgiften har vi samrått med företrädare för Särskilda skattekontoret i . Vi har vidare haft kontakter med företrädare för Kammarkollegiet. har överlämnat en skrivelse från med synpukter på en del av de frågor vi har att utreda. Vi har därutöver mottagit skrivelser från några av de nämnda intressenterna. 2Vidareförsäljningsavgift på icke upphovsrättsligt skyddad konst 2.1Den ekonomiska delen av upp- hovsrätten Det upphovsrättsliga regelverket består bl.a. av en ekono- misk rättighet för upphovsmannen. Denna innebär en rätt för honom eller henne att ensam förfoga över ett verk dels genom att framställa exemplar av verket, dels genom att på olika sätt göra det tillgängligt för allmänheten (2 § lagen [1960:729] om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, upphovsrättslagen). Rätten att "göra verket tillgängligt för allmänheten" innefattar bl.a. en rätt för upphovsmannen att på olika sätt, t.ex. genom försäljning, sprida exemplar av verket till allmänheten. Detta brukar kallas upphovsmannens spridningsrätt. Det finns dock i 19 § upphovsrättslagen undantag från spridningsrätten. Av bestämmelsen framgår bl.a. att när ett verksexemplar med upphovsmannens samtycke väl har överlåtits, exemplaret får spridas vidare. Detta brukar kallas att spridningsrätten konsumeras. Konsumtionen av sprid- ningsrätten innebär alltså att ett exemplar av ett verk - t.ex. ett konstverk - fritt kan spridas bland allmänheten om upphovsmannen en gång har överlåtit verket. Principen om konsumtion gäller i och för sig för alla upphovsmannakategorier, men anses träffa bildkonstnärer hårdare än andra grupper av upphovsmän. För en författare är det främst rätten att framställa exemplar som är av ekonomisk betydelse. Om allmänheten uppskattar hans verk, kan han begära ersättning i form av högre royalty när verket skall ges ut i nya upplagor. För kompositörer är förhåll- andena likartade när det gäller utgivning av noter. Kom- positörer och textförfattare kan dessutom begära ersättning när deras verk framförs, t.ex. vid konserter eller i radio eller TV. Upphovsmannen till ett konstverk får däremot i de flesta fall nöja sig med ersättning för överlåtelsen av själva originalexemplaret eller, som t.ex. när det gäller grafiska verk, till utgivning av en ganska liten upplaga. Denna kategori av upphovsmän kan alltså inte i samma utsträckning utnyttja den ekonomiska delen av upphovsrätten. I syfte att stärka bildkonstnärernas ställning har det därför i många länder införts bestämmelser som ger dessa upphovsmän en rätt till ersättning, s.k. droit de suite eller följerätt, när exemplar av deras verk säljs vidare. Som bekant har en sådan bestämmelse införts även i svensk rätt (se prop. 1994/95:151, bet. 1995/96:LU1). Bestämmelsen, som finns i 26 j § upphovsrättslagen, trädde i kraft . I följande avsnitt redogörs för den svenska rättens upphovsrättsliga reglering beträffande följerätt. 2.2Införandet av droit de suite 2.2.11929 års sakkunniga och Såväl sakkunniga i sitt Förslag till ändringar i lagstiftningen om rätt till litterära och konstnärliga verk (SOU 1929:37 s. 69) som i betänkan- det Upphovsmannarätt till litterära och konstnärliga verk (SOU 1956:25 s. 109 ff.) övervägde frågan om införande av en ordning med droit de suite, dock utan att lägga fram några lagstiftningsförslag. diskuterade i sitt betänkande (s. 352 f.) även frågan om en avgift för utnyttjande av verk efter skyddstidens utgång, s.k. domaine public payant. Också institutet domaine d'etat - som innebär att staten helt övertar upphovsrätten efter giltighetstidens utgång - berördes. Det ansågs emellertid att domaine public-systemet inte borde införas i . De nu nämnda frågorna berördes inte i förarbetena (prop. 1960:17 och första lagutskottets betänkande nr 1960) till upphovsrättslagen. Vid 1987/väcktes fyra motioner (1987/88:Kr222, 1987/88:Kr242, 1987/88:Kr309 och 1987/88:Kr310), vilka samtliga berörde frågan om införande av ett ersättnings- eller avgiftssystem vid vidareförsäljning av konst. I ärendet diskuterades två alternativa lösningar, nämligen en av upphovsrättslig natur och en som innebar att en offentligrättslig avgift eller skatt skulle tas ut på vidare- försäljning. inhämtade remissyttranden från bl.a. vissa myndigheter och organisationer samt yttranden från (1988/89:SkU1y) och (1988/89:LU1y). Sammanfattningsvis kan sägas att myn- digheterna på kulturområdet och konstnärsorganisationerna tillstyrkte förslagen enligt motionerna. Däremot var företrä- darna för och konsthandeln negativa till motionsförslagen. Den då pågående (Ju 1976:02) och Svenska föreningen för upphovsrätt hänvisade i sina yttranden till utredningens pågående arbete, som bl.a. behandlade frågan om droit de suite. Skatteutskot- tet avstyrkte motionerna. , som sköt upp behandlingen av motionerna till /89, framhöll därvid, i sitt av godkända betänkande (bet. 1988/89:KrU7), att kultur- arbetarnas ekonomiska villkor inte var tillfredställande trots de insatser som hade gjorts av stat, landsting och kommun. Det fanns enligt utskottets uppfattning tungt vägande argument för ståndpunkten att konstnärerna genom ett ersättnings- eller avgiftssystem skulle få del i det ekonomi- ska utbytet av yrkesmässig konstförsäljning.