sou · GLB3154d1 · 1998-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Genom regeringsbeslut bemyndigades dåvarande statsrådet att tillkalla en parlamentarisk kommitté med uppdrag att dels analysera och bedöma hälso- och sjukvårdens resursbehov fram , dels överväga hur hälso- och sjukvården bör finansieras och organiseras på den övergripande samhällsnivån. Kommitténs överväganden och förslag skulle grundas på en analys av i första hand tre finansierings- och organisationsmodeller; reformerad landstings- modell, primärvårdsstyrd vård och obligatorisk sjukvårds- försäkring. Kommittén, som antog namnet HSU 2000, avlämnade flera expertrapporter. Vidare avlämnades delbetänkandet Landstingens ansvar för kliniskt forsknings- och ut vecklingsarbete (SOU 1994:132). beslutade regeringen att kommitténs arbete skulle slutföras med ändrade direktiv. Kommittén fick också en delvis ändrad sammansättning. Av tilläggsdirektiven framgår bl.a. att kommitténs överväganden och förslag skall utgå från dagens system med landsting och finansiärer och tillhanda- hållare av hälso- och sjukvård. En kortfattad redogörelse för utredningsuppdraget och vårt arbete med detta betänkande åter- finns i kapitel 1. Tilläggsdirektiven (Dir. 1994:152) har i sin hel- het bifogats betänkandet (bil. Kommittén redovisar i enlighet med direktiven sitt arbete i form av delbetänkanden. överlämnade kommittén betänkandet Reform på recept (SOU 1995:122), betänkandet Behov och resurser i vården - en analys (SOU 1996:163) och betänkandet En tydligare roll för hälso- och sjukvården i folkhälsoarbetet (SOU 1997:119). I detta betänkande redovisar kommittén sina överväganden och förslag i den del av uppdraget som rör patientens ställning. I arbetet med betänkandet har som ledamöter deltagit riksdags- ledamoten (), direktören (), ordförande, riksdagsledamoten (), f.d. riksdagsledamoten (), landstingsfullmäktige- ledamoten (), riksdagsledamoten (), landstingsrådet och ordföranden i (s), riksdagsledamoten (), kommunalrådet (), ordföranden i () samt riksdagsledamoten (). Som sakkunniga har deltagit folkhälsorådet , , departementssekreteraren , , departementsrådet , Social- departementet, överdirektören , Riksförsäkrings- verket samt generaldirektören , . Som experter har deltagit programchefen , , socialombudsmannen , , direktören , , ordföranden och verkställande direktören , Akademikers , förbundssekreteraren , Tjänstemännens Central- organisation, ombudsmannen , Lands- organisationen i och f.d. ordföranden , Handikappförbundens samarbetsorgan. Kommitténs huvudsekretare har varit direktören (f.d. departementsrådet) och sekreterare avdelningsdirektören som också varit projektledare för arbetet med betänkandet. Docenten , som var förordnad som sekreterare under fr.o.m. t.o.m., har medverkat som juridisk expert och ansvarar för bilaga 2 och 3. Stabsjuristen , som varit förordnad som sekreterare , har medverkat som juridisk expert i arbetet med lagförslagen i betänkandet. Projektledaren vid () har på kommitténs uppdrag utarbetat kapitel 3. Konsulten , som var förordnad som sekreterare under fro.m. t.o.m., har utfört en studie som belyser hur landstingen utformat möjligheterna att välja läkare, sjukhus och annan specialistvård. Assistenten har svarat för sammanställningen av enkäterna till landstingens och kommunernas förtroendenämnder (bil. Kommittén får härmed överlämna betänkandet Patienten har rätt (SOU 1997:154). Ledamoten har lämnat en reservation och ett särskilt yttrande. och (?) har lämnat var sin reservation. De sakkunniga och har lämnat ett gemensamt särskilt yttrande. Vidare har experten lämnat ett särskilt yttrande. Kommitténs uppdrag ............................................. ......... Kommitténs direktiv.............................................. ......... Kommitténs arbete med delbetänkandet ............... ......... Några aktuella utredningar .................................... ......... Patientens rättsliga ställning ....................... ......... Fokusering på patientens ställning ........................ ......... Patientens roll i hälso- och sjukvårdslagstiftningen ........ Principiella utgångspunkter för lagstiftningen ...... ......... Hälso- och sjukvårdsförmåner............................... ......... Tillgång till vård..................................... ......... Vårdens kvalitet och patientens säkerhet......... Tillgång till information......................... ......... 2.4.4Samråd och respekt – ett krav på Icke beslutskompetenta patienter ........... ......... Vård utan giltigt samtycke ..................... ......... Patientens möjligheter till rättslig överprövning... ......... Patienternas krav och förväntningar .................... ......... Upplevelser av vården ........................................... ......... Medborgarnas och patienternas preferenser.......... ......... Informationens betydelse....................................... ......... Effekter av ökat patientinflytande ......................... ......... Nya vägar för patientinformation.......................... ......... Den internationella utvecklingen ........... ......... Utvecklingen i ........................... ......... Handikapporganisationernas insatser .................... ....... 4.4.1Att stärka den enskilde och anhöriga i mötet med vården................................. ....... Att påverka hälso- och sjukvårdens Allmänna utgångspunkter...................................... ....... 5.2Utgångspunkter för kommitténs överväganden och förslag ............................................................. ....... En patientfokuserad lagstiftning ........................... ....... Kommitténs överväganden och förslag ................. ....... Skyldighets- eller rättighetslagstiftning . 6.2.2Samlad lagstiftning med patienten i Vårdens tillgänglighet ........................................... ....... Gällande rätt........................................... ....... Vårdgarantins utveckling ....................... ....... Kommitténs överväganden och förslag ................. ....... Val av vårdgivare .................................................. ....... 8.2Rätten att välja en fast läkarkontakt i 8.2.2Befolkningens upplevelser och erfarenheter av tillgänglighet och kontinuitet i primärvården...................... ....... 8.2.4Kommitténs överväganden och förslag.. ....... 155 Val av sjukhus och specialistmottagning .............. ....... 8.3.2 Kommitténs överväganden och förslag.. ....... 165 8.4Valmöjligheter i den kommunala hälso- och Information till patienten och val mellan Kommitténs överväganden och förslag ................. ....... Inledande överväganden......................... ....... Informationsskyldighetens omfattning... ....... mellan behandlingsalternativ .......... ....... 9.2.4Möjlighet till en andra bedömning, s.k. second opinion ....................................... ....... Kravet på dokumentation ....................... ....... 9.2.6Svåra och mycket ovanliga Landstingens förtroendenämnder........... ....... Kommunernas förtroendenämnder......... ....... Några slutsatser ...................................... ....... Kommitténs överväganden och förslag ................. ....... Det nuvarande förtroendenämndsinstitutet .... Nämndernas organisation....................... ....... 10.4.3 Nämndernas arbetsområde och uppgifter ...... Lagteknisk lösning ................................. ....... Ekonomiska konsekvenser m.m. ............................ ....... Reservationer och särskilda yttranden .............................. ....... Bilaga 2: Patientens rättsliga ställning – en Bilaga 3: Patienträttslig lagstiftning – en översikt...... Sammanställning av enkäter till landstingens och kommunernas förtroendenämnder......... ....... Information till patienter och anhöriga i hälso- och sjukvården – En översikt av arbete och erfarenheter................................. ....... Lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) dels att nuvarande 2 b § skall betecknas 2 d §, dels att nuvarande 2 c § skall betecknas 2 e §, dels att nuvarande 2 d § skall betecknas 2 f §, , dels att 2 a, 2 b , 2 c och 5 §§ skall ha följande lydelse Hälso- och sjukvården skall bedrivas så att den uppfyller kraven på en god vård. Detta innebär att den skall särskilt 1.vara av god kvalitet och tillgodose patientens behov av trygghet i vården och behandlingen, 2.vara lätt tillgänglig, 3.bygga på respekt för patientens självbestämmande och integritet, 4.främja goda kontakter mellan patienten och hälso- och sjukvårdspersonalen. Vården och behandlingen skall så långt det är möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. Varje patient som vänder sig till hälso- och sjukvården skall, om det inte är uppenbart obehövligt, ges en medicinsk bedömning av sitt hälsotillstånd. Patienten skall ges upplys- ningar om detta tillstånd och om de behandlingsmetoder som står till buds. Om upplysningarna inte kan lämnas till patienten skall de i stället lämnas till en nära anhörig till patienten. Upplysningar får dock inte lämnas till patienten eller någon anhörig i den mån det finns hinder för detta i 7 kap. 3 §eller 6 § sekretesslagen (1980:100) eller i 8 § andra stycket eller 9 första stycket lagen (1994:953 om åligganden för personal inom hälso- och sjukvården. Patienten skall få indivi- duellt anpassad information om sitt hälsotillstånd och om de metoder för undersökning, vård och behandling som finns, så att patienten i största möjliga utsträckning kan ta tillvara sina intressen. Om informationen inte kan lämnas till patienten skall den i stället lämnas till en nära anhörig till patienten. Information får dock inte lämnas till patienten eller någon nära anhörig i den mån det finns hinder för detta i 7 kap. 3 § eller 6 § sekretess- lagen (1980:100) eller i 8 § andra stycket eller 9 § första stycket lagen (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och sjukvården. När det finns flera behand lingsalternativ som står i över- ensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet och bedöms vara till nytta för patienten med hänsyn till den aktuella sjukdomen eller skadan, skall patientens val vara avgörande. Hälso- och sjukvården skall medverka till att en patient med livshotande eller särskilt allvarlig skada eller sjukdom efter begäran får en förnyad medicinsk bedömning i de fall det medicinska ställnings- tagandet kan innebära särskilda risker för patienten eller har stor betydelse för framtida livskvalitet. Patienten skall erbjudas den behandling den förnyade bedömningen kan ge upphov till. där patienten är bosatt. För hälso- och sjukvård som kräver intagning i vårdinrättning skall det finnas sjukhus. Vård som ges under sådan intagning benämns sluten vård. Annan hälso- och sjukvård benämns öppen vård. Primärvården skall som en del av den öppna vården utan avgränsning vad gäller sjukdomar, ålder eller patientgrupper svara för befolkningens behov av sådan grundläggande medicinsk behandling, omvårdnad, förebyggande arbete och rehabilitering som inte kräver sjukhusens medicinska och tekniska resurser eller annan särskild kompetens. primärvården så att alla som är primärvården så att alla som är tillgång till och kan välja en tillgång till och kan välja en läkare skall ha specialist- läkare skall ha specialist- kompetens i allmänmedicin. Den enskildes val får inte Lag om patientnämnd m.m. Härigenom föreskrivs följande. 1 § I varje landsting och kommun skall det finnas en eller flera nämnder med uppgift att utifrån synpunkter och klagomål stödja och hjälpa enskilda patienter och bidra till kvalitetsutvecklingen i hälso- och sjukvården. Det ankommer särskilt på dessa nämnder att 1.verka för att patienter får den information som behövs för att de skall kunna ta tillvara sina intressen i hälso- och sjukvården, 2.verka för att patienter får den undersökning, vård eller behandling som tillståndet kräver, 3.främja kontakterna mellan patienter och vårdpersonal, 4.hjälpa patienter att göra anmälan till eller kontakta , , eller patient- försäkringen när en sådan åtgärd motsvarar patienternas önskemål, samt att 5.hålla och kommunstyrelsen underrättade om verksamheten. Nämnderna skall vidare medverka till att kvaliteten i hälso- och sjukvården systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras genom att rapportera iakttagelser och avvikelser till vårdgivare och vårdenheter samt verka för att vårdgivarna i förekommande fall beaktar 5 § lagen (1996:786) om tillsyn över hälso- och sjukvården. Nämndernas arbete skall utgöra ett komplement till de insatser andra myndigheter och organisationer utför i syfte att värna patientens ställning i hälso- och sjukvården. För sådana nämnder gäller vad som är föreskrivet i kommunallagen (1991:900). 2 § Nämnderna skall handlägga ärenden och i övrigt bistå patienter och anhöriga inom 1.den hälso- och sjukvård enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) som bedrivs av landsting och kommuner, 2.den tandvård enligt tandvårdslagen (1985:125) som bedrivs av landsting, samt 3.den hälso- och sjukvård som bedrivs av privat vårdgivare med verksamhet enligt lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning, lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik eller enligt avtal med landsting eller kommun. Nämnden skall också handlägga frågor om allmän omvårdnad från personal som inte är hälso- och sjukvårdspersonal i samband med sådan hälso- och sjukvårdsverksamhet som anges i 18 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). 3 § En kommun som ingår i ett landsting får överlåta uppgifterna enligt 1 § till , om kommunen och har kommit överens om detta. Kommunen får lämna ekonomiskt bidrag till som motiveras av överenskommelsen. 4 § Nämnderna skall inkomma till med en redogörelse över verksamheten under föregående år. 5 § Föreskrifter om stödpersoner vid psykiatrisk vård som är förenad med frihetsberövande och annat tvång finns i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård och i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Vid en nämnds handläggning gäller, utöver vad som i övrigt föreskrivs, följande bestämmelser i förvaltningslagen (1986:223), nämligen 14 § om muntlig handläggning, 15 § om anteckning av uppgifter, 16 och 17 §§ om parters rätt att få del av uppgifter, 20 § om motivering av beslut, 21 § om underrättelse av beslut, 26 § om rättelse av skrivfel och liknande, samt 27 § om omprövning av beslut. Denna lag träder i kraft då lagen (1992:563) om förtroendenämndsverksamhet inom hälso- och sjukvården m.m. upphör att gälla. Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härmed föreskrivs att 7 kap 4 § sekretesslagen (1980:100) skall ha följande lydelse. (Fr.o.m. 1998-01-01) Sekretess gäller inom social- Sekretess gäller inom social- tjänsten för uppgift om en- tjänsten för uppgift om en- skilds personliga förhållanden, skilds personliga förhållanden, om det inte står klart att om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att uppgiften kan röjas utan att eller beslut om vård utan sam- eller beslut om vård utan sam- Utan hinder av sekre- Utan hinder av sekre- tessen får uppgift lämnas till tessen får uppgift lämnas till ålder om förhållanden av be- tydelse för att denne skall få betydelse för att denne skall få biologiska föräldrar är. biologiska föräldrar är. uppgift som enskild har lämnat uppgift som enskild har lämnat i förtroende eller som har i förtroende eller som har inhämtats i samband med råd- inhämtats i samband med råd- en om socialtjänst och den sär- en om socialtjänst och den sär- av unga och av missbrukare av unga och av missbrukare utan samtycke samt verksam- utan samtycke samt verksam- het som i annat fall enligt lag het som i annat fall enligt lag socialtjänst räknas också verk- socialtjänst räknas också verk- som innefattar omprövning av som innefattar omprövning av socialnämnds beslut eller sär- socialnämnds beslut eller sär- ärenden om bistånd åt asyl- ärenden om bistånd åt asyl- sökande och andra utlänningar, sökande och andra utlänningar, vissa andra utlänningar, ären- den om tillstånd till riks- ärenden om tillstånd till riks- för rörelsehindrade, samt verk- samhet enligt lagstiftningen om vid nämnder som avses i 1 § stöd och service till vissa lagen (1997:xxx) om patient- omvårdnad från personal som inte är hälso- och sjukvårds- personal i samband med sådan het som anges i 18 § hälso- (1982:763), och service till vissa funktions- Sekretess gäller i verksamhet Sekretess gäller i verksamhet som avser omhändertagande av som avser omhändertagande av personakt enligt 70 c § social- personakt enligt 70 c § social- tjänstlagen (1980:620) för upp- tjänstlagen (1980:620) för upp- sekretessen får uppgift lämnas sekretessen får uppgift lämnas till socialnämnd om uppgiften till socialnämnd om uppgiften eller behandling och det är av eller behandling och det är av I fråga om uppgift i allmän I fråga om uppgift i allmän 1. beslut i ärenden om ansvar 1. beslut i ärenden om ansvar 2. beslut i fråga om om- 2. beslut i fråga om om- lämnande av personakt. lämnande av personakt. gäller sekretess om det kan gäller sekretess om det kan antas att den som uppgiften rör antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående eller någon honom närstående Lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härmed föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (1980:620) dels att rubriken närmast före 67 § bör ändras till Tillsyn över m.m. dels att en ny paragraf, 68 a §, bör införas med följande innehåll. Av 2 § lagen (199X:XXX) om patientnämnd m.m. framgår att omvårdnad från personal som personal i samband med sådan hälso- och sjukvårdsverksam- het som anges i 18 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Lag om ändring i patientjournallagen (1985:562) Härigenom föreskrivs att 3 § skall ha följande lydelse. En patientjournal skall inne- En patientjournal skall inne- hålla de uppgifter som behövs hålla de uppgifter som behövs för en god och säker vård av för en god och säker vård av föras in i journalen så snart det föras in i journalen så snart det en patientjournal alltid innehålla 1. uppgift om patientens iden- bakgrunden till vården, bakgrunden till vården, 3. uppgift om ställd diagnos 3. uppgift om ställd diagnos och vidtagna och planerade åtgärder, 5. uppgift om den information som lämnats till patienten och de utifrån innehållet i 2 c § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). skall innehålla uppgift om vem som gjort en viss anteckning i journalen och när anteckningen gjordes. En journalanteckning skall om inte synnerligt hinder möter signeras av den som svarar för uppgiften. Lag om ändring i lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning Härigenom föreskrivs att 3 § skall ha följande lydelse. (fr.o.m. 1998-01-01) Med vård avses i denna lag läkarvård och annan medicinsk behandling eller undersökning som ges av läkare eller under läkarens överinseende samt rådgivning som lämnas av läkare i födelsekontrollerande syfte eller i fråga om abort eller sterilisering. Om det krävs remiss för viss Ett landsting får kräva remiss vård hos en specialist inom , gäller det kravet enligt denna lag till en läkare i under förutsättning att remiss- privat verksamhet med samma vård hos specialist inom lands- Remiss får dock inte gynekologi eller psykiatri. gynekologi eller psykiatri. Lag om ändring i lagen (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och sjukvården att 3 § och en ny 3 a § skall ha följande lydelse. Den som har ansvaret för Den som har ansvaret för vården skall se till att patienten vården skall se till att patienten får individuellt anpassad infor- behandlingsmetoder som finns. och om de metoder för under- som finns, så att patienten i kan ta tillvara sina intressen. Om informationen inte kan kan lämnas till patienten skall lämnas till patienten skall den i de i stället lämnas till en när- stället lämnas till en närstående stående till patienten. ningar får dock inte lämnas till dock inte lämnas till patienten patienten eller någon när- eller någon närstående i den stående i den mån det finns mån det finns hinder för detta i hinder för detta i 7 kap. 3 § 7 kap. 3 § eller 6 § sekretess- lagen (1980:100) eller i 8 § (1980:100) eller i 8 § andra andra stycket eller 9 § första stycket eller 9 § första stycket (1994:953) om lagen (1994:953) om åliggan- den för personal inom hälso- hälso- och sjukvården. Den som har ansvaret för vården av en patient skall medverka till att 2 c § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Kommittén om hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000) tillsattes av den förra regeringen och påbörjade sitt arbete . Huvuduppgiften var enligt de ursprungliga direktiven (dir. 1992:30) att dels analysera och bedöma hälso- och sjukvårdens resursbehov fram , dels överväga hur hälso- och sjukvården bör finansieras på den övergripande samhällsnivån. I uppdraget ingick också frågor som rör patientavgifter och högkostnadsskydd samt kostnadsansvar för läkemedel i öppen vård. Några månader efter regeringsskiftet beslutades att kommittén skulle slutföra sitt uppdrag med ändrade direktiv och med en delvis ändrad sammansättning. Kommittén fick en ny ordförande; direktören , och en politisk sammansättning som speglade det parlamentariska läget i efter valet. Företrädare för Handikappförbundens samarbetsorgan och kom vidare att ingå som experter i kommittén. Av regeringens tilläggsdirektiv (dir. 1994:152) från framgår att kommitténs överväganden och förslag skall utgå från dagens system med landsting och kommuner som finansiärer och tillhandahållare av hälso- och sjukvård. Enligt tilläggsdirektiven, som återfinns i bilaga 1, skall kommittén bl.a. överväga –åtgärder som kan vidtas för att stärka patientens ställning i hälso- och sjukvården, –hälso- och sjukvårdens resursbehov fram och särskilt beakta den demografiska utvecklingens betydelse för de äldres behov av hälso- och sjukvård, –formerna för den statliga styrningen inom hälso- och sjukvården och vilka avvägningar som kan behöva göras mellan generella och riktade finansiella styrinstrument samt finansiella och andra styrinstrument i relation till de nationella hälso- och sjukvårdspolitiska målen, –erfarenheterna av de nya former för styrning och organisation av hälso- och sjukvården som tillämpas av sjukvårdshuvudmännen, –kostnadsansvaret för läkemedel m.m. i öppen vård, –läkemedelsförmånen inklusive högkostnadsskydd för sjukvård i öppenvård och läkemedel, –hur hälso- och sjukvårdens folkhälsoarbete skall definieras och därav följande ansvars- och uppgiftsfördelning mellan stat, landsting och kommuner samt –ansvarsfördelningen mellan staten och sjukvårds- huvudmännen i fråga om finansieringen av vårdforskning samt i vilka former stöd kan ges till vårdforskningens utveckling. I delbetänkandet Reform på recept (SOU 1995:122) redovisade kom mittén sina överväganden och förslag i de delar av uppdraget som rör kostnadsansvaret för läkemedel samt läkemedelsförmånen och högkostnadsskyddet för öppen vård och läkemedel. Reformen följdes upp genom ett riksdagsbeslut (1996/97:SoU 5, rskr. 58) efter förslag från regeringen i propositionen (prop. 1996/97:27) Läke medelsförmåner och läkemedelsförsörjning m.m. Regeringens förslag och beslut bygger i huvudsak på förslaget från HSU 2000. I delbetänkandet Behov och resurser i vården en analys (SOU 1996:163) redovisade kommittén sina överväganden och slutsatser beträffande den delen av uppdraget som rör hälso- och sjukvårdens resursbehov fram . Betänkandet har följts upp av regeringen i två omgångar; dels ekonomiska vårproposition (prop. 1996/97:150), dels i budgetpropositionen för (prop. 1997/98:1, Utgiftsområde 25). I delbetänkandet En tydligare roll för hälso- och sjukvården i folkhälsoarbetet (SOU 1997:119) redovisade kommittén sina över väganden och förslag i den del av uppdraget som rör hälso- och sjukvårdens roll i folkhälsoarbetet. I detta betänkande redovisar kommittén de delar av uppdraget som rör patientens ställning i hälso- och sjukvården.