sou · GLB3138d1 · 1998-01-01 00:00:00 — En traditionell syn på pengar utgår från ett utilitarisktiskt perspek- tiv där pengar betraktas som objektiva och från ett enbart ekonomiskt perspektiv. Enligt denna syn existerar det då bara en typ av pengar och dess delar är alla utbytbara mot varandra. Dessa egenskaper gör pengar opersonliga och neutrala och lämpliga som verktyg på den opersonliga och rationella marknaden. Det kan förekomma skillnader i pengars kvantitet men inte i dess kvalitet. och till exempel såg pengar som grunden till rationaliseringen av det sociala livet, medan ansåg att pengar förvandlar sociala relationer mellan individer till materiella relationer. Även Simmel ansåg att pengar är oberoende av subjektiva restriktioner, ursprung, relationer och speciella intressen. Pengar har ansetts kunna kvantifiera och korrumpera icke-monetära värden men man har inte sett möjligheten att pengar kan förvandlas och ges mening av olika värden. (Se den sammanfattande diskussionen i Zelizer, 1989:344– 348). Detta snäva sätt att se på pengar begränsar vår förståelse av dem (Zelizer, 1989). Det finns omfattande antropologisk forskning som visar hur olika typer av pengar i tidigare kulturer inte var neutrala och objektiva. Olika pengar1 kunde ha olika kvalitéer och innebörd. Vissa pengar kunde vara avsedda för speciella användningsområden, ha speciella betydelser eller endast få användas av vissa människor eller grupper. I vissa sammanhang kunde vilka pengar vara viktigare än hur 1 Zelizer (1989) använder begreppen money och special monies även när hon diskuterar tidigare kulturers utbytesmedel såsom snäckor och stenar. Jag utgår ifrån att hon egentligen avser alla typer av bytesmedel när hon använder dessa begrepp. Mitt, ditt eller vårt? Olika valutor med olika specifika och begränsade användningsområden och med olika regler för fördelning har existerat i samma by. Dessa tidiga speciella pengar kontrollerade utbyten genom att begränsa användandet och fördelningen av pengar. Alla pengar kunde inte användas till alla typer av utbyten utan ofta hade de specifika innebörder och betydelser (Zelizer, 1989). Idén om speciella pengar kan överföras till dagens samhälle. Pengar kan betraktas och analyseras utifrån hur kulturella och sociala strukturer kan påverka hur pengar betraktas och används. Pengar har, som nämndes ovan, traditionellt betraktats som enhetliga och objektiva. Man gör ingen skillnad mellan olika pengar. Men inte heller i dagens samhälle är pengar fullständigt utbytbara i alla situationer, till exempel på det individuella personliga planet. Pengar i det moderna samhället kan ibland öronmärkas för specifika ändamål. Pengars ursprung kan vara betydelsefullt för hur de betraktas och restriktioner för vem som kan använder vissa pengar kan förekomma (Zelizer, 1989:349). Pengar kan ha olika betydelser i olika sammanhang, till exempel kan de pengar ett brudpar får i present betraktas och användas på ett annat sätt än pengar de får i form av löner. Pengar som ges som en gåva eller för att visa uppskattning tilldelas en annan betydelse och moralisk innebörd än pengar som ges som en muta (Zelizer, 1989). Det existerar en hel uppsättning olika formella och informella regler som avgör hur vi betraktar och använder olika sorters pengar (Zelizer, 1989:350–351). Hur vi fördelar, betraktar och använder pengar inom familjen är till viss del format av ekonomisk effektivitet, men kulturella föreställningar rörande pengar och familj, maktrelationer, ålder och kön är minst lika viktiga (Zelizer, 1989:344). Trots att pengar är en central del av familjelivet och är en av huvudorsakerna till oenighet mellan makar, är väldigt lite känt om ekonomi och pengar inom familjen. Vem i familjen som tjänar pengar är också viktigt för hur pengar betraktas och det eller de sätt man betraktar sin egen inkomst på är inte helt självklart. Kvinnor kan ha olika och ofta motsägelsefulla sätt att se på sin inkomst, både som min och vår, när de bidrar med en egen inkomst. Denna dubbla syn på pengar hänger samman med olika sätt att se på förvärvsarbete och familjens försörjning, antingen som parets gemensamma ansvar eller som mannens ansvar (, 1984). Kvinnor som förvärvsarbetar upplever ofta en spänning mellan individualitet och gemenskap vad gäller hur mycket av deras inkomst som skall tillhöra familjen och hur mycket som de kan behålla för sig själva. Resultatet av denna spänning är en ambivalent syn på pengar: mannens inkomst tillhör familjen medan kvinnans inkomst är dels gemensamma pengar, dels hennes egna, speciella pengar (, 1984). Kvinnans ekonomiska bidrag till familjen är ofta mindre än mannens och för att förstärka betydelsen av hennes inkomst och ge den mening, är det viktigt att hennes inkomst är synlig. Detta kan göras på olika sätt, till exempel kan hon sätta in dem på sitt eget bankkonto, separat från pengar som ska används till familjens löpande behov, eller så kan hon använda dem för att handla saker utanför familjens vardagsinköp, alltså extra saker till sig själv eller familjen (, 1984:269). Ett annat intressant resonemang är att kontroll över extra eller överskotts pengar ger mer makt än kontroll över resurser som går till de mest grundläggande materiella förnödenheterna (Blumberg och , 1989). Detta skulle kunna innebära att sparpengar och sparkonton kan betraktas annorlunda än löner och lönekonton, även om sparmedel i realiteten ofta används för att dryga ut hushållskas- san. Pengar på ett sparkonto kan betraktas som överskottspengar och kontroll över dessa pengar ger makt så länge de är synliga. Gemensam eller separat – vems pengar är det egentligen? Den ideologi eller norm som säger att makar delar med varandra kan påverka hur pengar administreras och betraktas. En ambivalent syn på pengar kan ha sin grund i motstridiga ideologier. Å ena sidan finns det en väldigt stark ideologi som säger att man delar med sin partner i ett äktenskap. Å andra sidan kan man känna en psykologisk ägande- rätt över de pengar man själv tjänar trots den förstnämnda domine- rande (Burgoyne, 1990; , 1981; , 1984). Upplevelsen av äganderätt kombinerad med rådande ideologi vad gäller äktenskap och könsroller resulterar i en bred variation av sätt att betrakta, organisera och använda pengar. En koppling mellan bankkonton och hushållsekonomi kan tänkas föreligga så att vilka typer av bankkonton ett par har speglar deras uppfattning om deras respektive pengar (Treas 1993). Gemensamma konton kan ses som en indikator på gemensam ekonomi och separata konton som en indikator på separata ekonomier. 2 Om problemet angrips från ett ekonomiskt perspektiv kan man jämföra transaktions- kostnaderna för respektive organisationssätt. En familj kan ses antingen som en ekonomisk enhet eller som en samling individer. 2 Treas datamaterial är från en amerikansk panelstudie som heter Survey of Income and Program Participation (SIPP) och som gjordes av the U.S. Hon fann att av hushållen hade endast gemensamma konton, hade endast separata konton och hade en kombination. (Treas , 1993 s. 727–729). Mitt, ditt eller vårt? Oavsett vilken syn man utgår ifrån förekommer alltid transaktioner mellan individer och dessa kostar något. En strategi som innebär en gemensam ekonomi är alltid billigare utifrån ett transaktionskost- nadsperspektiv, men vissa förhållanden gör att vissa par ändå väljer att ha separata ekonomier (Treas, 1993). Transaktioner mellan parter, även mellan individerna i ett parför- hållande, innebär alltid kostnader. Tre faktorer kan sägas avgöra hur stora dessa är och hur par väljer att organisera sin ekonomiska administration: förhållandets kontinuitet, kostnaderna för att kontrollera och utvärdera transaktioner samt familje- eller individspe- cifika investeringar (Treas, 1993). Kontinuitet innebär att utbyten mellan parterna förekommer ofta, är varierade och pågår . Detta gör att det finns möjlighet för parterna att utveckla ett förtroende för varandra och ger dem anledning att inte handla i sitt eget privata intresse på bekostnad av de andra familjemedlemmarnas intressen. Har man höga förvänt- ningar på förhållandets kontinuitet vågar man slå ihop den egna ekonomin med den andra partens och därmed sänka transaktionskost- naderna. Har man låga förväntningar på kontinuiteten har man större behov av att kontrollera transaktionerna och då är det säkraste och mest effektiva att välja separata ekonomier och en bytesrelation som mer liknar en marknadsrelation (Treas, 1993:725). Utbyten av de slags resurser som är vanliga inom familjen, såsom kärlek, omsorg, hushållsarbete eller barnuppfostran kan vara svåra eller omöjliga att mäta. Svårigheten att mäta och utvärdera sådana transaktioner gör utbytesförhållanden baserade på en marknadsmodell olämpliga och uppmuntrar därför till en gemensam ekonomisk strategi (Treas, 1993:725–726). Familjespecifika investeringar i ett förhållande (t.ex. kärlek, att skaffa barn tillsammans, att lära känna varandras speciella behov och preferenser) kan ge avkastning bara så länge familjen håller ihop och de är till väldigt liten grad transfererbara till andra förhållanden. Dessa typer av investeringar kräver nästan en kollektivisering av resurser och avkastning då man inte kan separera ut individuella insatser och då avkastningen av investeringarna ofta är diffus. Mer omfattande investeringar i familjen och i individer inom familjen uppmuntrar till att man slår ihop sina ekonomier till en gemensam (Treas, 1993:726). Denna teoretiska ansats är intressant för att försöka förstå varför de par som ingår i studien har valt den organisa- tionsform för hushållsekonomin som de har (se kapitlet av för en genomgång av ekonomiska teorier om familjen). Enligt Treas argument finns det alltså starka skäl för par att välja att slå ihop sina respektive ekonomier. Förekomsten av en gemensam ekonomi innebär ofta att pengar fördelas från den som tjänar mycket till den eller de som tjänar mindre. Det behöver inte emellertid innebära att man delar lika på pengar, utan det kan också dölja ojämlikhet. I familjer där alla pengar hamnar i en pott ser man inte klart och tydligt vem som har bidragit med vad eller spenderat mer. Att poola resurser kan innebära att den som redan har makt får ännu mer makt genom att den får kontroll över även sin partnerns inkomst. En gemensam pott kan dölja såväl en ojämn fördelning av pengar och konsumtion som avvikelser från rådande normer om äktenskap och familjeliv (Burgoyne, 1990; , 1986; Stamp, 1985; , 1987). Kvinnans bidrag till familjens ekonomi kan de fakto leda till en ökad snedfördelning om hennes inkomst läggs till hushållskassan. Då kan mannens lön frigöras för en ökning av hans egen privata konsumtion (, 1986). Den som redan har makt via till exempel högre lön kan på så sätt få ökad makt genom att få kontroll över ännu mer pengar. Varje bidrag till familjeekonomin måste vara synligt för att det skall räknas och ge ägaren inflytande över fördelningen av resurser (, 1986). Att poola gör det dels onödigt att kontrollera och mäta transaktio- ner som andra i familjen gör, dels blir villkoren för utbyten och specifika transaktioner mer osynliga (Treas, 1993). Bakom fasaden av delade resurser kan det alltså döljas en ojämn fördelning av resurser. Separata ekonomier, å andra sidan, gör transaktionerna mer synli- ga. Särskilt för par där den ena tjänar betydligt mer än den andra kan fördelningsmönstret inom familjen ses som en intern representation av individernas roller och maktpositioner utanför familjen (, 1986). Om en ojämn fördelning av konsumtion är synlig blir då paret kanske tvunget att erkänna och ta itu med en eventuell otillfredsstäl- lande situation. Diskussioner och förhandlingar blir då kanske nödvändiga för att hitta en fördelningspraxis och rutiner som båda kan acceptera. 6.4De intervjuade: metoddiskussion Detta kapitel baseras på data insamlade från 10 svenska hushåll. I åtta fall har data samlats in från både kvinnan och mannen i paret. I de övriga två fallen finns det uppgifter endast från en i paret. 3 Hos alla familjer som var med i undersökningen intervjuades både mannen och kvinnan i paret. Tekniska och mänskliga fel innebar emellertid att inte alla intervjuer bandades på ett sätt som gjorde dem användbara för studien. För sex av de tio familjer som är med i analysen, finns det ett utskrivet intervjumanus för båda individerna i paret. För de andra fyra familjerna finns det intervjuutskrifter för kvinnan och minnesanteckningar som möjliggjorde rekonstruktioner av intervjuerna Mitt, ditt eller vårt? få par har ingått i studien beror på att den har haft som syfte att samla svensk data om, och bli bekant med ett område där det finns väldigt lite tidigare nordisk forskning.4 För att få en förståelse för frågor som rör gifta par och ekonomi har jag därför valt att i denna fas av studien prata ingående med ett fåtal par. Denna undersökning har alltså fokuserat på familjer som befinner sig i en viss livsfas, vilket har inneburit att jag tills vidare har valt bort möjligheten att generalisera till alla svenska familjer. Jag var intresserad av att de par som skulle studeras skulle vara lika med avseende på vissa aspekter (ålder, har småbarn) så att jag kunde pröva betydelsen av andra faktorer som har visat sig relevanta i tidigare undersökningar. Utifrån en lista med målsmän till barn födda i en kommun i norra 1989 och som var gifta med barnets moder, valde jag slumpmässigt ut ett antal män som var mellan 30 och . I alla 10 fallen har alltså hushållen bestått av en man och en kvinna gifta med varandra och som har barn tillsammans.5 Jag valde par i denna ålderskategori för att fånga en grupp familjer som var i den fas då man är någorlunda etablerad på arbetsmarknaden och har hunnit börja etablera en familj. Barnfamiljer valdes därför att det är denna typ av hushåll som har visat de största skillnaderna i privat konsumtion mellan kvinnor och män (Se t.ex. Halleröd, 1995; , 1994; 1996). Att ett par är gift 6 och har minst ett barn som är tillsammans ökar sannolikheten att paret har varit tillsammans så pass länge att de har ett stabilt förhållande och har hunnit etablera rutiner för att organisera familjens ekonomi. Paren kontaktades först per brev och någon vecka senare per telefon. De flesta var intresserade av, och positivt inställda till undersökningens syfte, även om inte alla ville eller kunde deltaga. En kritik som skulle kunna riktas mot detta sätt att värva informanter är med mannen i två av fallen. I de övriga två fallen finns det endast uppgifter från en individ i paret, i ett fall från kvinnan och i det andra från mannen. 4Marianne (1984) och (1993) studier berör ämnet i liten utsträckning, såsom en del tidig svensk familjforskning av till exempel . Inom kommer ytterligare en bok om familj, ekonomi och makt, Hemmet, barnen och makten, Förhandlingar om pengar och arbete i familjen (1997:139)..I denna har och undersökt samma typer av frågor men har använt sig av både intervjuer och en enkätundersökning. Min egen forskning på området kommer att fortsätta med en mer omfattande enkätundersökning av svenska par. En dansk studie av (1997) som har publicerats behandlar ockå liknande frågeställningar. 5Alla par visade sig ha minst 2 och högst 3 barn. 6Utifrån praktiska och ekonomiska aspekter var det smidigast att få tillgång till en urvalslista bestående av gifta. Jag påstår således inte att gifta par och sammanboende par med barn som lever under liknande förhållanden som de par som ingår i undersökningen skulle skilja sig åt på de punkter som diskuteras i kapitlet. att det sker en selektionsprocess. Man skulle kunna tänka sig att de par som inte har lyckats hitta ett sätt att handha ekonomin som tillfredsställer båda i paret inte heller lyckas hålla ihop äktenskapet, vilket skulle innebära att hela urvalsramen endast består av lyckade par och därmed är skev. Ett annat problem är huruvida intervjupersonerna talar sanning. Detta är ett reliabilitetsproblem som all forskning som baseras på mänskliga utsagor måste hantera. Jag har också varit medveten om att människor av olika anledningar inte alltid talar sanning. Jag bad intervjupersonerna att berätta om saker som kan ha upplevts som väldigt privata och som de kanske inte ens har berättat för sin partner. Pengar är nära kopplade till andra aspekter av ett pars förhållande och risken föreligger alltid att nya insikter eller en ny dialog om parets ekonomi kan påverka relationen. Att intervjupersonerna inte kan eller vill tala helt öppet eller sanningsenligt om detta ämne är därför rimligt. Jag har emellertid inte anledning att tro att undersökningens deltagare har ljugit. Varje par presenteras kortfattat före redovisningen av deras utsa- gor i texten. En detaljerad och ingående presentation av paren vore naturligtvis intressant men här gäller det att försöka bevara deras anonymitet. Jag tar därför upp för studien relevanta uppgifter om paren och individerna, men inte mer än som behövs för mina syften. 6.5Vardagens ekonomi hos några svenska par En vanlig månad för de flesta svenska barnfamiljer ser ut ungefär så här. Det kommer in pengar i form av löner och barnbidrag och eventuellt några andra inkomster. Pengarna ska räcka till mycket: räkningar, mat, kläder och andra nödvändigheter, nöjen och kanske till och med sparande. Alla har vi vårt eget sätt att organisera de pengar som kommer in och går ut, och de flesta av oss kan inte tänka oss att det finns så många andra sätt än det sätt som vi själv tillämpar. Nästan alla som ingår i studien rapporterade att de har någon variation av en gemensam ekonomi, att de slår ihop familjens inkomster och mer eller mindre delar på olika gemensamma och ofta även privata utgifter. Trots att de flesta av dem som intervjuades sade att de alltid har organiserat hushållsekonomin på samma sätt och inte kunde tänka sig att göra på något annat sätt, fanns det oväntat mycket 7 För att få en mer balanserad syn på hur familjer med en mer problematisk familjeekonomi hanterar sin situation kommer kompletterande intervjuer att göras med en familjeekonom och en familjerådgivare. Mitt, ditt eller vårt? variation i hur par betraktar familjens olika inkomster och hur de lägger upp den praktiska administrationen av inkomster och utgifter. I närmast följande avsnittet kommer jag först att diskutera hur synen på pengar kan variera både mellan individerna i ett par och mellan olika par vad gäller vems pengar det är och vad de är avsedda för. I avsnittet som följer kommer jag att redovisa hur par fördelar konsumtion, enligt de själva, och hur fördelningen uppfattas. Gemensam eller separat ekonomi? Alla intervjupersonerna, förutom ett par, anser att de har gemensam ekonomi med sin make/maka. Gemensam ekonomi är emellertid inget entydigt begrepp och det finns många variationer och kombinationer av separata ekonomier och gemensam ekonomi. Dessutom är uppfattningarna om vem som äger pengarna komplicerade och glidande. Nästan alla som intervjuades sade att de ser de pengar som kommer in i hushållet regelbundet (löner, sjukpenning, föräldrapen- ning och barnbidrag) som mer eller mindre gemensamma, tillhörande familjen och inte någon individ. Oberoende av om paren har separata ekonomier eller gemensam ekonomi, framträdde en ambivalent syn på pengar och hur de används. Citat från individerna själva kan illustrera hur det kan se ut. Det första exemplet är från ett par som lever i ett äktenskap där de har separata ekonomier. I det andra exemplet anser paret att hushållets alla inkomster är gemensamma och tillhör hela familjen. Första paret är det enda par som anser att de har helt separata ekonomier. De har inga gemensamma konton och de lägger pengar i en gemensam hushållsbörs som förvaras i skrivbordslådan för mat och räkningar, proportionellt efter egen inkomst. Hon är mammaledig och har en nettoinkomst på ca , medan hennes man har en nettolön på . Särskilt hon uttrycker tydligt att hon har egna pengar och att det är viktigt. På min fråga om de har egna ekonomier svarar hon att det har de och att hon trivs med det. IP: Ja, jo, det har vi. Jag vill nog gärna ha det så. För (maken) skulle det säkert gå bra att ha gemensam. Jag känner andra par som har gemensam ekonomi, men C: Har du dåliga erfarenheter eller? IP: Nej, jag har bara fått för mig att , min (moster) hon tyckte att man skulle ha eget, så man inte skulle va beroende. I och för sig har man ett gemensamt konto behöver det inte innebära det men det känns som bra, att det här är mitt. Citatet visar hur viktigt hon tycker det är att ha egna pengar, att inte vara ekonomiskt beroende. Hon antyder att hon skulle bli beroende av sin man om de slog ihop sina respektive ekonomier. Vad som också är intressant är att hon hänvisar till den moster hon bodde hos under nästan hela uppväxten. Man ser här att tradition samt uppväxtförhållanden och villkor kan vara viktiga för vilka uppfatt- ningar man får som vuxen, och hur de i sin tur påverkar ekonomiskt tänkande och handling. Flera informanter i undersökningen som inte citeras här nämnde också villkoren och värderingarna under uppväx- ten som betydelsefulla för hur de betraktar och handhar pengar som vuxna. Man kan också ana att det i hennes fall (och även i hennes mans, se nedan) kan vara viktigt att ha synliga pengar för att skänka en känsla av ägande. Men hon är inte ensam om att tycka att det är viktigt med egna pengar. Även hennes man tycker att det är bra att ha egna pengar. IP: För att det är viktigt att hon har egna pengar. Och det är viktigt att jag också har egna pengar. Man har lite grand som man kan göra vad man vill med. En anledning till varför de tycker att det är viktigt med egna pengar (och ekonomier) är att de vill känna sig ekonomiskt oberoende och fria att göra som de vill med pengar. För att underlätta detta, praktiskt och kanske även psykiskt, är det lämpligare att de har egna konton. När hon och hennes man har lagt pengar till räkningarna och till dagliga inköp av mat, barnens behov och små nödvändigheter i en hushållsbörs tillhör det som blir över på deras respektive konto dem själva. Hos detta par är organiseringen av hushållsekonomin en spegling av deras sätt att betrakta pengar. Tanken är att de ska sköta sina ekonomier utan den andras in- blandning eller insyn. Detta framgår tydligt när vi pratar om det ekonomiska stöd som familjen ibland får från hennes makes föräldrar. De pengar hennes make får från sin pappa är till honom, inte till dem båda och hon har inget med de pengarna att göra. Samma separation av ekonomier framgår när hon tillfrågas om hennes makes sparande och spenderandet av dessa medel. C: Vet du om (make) har nåt sånt konto? IP: Det vet jag inte. Han håller sin egen ekonomi. Vi har inte koll på varann. C: Har (make) synpunkter på vad du gör med dina pengar? IP: Nej, nej, nej aldrig. Det är ändå pengar jag har lagt undan. Hennes man ger delvis samma bild då jag frågar honom om peng- arna som blir över efter räkningarna är betalda och de båda har lagt pengar till hushållsbörsen. Han svarar att han bestämmer själv vad han ska göra med pengar som blir över. De pengar som han har kvar Mitt, ditt eller vårt? efter det att han har betalt sin del av familjens kostnader är hans egna och det behövs inga gemensamma beslut om vad de ska användas till. Han har också utgifter för ett barn från ett tidigare förhållande och ett fritidshus som han betalar helt och hållet själv och som hans fru inte vet så mycket om. Men han har inte en lika stark och tydlig uppfatt- ning om deras ekonomier som separata och skilda som hans fru har. Han verkar se det som att hans pengar också är familjens pengar på ett sätt som hans fru inte gör. Han berättar om bonusar som han får då och då som extra arbetsbelöningar och säger följande om de pengarna: IP: jag har blivit belönad på jobbet och de har jag sett som mina pengar men de har ändå gått till hushållet. Nån gång lade jag dem i ett kuvert, den gången det fanns möjlighet att lägga dem på ett kuvert Då har jag köpt verktyg.