sou · GLB349 · 1998-01-01 00:00:00 — Förslaget behandlas i avsnitt 9.7.6 och innebär att sekretess som innebär förbud att ta del av handlingen, inte endast förbud att få kopia, kan inträda även hos när den biträder vid utredning av t.ex. barnpornografibrott, jfr. 5 kap. 6 §. För att paragrafen skall bli tillämplig krävs liksom beträffande 9 kap. 16 § att ett barn kan identifieras. 12.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihets- förordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden 1 och 2 §§ Angående innebörden av termen tekniska upptagningar, se kommenta- ren till 1 kap. 1 § YGL. Termerna film och ljudupptagning behöver inte finnas kvar i denna lag eftersom kommittén föreslår att alla regler som gäller enbart för ljudupptagningar skall upphävas och ljudupptagningar skall behandlas enligt samma regler som för film, utom vad avser tillåtelsen till censur i 1 kap. 3 § YGL, regeln om otillåten utlämning av film eller videogram i 3 kap. 11 § YGL och regeln i 7 kap. 5 § YGL om tillsyn över att yttrandefriheten i film inte missbrukas. Det finns dock inga regler i tillämpningslagen med anknytning till dessa bestämmelser som motiverar att YGL:s term film behålls i denna lag. (I 5 kap. 8 § står ordet film kvar endast som en del i namnet på lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer och videogram.) Hänvisningen till 16 §, som säger att varje sändning skall avslutas med en uppgift om vem som har utsett utgivaren, har strukits på grund av att det för sådan verksamhet som avses i 1 kap. 9 § YGL inte synes lämpligt att kräva att varje sändning skall avslutas med en sådan uppgift. Det torde för sådana sändningar vara lämpligare att föreskriva att uppgiften skall inleda sändningen. En regel av denna innebörd föreslås i 27 §. För att möjliggöra kontroll av förväxlingsrisk enligt 21 § 3 föreskrivs att den som driver verksamhet enligt 1 kap. 9 § första stycket YGL skall anmäla namnet på registret. Detta har stöd i det föreslagna tredje stycket i 1 kap. 9 § YGL. Även förändringar av namnet skall anmälas. Skyldigheten straffsanktioneras i 31 § första Att den som driver verksamhet enligt 1 kap. 9 § andra stycket YGL också skall anmäla namn på registret följer av 19 och 22 §§. I 28 § föreskrivs att Radio- och skall föra förteckning över register enligt 1 kap. 9 § första och andra styckena YGL. Paragrafen anger vem som prövar ansökan om utgivningsbevis för verksamhet enligt 1 kap. 9 § andra stycket YGL och vilket innehåll ansökan skall ha. När det gäller frågan om vilken myndighet som skall pröva frågor om utgivningsbevis för verksamhet enligt 1 kap. 9 § andra stycket YGL står valet i första hand mellan och Radio- och . Enligt gällande lag prövar Patent- och registre- ringsverket ansökningar om utgivningsbevis för periodiska skrifter (2 kap. 2 § tillämpningslagen). Radio- och tar emot an- mälningar om utgivare av sändningar enligt nu gällande 1 kap. 9 § YGL, om det inte är företag med tillstånd enligt 2 kap. 2 § första stycket radio- och TV-lagen som driver verksamheten, och handhar register över sådana utgivare (3 kap. 18 § tillämpningslagen jämförd med 12 och 13 §§ samma lag samt 2 § 8 förordningen (1994:729) med instruktion för Radio- och ). Verket har också till uppgift bl.a. att ta emot anmälningar av utgivare av närradio och lokalradio (3 kap. 3 resp. 6 a §§ tillämpningslagen) och att meddela tillstånd att sända närradio och lokalradio (4 kap. 3 § radio- och TV-lagen resp. 4 § lokalradiolagen (1993:120)). Förutsättningen för att andra än massmedieföretag vilkas sändningar utgår från skall kunna få grundlagsskydd för sådan verksamhet som avses i 1 kap. 9 § YGL är att de har utgivningsbevis för verksam- heten. Tanken är att endast verksamhet som bedrivs på det sätt som sägs i 1 kap. 9 § YGL skall kunna få grundlagsskydd. Prövningen av frågan om utgivningsbevis måste därför innefatta bedömningar av hur verksamheten har inrättats tekniskt. Eftersom det gäller tillhandahål- lande av upplysningar med hjälp av elektromagnetiska vågor har det setts som lämpligast att Radio- och får uppgiften att pröva ansökningar om utgivningsbevis för verksamhet enligt 1 kap. 9 § andra stycket YGL. Utgivningsbeviset måste kunna knytas till ett visst register och en ansvarig utgivare måste ha anmälts innan utgivningsbevis kan meddelas 5 kap. 5 § TF och, beträffande ställföreträdare, 4 kap. 5 § YGL). De uppgifter som krävs i detta stycke är därför nödvändiga. Uppgift om från vilken ort sändningarna utgår är av betydelse även för frågan om rätt forum för yttrandefrihetsmål (7 kap. 3 § tillämpningslagen). Att ansökan måste medge en bedömning av om verksamheten tekniskt är inrättad så som sägs i nu gällande 1 kap. 9 § YGL följer av tanken att det endast är för sådan verksamhet grundlagsskydd skall kunna erhållas genom utgivningsbevis. Angående kravet i sista meningen i stycket att det om sändningen utgår från utlandet av beskrivningen skall framgå hur utgivaren tillförsäkrats möjlighet att utöva sådan befogenhet som anges i 4 kap. 3 § YGL hänvisas till vad som sägs nedan under 21 § 2. Jämför 15 § och 4 kap. 5 § YGL. Beträffande detta stycke hänvisas till vad som sägs nedan under 21 § 4. Jämför 2 kap. 3 §. Om det inte framgår att verksamheten är sådan som krävs enligt 1 kap. 9 § andra stycket YGL med dess hänvisning till första stycket, får ansökan avslås. Detta första led i paragrafen kanske kan framstå som onödigt. Det anges emellertid varken i 1 kap. 9 § andra stycket YGL eller i tillämpningslagen under vilka förutsättningar utgivningsbevis skall meddelas. Av 1 kap. 9 § andra stycket YGL framgår endast att utgivningsbevis kan meddelas och i tillämpningslagen anges endast vem som meddelar utgivningsbevis och vad ansökan skall innehålla. Det är därför motiverat att klart ange i vilka fall ansökan om utgivningsbevis får avslås. Se 5 kap. 5 § andra stycket TF jämförd med 5 kap. 4 § TF. Enligt 4 kap. 2 § YGL skall utgivare ha hemvist här i riket. Av 1 kap. 9 § YGL följer att detta gäller också för sådana sändningar som avses där. Sändningar enligt 1 kap. 9 § YGL kan emellertid utgå från utlandet. Beträffande sändningar enligt 1 kap. 9 § andra stycket YGL som har utgivningsbevis och som utgår från utlandet har kommittén stannat för att alla skall vara tillämpliga på motsvarande sätt som för en utomlands tryckt periodisk skrift som utges här och för vilken utgivningsbevis gäller (jfr. Detta innebär att bl.a. reglerna om ensamansvar skall gälla för en sådan sändning och inte endast reglerna om meddelar- och anskaffarfrihet och anonymitets- skydd som fallet är med andra radiosändningar som utgår från utlandet och inte vidaresänds här (jfr. För att det skall vara möjligt att effektivt ingripa mot missbruk av yttrandefriheten måste det även beträffande sändningar enligt 1 kap. 9 § andra stycket YGL som utgår från utlandet krävas att utgivaren har hemvist här i riket (jfr. 13 kap. 3 § och 5 kap. 2 § TF enligt vilka lagrum det krävs att utgivare till periodisk skrift som trycks utom riket och huvudsakligen är avsedd för spridning inom riket skall äga hemvist inom riket). Enligt 6 kap. 2 § första stycket 2 YGL ligger det ansvar för yttrandefrihetsbrott som annars skulle åvila utgivaren på den som skall utse utgivare om utgivaren var utsedd för skens skull eller upp- enbarligen inte kunde utöva den befogenhet att bestämma vad som får publiceras som framgår av 4 kap. 3 § YGL. Om utgivaren av en databassändning med utgivningsbevis som utgår från utlandet inte kan utöva den befogenheten skulle det alltså vara den som bedriver sändningsverksamheten som ansvarar för yttrandefrihetsbrott. Eftersom denne i de fall som avses här torde finnas i utlandet skulle det i ett sådant fall kunna bli så att ingen kan lagföras för ett yttran- defrihetsbrott i sändningen. För att undvika en sådan situation är det lämpligt att ställa det krav som framgår av denna punkt. Detta innebär visserligen en avvikelse från vad som gäller enligt TF. Avvikelsen är emellertid motiverad av den tekniska skillnaden mellan en sändning med hjälp av elektromagnetiska vågor och en fysisk databärare i form av en periodisk skrift. Avvikelsen gentemot TF består i att bristande befogenhet enligt 5 kap. 3 § TF (jfr. 4 kap. 3 § YGL) hos utgivaren inte utgör grund för avslag på begäran om utgivningsbevis eller grund för återkallelse av sådant bevis enligt TF (5 kap. 5 och 6 §§ TF). Det finns emellertid också en skillnad i ansvarssystemen mellan TF och YGL som beror på den ovan nämnda tekniska skillnaden mellan medierna och som gör denna avvikelse från TF:s system nödvändig. Skillnaden mellan ansvarssystemen består däri att det enligt TF finns en ansvarig efter ägaren till en utomlands tryckt periodisk skrift som utges här och för vilken utgivningsbevis gäller, nämligen den som låtit utlämna skriften för spridning inom riket (13 kap. 4 § jämförd med 8 kap. 3 och 4 §§ TF). En sådan person som ansvarar subsidiärt efter den som är skyldig att utse utgivare för radioprogram finns inte enligt YGL (se 6 kap. 2 § YGL). Avsaknaden av en motsvarande subsidiär ansvarighet gör det motiverat att låta bristande befogenhet enligt 4 kap. 3 § YGL vara grund för avslag på ansökan om utgivningsbevis och grund för återkallelse av meddelat utgivningsbevis (se 23 § första stycket 3) för sändningar enligt 1 kap. 9 § andra stycket YGL som utgår från utlandet. Detta har grund- lagsstöd i 1 kap. 9 § andra stycket sista meningen YGL. I punkten finns en motsvarighet till regeln i 5 kap. 5 § sista stycket TF. För att möjliggöra kontroll av om förväxlingsrisk föreligger har i 18 § getts en regel om att den som bedriver verksamhet enligt 1 kap. 9 § första stycket YGL skall anmäla registrets namn till Radio- och TV- verket Det föreskrivs också i 28 § att verket skall föra en förteckning över sådana register. I denna punkt slås fast att ansökan om utgivningsbevis får avslås också om registrets namn företer sådan likhet med namnet på en periodisk skrift för vilken utgivningsbevis meddelats att förväxling lätt kan ske. Detta gäller dock naturligen inte om det är ägaren till den periodiska skriften som ansöker om utgivningsbeviset. Här måste observeras att periodiska skrifter inte behöver ansöka om utgivningsbevis för att få grundlagsskydd för databasverksamhet, om sändningarna utgår från , utan kan driva grundlagsskyddad verksamhet utan sådant bevis enligt 1 kap. 9 § första stycket YGL. Tidningsföretag vilkas sändningar utgår från utlandet kan emellertid inte driva verksamhet enligt 1 kap. 9 § första stycket YGL utan måste söka utgivningsbevis enligt andra stycket i samma paragraf för att kunna driva databasverksamhet under grundlagsskydd (se 10 kap. 3 § YGL). Visserligen sägs i 27 § att det i registret skall anges vem som bedriver verksamheten varför för- växlingsrisken kanske inte är så stor men regeln är ändå motiverad för att hindra obehörigt bruk av en tidnings namn. Uppgifter i Patent- och registreringsverkets register över periodiska skrifter om ägare till skrifterna är inte fullständigt tillförlitliga eftersom det enligt TF inte finns någon skyldighet att anmäla ägarbyte till (se 5 kap. 4-14 §§ TF). Om det är annan än den registrerade ägaren som ansöker om utgivningsbevis måste därför till ansökan fogas bevis att sökanden är ägare till skriften (19 § sista stycket). Ett alternativ till denna skyldighet kunde vara att i TF införa ett åliggande att anmäla ägarbyte beträffande periodisk skrift. Den anmälningsplikt som föreskrivs här gör det möjligt att övervaka om utgivningsbevis skall återkallas t.ex. på grund av att verksamheten är ordnad på det sätt som krävs i 1 kap. 9 § YGL genom att registret ändrats så att användarna kan föra in eget material som oförmedlat blir tillgängligt för andra användare eller på grund av att utgivare inte längre finns eller är behörig. Skyldigheten enligt paragra- fen att anmäla ändrade förhållanden straffsanktioneras i 25 § andra meningen. Anmälan om ändrade förhållanden kan föranleda återkallelse av utgivningsbeviset enligt 23 §. Om det till anmälan om det ändrade förhållandet fogas uppgifter och bevis rörande förhållandet motsvaran- de vad som krävs i fråga om ansökan om utgivningsbevis enligt 19 §, blir frågan om återkallelse inte aktuell. I ett sådant fall skall de nya uppgifterna endast registreras av Radio- och , och ut- givningsbeviset och därmed grundlagsskyddet fortsätter att gälla. Punkt 1 i första stycket motsvarar 5 kap. 6 § första stycket 1 TF. Angående bristande möjlighet att utöva befogenhet enligt 4 kap. 3 § YGL, se kommentaren till 21 § 2. Punkterna 2-4 ansluter till kraven för att utgivningsbevis skall kunna utfärdas, se kommentaren till 21 §. Punkt 5 motsvarar 5 kap. 6 § första stycket 4 TF. Liksom när det gäller periodiska skrifter bör man inte få behålla utgivningsbeviset om enda syftet är att hindra annan från att använda titeln. Andra stycket motsvarar 5 kap. 6 § sista stycket TF. Enligt 13 kap. radio- och TV-lagen får beslut av Radio- och om bl.a. meddelande av tillstånd att sända närradio, fördelning av sändningstid i närradion och återkallelse av tillstånd överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Kommittén anser att även beslut rörande utgivningsbevis för sändningar enligt 1 kap. 9 § andra stycket YGL bör överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Kommittén anser att regeln i 7 § förvaltningsprocesslagen om tid för överklagande bör gälla. innebär att överklagandet skall ha kommit in till den myndighet eller domstol som meddelat det överklagade beslutet från den dag då klaganden fick del av beslutet. När det gäller frågan om prövningstillstånd bör krävas för att mål om utgivningsbevis som avgjorts i länsrätten skall få prövas i kammarrätten får det, i likhet med den bedömning som regeringen gjort i propositionen till radio- och TV-lagen angående mål om särskild avgift (prop. 1995/96:160 s. 153), anses att mål om utgivningsbevis enligt 1 kap. 9 § andra stycket YGL är en helt ny målgrupp som kan innefatta ganska komplicerade ställningstaganden. Det krävs därför inte nu prövningstillstånd i kammarrätten för sådana mål. Första meningen i paragrafen straffsanktionerar lämnande av oriktiga uppgifter i ansökan om utgivningsbevis (jfr. 5 kap. 13 § TF). Andra meningen avser skyldigheten i 22 § att anmäla ändringar i de förhållanden som legat till grund för beviljande av utgivningsbevis (jfr. nu gällande 20 §, vilken, bortsett från ett smärre tillägg, motsvarar 31 § första och andra styckena i kommitténs förslag). Denna paragraf har sin förebild i 2 kap. 4 §. Det bör framhållas att ansökningsavgiften i ett ärende om utgivningsbevis inte får vara så hög att den i praktiken omöjliggör grundlagsskydd för verksamhet enligt 1 kap. 9 § andra stycket YGL. Se kommentaren till 18 §. Ett register över verksamhet enligt 1 kap. 9 § YGL är nödvändigt för att man skall kunna kontrollera om det föreligger sådan förväxlingsrisk som anges i 21 § 3 (jfr. 23 § första stycket 4). Jämför 2 kap. 4 §. I första stycket straffsanktioneras skyldigheten enligt 18 § första stycket sista meningen att anmäla namn på register enligt 1 kap. 9 § första stycket YGL. Straffsanktionen omfattar också skyldighet att anmäla ändring av sådant namn. Eftersom grundlagsskydd för sändningar enligt förslaget till 1 kap. 9 § andra stycket YGL är frivilligt, kan skyldighet att anteckna eller anmäla utgivare eller att lämna uppgift om ställföreträdare för sådana sändningar inte gälla. Straffsanktionerad skyldighet att anmäla ändrade förhållanden föreligger emellertid enligt förslaget till 22 § jämförd med 25 § tillämpningslagen, vilket tredje stycket i förevarande paragraf erinrar om. Om t.ex utgivaren för en sändning enligt 1 kap. 9 § andra stycket YGL är behörig, föreligger enligt 22 § jämförd med 25 § en straffsanktionerad skyldighet att anmäla att behörigheten upphört. Någon skyldighet att utse ny utgivare föreligger dock inte. Om ny behörig utgivare inte utses, kan utgivningsbeviset återkallas enligt 23 § första stycket 3. Av kommitténs förslag till ändringar i 4 kap. 1 § YGL och upphävande av nu gällande 4 kap. 7 § YGL följer att alla tekniska upptagningar skall ha en utgivare. Att utgivare skall finnas till sammanställda kassettidningar behöver därför inte föreskrivas i tillämpningslagen. 2 och 3 §§ Termerna film och ljudupptagning har ersatts med termen teknisk upp- tagning i konsekvens med förslaget till ändring i YGL, se kommenta- ren till 1 kap. 1 § YGL. I 2 § har vidare av samma skäl gjorts en justering av föreskriften om var uppgifter skall finnas i fråga om en upptagning. I konsekvens med den föreslagna ändringen i 1 kap. 7 § andra stycket TF har termen radioprogram ändrats till sändningar. Den skyldighet att spela in och bevara inspelningar av sända radioprogram som föreskrivs i denna paragraf är nödvändig för att möjliggöra effektiv utredning och lagföring av yttrandefrihetsbrott. sådan skyldighet måste därför även gälla sändningar enligt 1 kap. 9 § YGL. När det gäller sådana sändningar är det dock inte nödvändigt att varje överföring av information till en mottagare dokumenteras utan det är tillräckligt att det dokumenteras vilken information som hålls tillgänglig i registret. Detta kan åtminstone i datorsystem som är skilda från andra datorsystem göras genom s.k. loggning (jfr. Ds Ju 1986:4 s.101). Detta kan visserligen vara betungande och medföra kostnader men får anses nödvändigt för att det yttrandefri- hetsrättsliga systemet skall fungera väl. Uppfyllandet av dokumenta- tionsskyldigheten är inte en förutsättning för grundlagsskydd. Den är emellertid straffsanktionerad, se 9 §. Ändringarna är en konsekvens av förslaget till införande i YGL av termen tekniska upptagningar och av att särbehandlingen av ljudupp- tagningar i YGL skall upphöra. 5 och 6 §§ Termerna film och ljudupptagning har ersatts med termen teknisk upp- tagning i konsekvens med förslaget till ändring i YGL, se kommenta- ren till 1 kap. 1 § YGL. Se under 5 kap. 5 och 6 §§. Se kommentaren till 5 kap. 5 och 6 §§ samt 6 kap. 2 §. 3 a och 7 a §§ Dessa ändringar är en följd av ändringen i 7 kap. 2 § andra stycket YGL, se kommentaren till den paragrafen. Ändringarna i denna lag träder i kraft som ändringarna i YGL och 1 kap. 7 § TF (punkten 1) . upptagningar som inte omfattas av tidigare lydelse har ändringarna i tillämpningslagen gjorts tillämpliga också när offentliggörandet skett före ikraftträdandet. Skälen för detta behandlas nedan. När det gäller databassändningar enligt nu gällande 1 kap. 9 § YGL (1 kap. 9 § första stycket YGL enligt kommitténs förslag) innebär de föreslagna ändringarna i tillämpningslagen att en skyldighet att anmäla registrets namn inträder enligt 3 kap. 18 §, att varje sändning enligt 3 kap. 27 § skall inledas med en uppgift om registrets namn m.m., att Radio- och för förteckning över sådana register och att regeringen får meddela föreskrifter om avgifter för utdrag ur sådan förteckning (3 kap. 28 och 29 §§). Vidare innebär ändringarna att det vad gäller dokumentation av innehållet i sådana sändningar är tillräckligt att det dokumenteras vilka upplysningar som hålls tillgängliga i registret. Det finns inte anledning att ge några särskilda övergångsbestämmelser vad gäller dessa ändringar utan de börjar gälla vid ikraftträdandet för alla sändningar enligt kommitténs förslag till 1 kap. 9 § första stycket YGL som sker efter ikraftträdan- det. Inte heller vad gäller sändningar enligt kommitténs förslag till 1 kap. 9 § andra stycket YGL finns anledning att ge några särskilda över- gångsbestämmelser eftersom grundlagsskyddet för sådana sändningar är knutet till att utgivningsbevis gäller och skyddet därför inte till någon del kan avse sändningar som skett innan utgivningsbevis meddelats. När det gäller ljudupptagningar innebär kommitténs förslag till ändring av YGL att särbehandlingen av ljudupptagningar upphör. Frivilligheten att utse utgivare upphör alltså. De ändringar i tillämp- ningslagen som gjorts i fråga om ljudupptagningar gäller 4 kap. 1 § och 5 kap. 4 §. I övergångsbestämmelserna till ändringarna i YGL föreskrivs i punkten 3 att de äldre föreskrifterna skall tillämpas på ljudupptagningar som lämnats ut för spridning före ikraftträdandet. Detsamma bör gälla också i fråga om ändringarna i denna lag ( punkten 3). Kommitténs förslag till ändring av YGL innebär bl.a. att tekniska upptagningar med enbart stillbilder och/eller text kommer att falla in under grundlagsskyddet. Efter förebild av de övergångsbestämmelser som gavs när YGL trädde ikraft föreslår kommittén att även sådana tekniska upptagningar som inte omfattas av tidigare lydelse och som lämnats ut för spridning före ikraftträdandet skall falla in under grund- lagsskyddet med undantag för bestämmelserna om anonymitet, om skyldighet att sätta ut ursprungsuppgifter, om utgivare och om ansvarighet. Detta innebär att t.ex. reglerna om juryrättegång kommer att gälla också för sådana upptagningar. Tekniska upptagningar som inte omfattas av tidigare lydelse och som lämnats ut för spridning före ikraftträdandet bör därför omfattas också av tillämpningslagen i samma mån som de faller under YGL till följd av dess övergångsbestämmelser (punkten 2 ). Regeln om hur skyldigheten enligt 3 kap. 13 § YGL att sätta ut ursprungsuppgifter skall fullgöras kan då inte gälla (4 kap. 2 §) eftersom sådan skyldighet inte inträder enligt övergångsbestämmelserna till YGL. Inte heller regeln i 5 kap. 4 § om skyldighet att bevara exemplar kan gälla för sådana redan spridda upptagningar eftersom det till följd av övergångsbestämmelserna till YGL inte finns någon som är skyldig att utse utgivare för sådana upptagningar. Ifråga om rättegång där talan väckts före ikraftträdandet skall äldre föreskrifter gälla (jämför punkten 2 f i övergångsbestämmelserna till kommitténs förslag till ändring av YGL). Om talan avseende äldre brott väcks efter ikraftträdandet skall de nya reglerna tillämpas i rättegången. 12.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1392) om pliktexemplar av dokument Innebörden av nuvarande lydelse av fjärde stycket i denna paragraf är att radioprogram, film eller ljudupptagning som enligt 1 kap. 7 § andra stycket TF i dess nuvarande lydelse skall jämställas med en bilaga till skriften inte behöver levereras som bilaga till en skrift av vilken pliktexemplar skall lämnas. Däremot kan leveransplikt för sådana radioprogram, filmer eller ljudupptagningar föreligga enligt reglerna för ljudradio- och TV-program, film, videogram och fonogram. Kommitténs förslag till ändring av bilageregeln i 1 kap. 7 § andra stycket TF innebär att även tekniska upptagningar med enbart text eller stillbilder kommer att omfattas av den regeln. Sådana upptagningar undantas därför från skyldigheten att leverera upptagningen som bilaga till en leveranspliktig skrift. 12.8Förslaget till förordning om ändring i polisregisterkungörelsen (1969:38) Utvidgningen av YGL:s tillämpningsområde till att också omfatta t.ex. tekniska upptagningar med enbart text innebär att JK kan förordna om beslag även på en sådan upptagning. Underrättelseskyldighet enligt paragrafen bör föreligga även beträffande sådana upptagningar. 12.9Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1994:729) med instruktion för Radio- och 1 och 2 §§ Se förslaget till 3 kap. 18 § första stycket, 19-24 §§, och 28 § tillämpningslagen. Nya medier och grundlagarna m. m. Kommittén skall analysera tryckfrihetsförordningens och yttrandefri- hetsgrundlagens tillämplighet på nya medier som används vid förmedling av yttranden och annan information till allmänheten. Mot bakgrund av den analysen skall kommittén undersöka frågan om ett grundlagsskydd för moderna medier som inte har ett sådant skydd. Kommittén skall då utifrån sin studie av de nuvarande grundlags- reglernas tillämpningsområde och deras betydelse för den nya tekniken överväga behovet av justeringar i detta hänseende.