sou · GLB3116d7 · 1998-01-01 00:00:00 — bärande idé: I barnets intresse Barns vilja växer inte längre i skogen Vuxna lyssnar, men inte på vad vi säger Barnets rätt att få vara sig själv Det enda jag har kvar från dagis är mina pärlplattor Ge röst åt barnet Tonåringens bästa: Rätten att söka sig själv Barnets bästa i olika världar Barns bästa och barns behov Jag känner inte någon vars föräldrar bor ihop Elevers förkunskaper, inlärningssvårigheter, anpassning: Allt kan skolan påverka! Barns bästa är samhällets bästa Barnets Bästa – en antologi= Barnets bästa är den bärande principen i FN:s konvention om barnets rättigheter. Den är formulerad i konventionens artikel 3 där det heter att barnets bästa skall komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn. Principen kan härledas ur två grundläggande tankar som bägge har satt sina spår i konventionen. Att barn har fullt och lika människovärde och alltså inte är mindre värda än vuxna, och att barn är sårbara och behöver särskilt stöd och skydd – för att kunna åtnjuta sitt fulla människovärde. Principen om barnets bästa ska ses som en etisk grundregel för samhället som helhet. Det betyder att barnets bästa ska vara vägledan- de på alla områden. Inte bara i verksamheter som är särskilt avsedda för barn; t ex barnomsorgen, fritidsverksamheter eller skolan, utan också för beslutsfattare och administratörer inom andra samhälls- sektorer. I alla beslut som fattas på alla nivåer ska barnets bästa beaktas. Barnperspektivet måste komma med i beslutsfattandet. I ingår att skapa större klarhet om inne- börden av begreppet barnets bästa i . Som ett led i detta arbete anordnade kommittén ett forskarseminarium . Denna antologi om barnets bästa är ytterligare en del av arbete för att skapa större klarhet om begreppet barnets bästa. Flertalet av de bidrag som presenterades under semi- nariet, kompletterade med andra artiklar, ingår i antologin. Den inne- håller således artiklar av forskare och andra med kunskap om och er- farenhet av arbete med barn, som inom sina respektive kunskapsom- råden resonerar om begreppet barnets bästa. Innehållet i de olika artiklarna har inte sakbehandlats av kommittén. Varje författare an- svarar själv för de åsikter och synpunkter som framförs. En antologi om barnets bästa utan barns och ungdomars egna röster skulle dock halta betänkligt. har därför samlat in uppsatser, skrivna av barn och ungdomar, om barnets bästa. Många barn tyckte till en början att ämnet var besvärligt att få grepp om. Så här skriver en lärare om hur barnens tankar utvecklades: Först tyckte barnen att det var svårt. De tänkte mest på att barn ska ha rätt att spela fotboll och ishockey. Men efterhand fördjupades diskussionerna och alla tog uppdraget på största allvar. Barnen har många härliga och fina tankar om vad som är bäst för dem. Vissa lärare har använt begreppet barnets bästa som det uppsatsämne. Andra har gått vidare och tillsammans med barnen hittat ett mer konkret ämne, till exempel Mina minnen från dagis, Min upplevelse av skolan eller Vad är en god människa?. Antologin ger ingen heltäckande belysning av olika artiklar utan ska mer ses som en inspirationskälla för diskussion om barnets bästa, om barnperspektiv och om samhällets syn på barn. Antologin har använts som underlag för diskus- sioner. Vår förhoppning är att den också skall stimulera de diskus- sioner som förs av beslutsfattare och personal inom olika verk- samheter som rör barn. Feilitzen v, är forskare vid , medier och kommunikation, . Hon är också vetenskaplig koordinator för Clearinghouse on Children and Violence on the Screen vid NORDICOM, . Hon har ägnat en stor del av sin forskning åt barn, ungdom och massmedier och publicerat åtskilliga böcker och rapporter på området. Grosin, är docent vid pedagogiska instituttionen i . Hans forskningsområde är skolans pedago- giska och sociala klimat och dess betydelse för elevernas kunskaps- utveckling och anpassning i skolan. , medverkade som sakkunnig i . Han var generalsekreterare för Internationella Amnestyrörelsen 1980- 1966, generalsekreterare för 1986-1992, medlem av för barnets Rättigheter 1991-1997 och dess vice ordförande. Han är nu ambasadör på och generalsekreterares särskilde representant för mänskliga rättigheter i . Är docent och t f professor i pedagogik vid . I sin forskning har han mestadels arbetat med studier av barns tankevärldar och pedagogikens historia. Han har varit engagerad i en rad utvecklingprojekt för olika lärarutbildningar. Som lärare arbetar han mest med forskarhandledning. , , barn- och ungdomspsykiater, psykoanalytiker, överläkare vid i . har bland annat publicerat Den eviga familjen (1981) och Uppgift förälder (1994). , är socionom och journalist och arbetar som politisk sakkunnig med invandringspolitik på Utrikesdeparte- , är docent i socialantropologi, Universitetslektor vid socialantropologiska institutionen, . bedrivit forskning i och i . forskning om kosovoalbanska flyktingar i . Sylwander, är första ombudsman för barn och ungdomar (). tör för som består av 14 medarbetare. mannen utses av regeringen för en period . var verksam inom i Samhället () Hon har också varit ledamot och sakkunnig i ett flertal kommittéer och utredningar i frågor kring barns rättigheter Tiller, Per är professor i socialpsykologi, tidigare professor på Instituttet for Sosialt arbeid vid i . närvarande är Per seniorforskare vid Norsk Senter for Elever vid i , Gullmarsskolan i , Lillstugan i , Lovisebergsskolan i , Norrbergsskolan i , i och Huvudbudskapet i principen om barnets bästa är att barn ska prioriteras i samhällsarbetet. Men vad innebär det konkret att sätta barnet i främsta rum- met? Hur ska barnets bästa vägas mot andra in- tressen? Hur ska barnets bästa bedömas och vem ska bestämma vad som är barnets bästa? konvention om barnets rättigheter har mötts av ett enastående gensvar. Den godkändes enhälligt av generalförsam- lingen och har ratificerats av inte mindre än 191 stater som därmed utfäst sig att genomföra dess krav. Inget annat fördrag om mänskliga rättigheter har fått en sådan anslutning. Det breda stödet för speglar säkert en politiskt vilja på de flesta håll att faktiskt stödja och skydda barn, men för en del regeringar har det sannolikt också varit politiskt opportunt att sälla sig till denna rörelse för barnets rättigheter, åtminstone på papperet. Just den påtagligt positiva atmosfären kring barnfrågorna påverka- de också arbetet att formulera konventionen. Utrymme gavs för frivilliga organisationer och expertgrupper att lägga fram egna förslag som i flera fall inarbetades i texten. Resultatet blev ett fördrag som verkligen skulle betyda en förändring om det genomfördes. Här uppstod en spänning. som den ena regeringen efter den andra ratificerade konventionen – en del visserligen med reser- vationer – började det bli uppenbart att flera av artiklarna var både krävande och kontroversiella. som hade tillsatts för att övervaka efterlevnaden, begärde att staterna skulle visa att de tog fördraget på politiskt allvar och verkligen avsatte det yttersta av tillgängliga resurser för att göra verklighet av konventionen. Med stöd av konventionen togs problem upp som på sina håll varit tabubelagda och tidigare inte kunnat diskuteras, som till exempel sexuellt utnyttjande, könsstympning och våld i hemmen. krav visade sig vara att respekt skulle visas för barns egna åsikter – i skolan, i hemmen och i samhället i stort. Här stod det klart att verkligheten släpar långt efter konventionens anda. Andra frågor som varit obekväma för regeringarna i diskussioner- na inför har gällt de handikappade barnens faktiska möjligheter att utöva sina rättigheter och myndigheternas behandling av minoritets- eller flyktingbarn. Gapet mellan retorik och verklighet har i vissa fall varit stort också i fråga om jämställdheten mellan pojkar och flickor. Flera regeringsrepresentanter som har kommit till för att försvara sina rapporter inför har efteråt uttryckt förvåning; de hade inte väntat sig en så närgången och kritisk Även om kommittén inte godkänner eller under- känner en regering eller en rapport utan snarare söker en konstruktiv diskussion om vad som kan göras för att föra utvecklingen vidare, så står det klart efter omkring åttio genomgångna rapporter att inget land – inte heller – verkligen har genomfört konventionen till alla delar och i dess egentliga anda. Allt detta har bidragit till att tolkningen av konventionen blivit särskilt betydelsefull. Det är för barnets rättigheter – det övervakningsorgan som nämns i själva konventionstexten – som är den internationella instans som har till uppgift att vägleda arbetet att tolka konventionens principer, normer samt dess föreskrifter om själva rapportprocessen. Den som är intresserad av att förstå vad Barnkonvention egent- ligen säger, bör därför ta del av yttranden. kommer kommitténs tolkningar av artiklarna att summeras i officiella allmänna kommentarer, men så långt har arbetet ännu inte fram- skridit. Ändå finns ledtrådar i protokollen från mötena med rege- ringarna och i de skriftliga observationer som kommittén författar efter varje diskussion om en landrapport. har definierat fyra allmänna principer i konven- tionen: Att rättigheterna gäller alla barn utan diskriminering (artikel 2), att barnets bästa skall komma i främsta rummet vid beslut som berör barn (artikel 3), att barnet har rätt att leva – och att utvecklas (artikel 6) och att barn har rätt att göra sig hörda och få sina åsikter respekterade (artikel 12). Dessa principer bär upp konventionen. vägledande i tolkningen av hur de olika sakartiklarna bör förverkligas. Skolan – för att ta ett exempel – bör utformas så att den lever upp till de krav som springer fram ur principerna; den bör vara i djupare mening rättvis, meningsfull, utvecklande och demokratisk. Det tolkningsarbetet bör göras i varje enskilt land så att Barn- konvention får en mening i den konkreta verkligheten. nog konventionen mer känd än i de flesta andra länder, men den har ibland använts slarvigt, särskilt i flyktingdebatten. Den statliga utredning, , som ger ut denna antologi tillsattes just för att bidraga till en djupare och mer konkret tolkning av vad Barnkonvention borde innebära för svenska förhållanden, för såväl lagstiftning som praktisk politik. Uppdraget innebär inte minst att ge ett svar på frågan om vad principen om barnets bästa egentligen Barnets bästa i konventionen= Begreppet barnets bästa återfinns på flera ställen i Barnkonven- tionen. Dess centrala betydelse kommer tydligast till uttryck i första meningen av artikel 3: Vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ, skall barnets bästa komma i främsta rummet. Det stod klart redan när konventionstexten utformades att den artikeln var avsedd som en portalparagraf – vad innebär det? oPrincipen om barnets bästa skall vara vägledande vid tolkningen av konventionens övriga artiklar. oDet gäller också när olika artiklar kan verka oförenliga eller rent av direkt motstridiga i de konkreta situationer – som till exempel artiklar om umgängesrätten respektive rätten att skyddas mot I sådana fall är det vad som är bäst för barnet som skall vara avgörande. oArtikeln anger också en principiell hållning till konkreta problem som inte är direkt nämnda i konventionens sakartiklar men som kan påverka barns situation. Huvudbudskapet i principen om barnets bästa är helt uppenbart: Barnets intresse skall väga tungt. Den anknyter till Barn först! motto om att barn skall ges prioritet i samhällsarbetet. Men en full förståelse av artikel 3 kräver en närmare analys. typ av beslutssituationer handlar det om? vad som är bäst för barnet? Hur vägs barnets bästa mot andra relevanta I vilka lägen gäller barnets bästa?= Begreppet barnets bästa är äldre än . Det nämns kvinnokonvention och har funnits i nationell lagstiftning, också i den svenska. har emellertid begreppet främst använts i samband med vårdnads- och umgängesfrågor. FN- deklarationen om barnets rättigheter säger att barnets bästa skall vara avgörande (the consideration) vid lagstiftning för att skydda barn och möjliggöra deras utveckling. I samma anda pekar konventionen i några sakartiklar på situationer där principen om barnets bästa är betydelsefull. Barnet har vid separation rätt att hålla kontakt med bägge föräldrarna om detta inte strider mot barnets bästa (artikel 9.1). Föräldrar bör ta hänsyn till barnets bästa i sin uppfostran av barnet (artikel 18.1). Barn som för sitt eget bästa inte kan få stanna i sin familjemiljö har rätt till bistånd (artikel 20). Barnets bästa skall beaktas vid adoption (artikel 21). Barn i fängelse skall inte placeras ihop med vuxna, såvida detta inte är till dess bästa (artikel 37 c). Föräldrar eller vårdnadshavare skall vara närvarande vid rättegång såvida detta inte strider mot barnets bästa (artikel 40.2 b iii). Ett barn måste ha föräldrar. För vem skulle annars ge en mat? Och tänk efter, om man inte hade haft för- äldrar hade man ju inte fått sin veckopeng. Ett barn skulle aldrig klara sig utan föräldrar. En förälder bryr sig om, är snäll och så ska man kunna prata tillsam- mans. Ett barn som krigar får dåligt samvete= Utan föräldrar är ett barn ingenting. leva utan föräldrar. Ett barn måste ha mat annars dör det eller svälter. Utan kläder fryser ett barn ihjäl. barn måste få omsorg annars blir de konstiga. man slår ett barn blir de bara värre än vad de är. sömn kan ett barn bli lätt irriterad. törstar barn ihjäl. Utan vänner känner barn ingen Utan någonstans att bo klarar man sig inte Utan föräldrar kan barn inte uppföra sig. Om barn krigar drömmer dom mardrömmer. får dåligt samvete. Men en avgörande aspekt av artikel 3 är att den vidgar tillämpningen till att gälla all offentlig hantering som berör barn och dessutom åtgärder av privata välfärdsinrättningar. Av betydelse är också att barn står i pluralis i början av artikeln: Vid alla åtgärder som rör barn ... Detta bryter mot språket i övrigt i konventionen som använder singularis: barnet. tolkat detta som en indikation på att artikeln också täcker åtgärder som berör en grupp av barn, även barngruppen som helhet, det vill säga alla barn. Det gör självfallet artikeln än mer politiskt intressant. Den gjorde en viktig markering i samma riktning när den i sin första rapport till skrev att principen om barnets bästa skall gälla för all samhällsplanering och skall genomsyra läroplaner, barnomsorgsplaner, stadsplaner, trafik- Vad är bäst för barnet? Hur bestäms det?= Det är naturligtvis inte alltid så tydligt vad som faktiskt ligger i barnets intresse, särskilt i det längre perspektivet. av barn sker under förevändning att vad som görs är bäst för barnet, Så har till exempel aga och kroppsbestraffning ofta framställts som något nödvändigt för att barnet skall få möjlighet att lära hur man uppför sig. i sig ger en vägledning om vad som är i barnets intresse; dess artiklar definierar vad som bör ses som barnets bästa i Konventionen som helhet uttrycker självfallet en definition av barnets rättigheter. Den principiella artikeln om barnets rätt till liv och utveckling (artikel 6) är här självklart viktig, liksom den om skydd mot alla former av diskriminering (artikel 2). Konventionen ger också en idé om hur det skall bedömas vad som ligger i barnets intresse. Även här bör barns egna åsikter få komma fram; de bör mötas med respekt, och mer så med stigande ålder och Hur vägs barnets bästa mot andra intressen?= Det säger sig självt att principen testas – och är som mest intressant – när det råder en intressekonflikt mellan vad som är bäst för barnet och andra intressen, till exempel föräldrars, lärares, bilisters eller allas våra ekonomiska intressen. Diskussionerna inom har visat att det främst är tre typer av konflikter som kan uppstå: o Ett barns intresse står mot andra barns bästa. o Barnets bästa strider mot en eller eller bägge föräldrars eller vårdnadshavares önskan. o Barns bästa står i motsats till samhällsintresset. a)Hur skall man väga olika barns bästa mot varandra? Sådana val är förstås mycket vanliga. Tillåts större grupper på dagis får fler barn en chans att gå där, men det inkräktar på de tidigare barnens möjlighet att få personlig uppmärksamhet från personalen. Här handlar det förstås om att göra rimliga avvägningar, också med ledning av konventionens betoning av vikten av att inget barn diskrimineras och att de särskilt utsatta barnens behov måste upp- märksammas. Slutsatsen blir helt enkelt att särskild omsorg bör visas vid sådana svåra beslut. b)Hur väga barns och föräldrars intressen mot varandra? Det första är att inse att det faktiskt kan finnas motsättningar mellan vad som är bäst för barnet och vad föräldrar önskar – även om samstämmighet naturligtvis är det vanliga av det enkla skälet att de flesta föräldrar älskar sina barn. Principen om barnets bästa bör väga mycket tungt vid sådana Konventionen utgår från att föräldraskap och vårdnadsansvar skall utövas enligt vad som är bäst för barnet (artikel Samhället kan ingripa för att separera ett barn från dess vård- nadshavare – om detta är nödvändigt för barnets bästa (artikel 9). Den hållningen motsvarar den syn som utvecklats i vårt land. Utmaningen ligger i att skapa instrument att upptäcka svåra missför- hållanden och verkligen lyssna till barnet , att genomföra separationen så att barnet inte tar ytterligare skada och att skapa förutsättningar för en god omstart. c) Hur väger man barnets bästa mot ett bredare samhällsintresse? Vad som är bra för ett enskilt barn eller barn i allmänhet kan också stå i motsättning till vad som anses vara viktigt för samhället som helhet. Inte sällan handlar det då om ekonomi. Kostnaderna för att tillgodose barnets intresse kan ibland vara höga, till exempel när behovet gäller I sådana fall är det nödvändigt att göra rimliga avvägningar, men konventionen innebär även på den här punkten att barnintresset skall ses som viktigt. Konventionen kräver dessutom i ett annat avsnitt att staten skall genomföra rättigheterna med utnyttjande till det yttersta av sina tillgängliga resurser (artikel 4). Den artikeln är relevant också Konventionen har vidare getts en intressant dynamisk dimension; den medger att kostnadsskäl kan förhindra ett genom- förande av principer och normer, men skall rörelserikt- ningen vara tydlig: större förståelse för barns intressen. genomförandet gäller förstås främst beslut som berör kollektivet barn Vad betyder att barnets bästa skall stå i främsta rummet?= Den tydligaste illustrationen av hur en svensk myndighet kan resonera kring konflikten barnets bästa och ett bredare samhällsintresse har lämnats av . Den har använt en standardformule- ring i sina beslut som lyder så här: Kravet i artikel 3 i konventionen är emellertid inte absolut. Hän- synen till andra viktiga intressen kan leda till att åtgärder som i och för sig inte är förenliga med barnets bästa ändå måste vidtas. Samhällets intresse att reglera invandringen är ett sådant viktigt övergripande intresse som kan vägas mot barnets intresse att få vistas i . En avvisning eller utvisning av en familj med barn måste kunna beslutas och genomföras även om det finns omständigheter i det enskilda fallet som talar för att det hade varit bäst för barnet att få stanna här (SOU 1995:75 s 232). Resonemanget går således i tre steg. Barnets intresse är inte ensamt utslagsgivande, en avvägning måste ske mot andra intressen. Mot det enskilda barnets bästa ställs hela politiken om en reglerad invandring. Eftersom denna är ett intresse för hela samhället måste den väga tungt i jämförelse med vad som skulle vara önskvärt för ett enskilt barn. Med den argumentationen beslöt att avvisa den peruanska flickan (med modern) trots att hon med stöd av Lagen om vård av unga, LVU, var omhändertagen vid födseln för vård efter det att hennes äldre syster misshandlats till döds av pappan (nu i fängelse). Det beslutet var så uppenbart i strid mot principen om barnets bästa att det fick ändras – först uppsköts avvisningen och sedan beslöt regeringen att upphäva det och bevilja permanent uppehållstillstånd för modern och dottern. Felet med det citerade resonemanget är att det slår in en öppen dörr när det betonar att barnintresset inte kan vara den enda faktorn som det ger intryck av att det handlar om ett val mellan den reglerade invandringen och vad som vore önskvärt för ett enskilt barn. Argumentationen ger ingen vägledning i den egentliga valsituationen. har i sina diskussioner kring principen om barnets bästa påpekat betydelsen av individuell prövning, och att denna bör vara genuin. Barnets bästa gäller alla åtgärder som berör barn, inte bara vissa frågor. Alla barn måste ha en säng= Jag tycker att alla barn i hela världen ska ha en säng. Därför att när barn har lekt och sprungit så kommer de hem och lägger sig på sängen och tänker: , vad mjukt och somnar. När de har vaknat så tänker de vad mjukt och varmt det var. Därför vill jag att alla barn ska ha en säng. För att inte barnen ska sova nere i kloakerna och på gatan. Det finns som bekant också utrymme för undantag i den svenska flykting- och invandringspolitiken när de humanitära skälen är starka. Det är tyngden i den vågskålen som ibland ökar genom hänsynen till barnets bästa – den reglerade invandringen och prejudikatsrisken Det är emellertid riktigt att konventionen indirekt säger att barnintresset inte nödvändigtvis är det enda relevanta, det handlar om Det framgår tydligare i den engelska versionen som säger att barnets intressen shall be a primay consideration. formuleringen, som naturligtvis var högst medveten, inbegriper att det kan finnas andra intressen än barnets. Den kan vidrare tolkas som ett indirekt medgivande av att något eller några av dessa andra intressen skulle kunna väga tyngre än barnets. preciserar inte vilka andra intressen som skulle kunna anses väga tyngre än barnens – och i vilka situationer. har det föreslagits att någon annan – till exempel – skulle fylla det tomrummet. Det vore ett misstag, sådana generalise- ringar skulle underminera strävan att ta individuella hänsyn och i övrigt byråkratisera en idé som förutsätter ständig omprövning. Vissa hållpunkter är emellertid uppenbara, självklart skall barnets intresse väga utomordentligt tungt i individuella omsorgs- och Det är också här som de internationella normerna, till exempel i konventionen mot kvinnodiskriminering, använder ett mer bestämt språk om att barnets bästa alltid skall komma i första hand, the interests of all children shall be . Men konventionen för som sagt fram principen om barnets bästa ifråga om alla åtgärder som berör barn och vidtagna av alla myndig- heter och institutioner, inklusive parlamentet. Särskilt när det gäller frågor som berör många eller alla barn i samhället kan de samhälls- ekonomiska konsekvenserna bli långtgående och desto svårare blir det att göra en absolut gradering av de olika intressena. inte heller att härleda från , annat än att barnets bästa skall komma i främsta rummet, det vill säga vara en mycket I praktiken krävs ofta en klok bedömning av grader av nytta- skada: Andra intressen får större svängrum när barnets intressen drabbas minimalt, men kan få maka på sig om skadan beräknas bli Det är viktigt att myndigheterna vid sådana avvägningar går tillbaka till själva avsikten med principen om barnets bästa: att ökad vikt skall läggas vid vad som ligger i barnets intresse. Därmed över till en av de viktigaste dimensionerna av principen om barnets bästa: Att det skall ske en seriös förhandsprövning inför beslut som kan antas beröra barn. Detta är något som betonat ideligen och starkt. Konsekvenserna för barnet eller barnen av olika alternativ bör utvärderas före viktiga beslut. Här ingår förstås kravet om att lyssna till barnets åsikter och dessutom krävs en villighet att konsultera professionell och annan sakkunskap om barnets reaktioner.