sou · GLB3145 · 1998-01-01 00:00:00 — &¶RVALTA MED MILJ¶ANSVAR 3TATSF¶RVALTNINGENS ARBETE F¶R EKOLOGISK Statens roll är att skapa förutsättningar för alla att bidra till en ekologiskt håll- bar utveckling $ELBET¤NKANDE AV -),*–62$3"%2%$.). Genom tilläggsdirektiv gav regeringen vårdsberedningen (Jo 1968:A) genom tilläggsdirektiv som löpande uppdrag att under hela mandatperioden utreda, formulera och föreslå konkreta åtgärder för att nå en hållbar samhällsutveckling. I detta ingår bland annat att verka för att frågan om miljöansvar och miljö- hänsyn integreras i samhällssektorerna och att föreslå hur regeringens styrning av sektorsmyndigheterna ska kunna utvecklas. Miljövårdsberedningen överlämnade ett delbetänkande Integrering av miljöhänsyn inom den statliga förvaltningen (SOU 1996:112) som innehöll olika förslag för utveckling av myndig- heternas eget miljöarbete. I detta delbetänkande redovisar vi ytter- ligare överväganden och förslag på hur statsförvaltningens ansvar för miljö och hållbar utveckling kan utvecklas med inriktning på rege- ringens styrning av myndigheterna och deras verksamheter. Miljövårdsberedningens ledamöter har utgjorts av riksdagsman , ordförande, generaldirektör , statskon- sulent , biolog , museichef , förvaltningschef , generaldirektör , universitetsrektor och miljörevisor . Från har deltagit kanslichef samt experten (- ). Miljövårdsberedningen överlämnar härmed sitt delbetänkande om förslag till en miljöpolitisk förvaltningsstrategi för statsförvalt- ningen. 3AMMANFATTNING AV ¶VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG %KOLOGISK H¥LLBARHET I ETT F¶RVALTNINGSPOLITISK PERSPEKTIV Begreppet ekologiskt hållbar utveckling ............................ och regeringens styrning av denna....... Myndigheter verkar inom olika samhällssektorer .............. Ekologisk hållbarhet som politisk tvärfråga....................... !RBETSFORMER F¶R EKOLOGISK H¥LLBARHET Ansvar för ekologiskt hållbar utveckling ........................... Statliga myndigheter med ansvar för miljön ...................... 4.3.2 Myndigheter med särskilt sektorsansvar för miljön ........ 4.3.3 Övriga myndigheter med miljörelaterade Myndigheternas generella ansvar ....................................... Miljövårdsmyndigheternas framtida roller......................... Regeringens styrning av de statliga myndigheterna Styrsignaler för ekologisk hållbarhet ................................. Styrformer för ekologisk hållbarhet ................................... Affärsdrivande verk och statliga bolag .............................. En bred delaktighet............................................................. I regeringens direktiv (dir. 1995:22) till Miljövårdsberedningen ges beredningen bl.a. i uppdrag att utreda, formulera och föreslå kon- kreta åtgärder för att nå en hållbar samhällsutveckling. I uppdraget sägs även att beredningen skall lämna förslag på hur regeringens styrning av sektorsmyndigheternas miljöansvar kan utvecklas. Vi har i ett tidigare delbetänkande (SOU 1996:112), Integrering av miljöhänsyn i den statliga förvaltningen, behandlat delar av uppdraget. Betänkandet remissbehandlades och regeringen har med anledning av förslagen beslutat om en pilotverk- samhet med införande av miljöledningssystem i ett 20-tal statliga myndigheter. Regeringen har aviserat att kretsen av statliga myndig- heter med miljöledningsystem successivt skall vidgas . I detta delbetänkande redovisar vi ytterligare överväganden och förslag på hur statsförvaltningens miljöansvar kan utvecklas och effektiviseras. Vi menar att ett brett införande av miljöledningssystem inom statsförvaltningen samt regeringens initiativ för en ekologiskt hållbar samhällsutveckling i vårpropositionen 1997 och handlings- programmet för ekologisk hållbarhet i budgetpropositionen 1997 aktualiserar ett antal förvaltningsstrategiska frågor sett i ett miljö- politiskt perspektiv. Det rör bl.a. ansvarsfördelning och gränsdrag- ningar mellan myndigheter, miljömyndigheternas framtida roller samt utveckling av styrformer. Till skillnad mot våra tidigare förslag angående miljöledningssystem, vilka i huvudsak behandlade frågorna från de statliga myndigheternas perspektiv, är fokus i detta be- tänkande inriktat på regeringens styrning av myndigheterna och deras verksamheter. Våra överväganden och förslag syftar till att bidra till att ut- veckla statsförvaltningens roll i ett ekologiskt hållbart samhälle. Vi vill understryka att detta naturligtvis bara är en av flera vägar att driva samhällsutvecklingen i önskvärd riktning. Näraliggande är den övriga offentliga sektorns, framför allt kommunerna och landstingen, samt näringslivets ansvar och roller. Dessa kräver dock sin särskilda belysning och omfattas inte direkt i detta betänkande. Med statsförvaltningen avses i betänkandet de statliga förvalt- ningsmyndigheterna, affärsverken, statliga bolag samt regeringens eget kansli. Det rör sig om en betydande verksamhet med omkring 240 000 anställda som upphandlar investeringar, varor och tjänster för . 2Sammanfattning av överväganden och förslag 3TATLIG VERKSAMHET I ETT H¥LLBARHETSPERSPEKTIV olika roller och uppgifter samt omfattning gör att den är en central aktör i utvecklingen mot ett ekologiskt hållbart samhälle. Vi anser att krav på hänsyn till en ekologiskt hållbar samhälls- utveckling inom statsförvaltningen måste åtföljas av en betydande höjning av ambitionsnivån. Vi uppfattar att regeringens övergripande mål för en ekologiskt hållbar samhällsutveckling har en större bredd än vad som vanligen har innefattats i begreppet miljöhänsyn. Eko- logisk hållbarhet berör hela samhällsutvecklingen vilket understryker betydelsen av samhällssektorernas och deras aktörers gemensamma ansvar. För statsförvaltningen i sin helhet, inklusive , tror vi att det är viktigt att se på dess arbete mot ekologiskt hållbar utveckling som en lärande process. Med detta menar vi en utvecklad dialog mellan myndigheterna och mellan dessa och respektive departement för erfarenhetsutbyte och utifrån detta en successiv utveckling av styrformer och arbetsmetoder inkl. nödvändiga korri- geringar. För många myndigheter kommer arbetet för ekologisk håll- barhet att innebära att man går från ett tillstånd där verksamheternas miljöaspekter ofta givits låg eller ringa uppmärksamhet till att bedöma och ta ställning till ekologisk hållbarhet i sin myndighets- utövning. Detta kan på en del håll medföra betydande svårigheter som kan vändas till mycket stora utmaningar. !RBETSFORMER F¶R ¶KAD H¥LLBARHET Det är av fundamental betydelse att arbetet med miljö och hållbarhet integreras i övrig verksamhet inom respektive myndighet för att det skall bli framgångsrikt. arbete för en ekologiskt hållbar utveckling måste därför utgå från respektive myndighets uppdrag och den kärnverksamhet som bedrivs. Myndigheternas uppdrag/kärnverksamhet är normalt styrd, reglerad och motiverad av olika författningar. Varje myndighet har rimligen själv den bästa insikten om dessa regelverk och är därför mest lämpade att till- sammans med övriga aktörer inom respektive samhällssektor klarläg- ga brister och problem, att utarbeta förslag till lösningar samt att verka för att de genomförs. Regeringens vision om en ekologiskt hållbar samhällsutveckling är den viktigaste styrsignalen och utgör ett riktmärke för statsförvalt- ningens fortsatta arbete. Innehållet i denna vision måste konkretiseras och omsättas i olika styrformer, beslut och fortsatta initiativ. Det är nödvändigt att använda de formella styrinstrumenten som myndigheterna är väl förtrogna med. Styrinstrumenten används för att förmedla mål och uppdrag, inte för att ange hur verksamheten skall bedrivas. Vi ser inte något behov av att komplettera regelverket för myndighetsstyrningen. Vi ser inte heller något behov av en ny myndighetsorganisation för ekologisk hållbarhet. Hur styrningen sker via de olika regelverken, dvs. vilka styr- signaler som ges, är avgörande för genomslag och framgång i det fortsatta arbetet. Styrsignalerna måste vara tydliga, konkreta och inte kollidera med styrsignaler inom andra politikområden. får inte styrningen ta över myndigheternas eget ansvar och initiativkraft. Principen om sektorsansvar bör vara vägledande för myndigheternas arbete för en ekologiskt hållbar utveckling. Vi anser dock att det finns en risk att fastna i formfrågor rörande ansvarets bredd och djup när det verkställs på myndighetsnivån. Därför vore det mer relevant att tala i termer om ett samhällsansvar för miljö och ekologisk hållbarhet. Detta skulle stämma bättre överens med det ansvar som alla aktörer i samhället förväntas ta, från den enskilda individen till aktörer eller grupper av aktörer inom privat och offentlig sektor. Alla myndigheter inom statsförvaltningen skall ges ett generellt ansvar att ta hänsyn till ekologiskt hållbar utveckling inom ramen för sin kärnverksamhet. Styrformen för detta är verksförordningen där regeringen aviserat en ändring i dess 7§ med innebörden att myndig- heterna skall beakta ekologiskt hållbar utveckling. I inledningsskedet tror vi att det är viktigt med särskilda insatser som t.ex. dialog, informations- och kunskapsspridning. Här kommer miljömyndig- heterna att kunna ha en nyckelroll tillsammans med . Vi föreslår därför att regeringen ger miljömyndigheterna i uppdrag att i samverkan ta fram förslag på en generell informations- och utbildningsstrategi inklusive konkreta handledningar och utbildningsmaterial. Vi vill i detta sammanhang peka på möjlig- heterna till samverkan med universitet och högskolor. Det är viktigt att departementen för en dialog med sina respektive myndigheter i dessa frågor. Vi anser att den informella och fortlöpande s.k. mål- och resultatdialogen mellan departement och de olika myndigheterna är ett lämpligt forum. Vi anser att en stödfunktion för departementens arbete och dialog med myndigheterna bör övervägas åtminstone i initialskedet då det i många fall kommer att röra sig om nya problemställningar. Detta stöd kan ske i form av ett projekt inom . Hur det skall utformas närmare avgörs inom men vi vill peka på möjligheten att beakta behovet i samband med att även inför ett miljöledningsystem. En åtgärd för att på kort sikt förbättra samordningen av regeringens styrning kan vara att inrätta en organisation med kontaktpersoner i departementet för stöd till och för uppföljning av övriga departements och samhällssektorernas insatser. departementen bör även innefatta utbildning av chefer, handläggare och kommittéanställda. Förutom det generella ansvaret anser vi att ett antal myndigheter skall ges en särskild roll som ansvarsmyndigheter. Det är sådana myndig- heter där en anpassning av kärnverksamheten är särskilt viktig för en ekologiskt hållbar utveckling. Detta innebär en vidgning av den krets av myndigheter som har tilldelats ett särskilt sektorsansvar för miljön inom respektive områden. Vi föreslår att regeringen ger ett särskilt ansvar till 28 centrala myndigheter som verkar inom viktiga områden för en ökad ekologisk hållbarhet: , , , , , den nya ener- gimyndigheten, , , , , Jord- bruksverket, , Geologiska Undersökning, , , , , , , , , , , , Försvarsmakten, Sida, Kommerskollegi- um, . Därutöver anser vi att alla länsstyrelser skall ges ett särskilt ansvar eftersom de på regional nivå har sitt uppdrag inom de flesta av dessa områden. Ansvarsmyndigheter bör i den årliga resultatredovisningen (ÅRR) redovisa insatser och resultat av sitt arbete för ekologisk hållbarhet. Vi anser att styrningen av ansvarsmyndigheterna bör ske ge- nom dels en precisering av ansvaret i myndighetsinstruktionerna, dels genom regleringsbreven. Därutöver tror vi att det är viktigt att på samma sätt som för det generella ansvaret bedriva, åtminstone i initialskedet, olika processer för att öka och utveckla kompetens, insikt och engagemang. Myndigheternas kostnader förknippade med insatser skall nor- malt rymmas inom befintliga anslag och ramar. För större insatser på samhällssektornivå bör ansvarsmyndigheterna ges ett generellt uppdrag att föreslå hur eventuella kostnader bör fördelas. I detta sammanhang är det viktigt att departementen konkretiserar innehållet i det särskilda ansvaret. Det särskilda ansvaret innebär bl.a. att: ·identifiera och kvantifiera den miljöpåverkan som verksamheten inom ansvarsområdet medför, ·utifrån de nationella målen sätta mål för hur verksamheten inom området skall bli ekologiskt hållbar, ·konkretisera behovet av åtgärder för att dessa mål skall nås och verka för att dessa åtgärder genomförs, ·fortlöpande följa utvecklingen inom ansvarsområdet, inklusive effekter på miljön av genomförda åtgärder, ·återrapportera till såväl aktörerna inom ansvarsområdet som till regeringen. Hur åtgärdsansvaret för tvärsektoriella problem skall fördelas är enligt vår uppfattning något som får analyseras från område till område. Vi föreslår att ges i uppdrag att, tillsam- mans med berörda myndigheter, utarbeta förslag på hur ansvaret skall fördelas för de tvärsektoriella frågorna. En viktig aspekt blir att beakta de styrmöjligheter och bemyndiganden som respektive myn- dighet förfogar över och där så är påkallat föreslå ändringar. Vi anser att miljömyndigheterna i princip bör bibehålla sina roller med vissa modifieringar. Detta utesluter inte att de kommer att ha stabsmyndighetsliknande funktioner gentemot regeringen i egenskap av expertmyndigheter. Förutom sina kärnverksamheter skall mil- jömyndigheterna vara pådrivande, uppföljande och utvärderande. Däremot vill vi tona ner den samlande rollen mot bakgrund av övriga myndigheters ansvar för att utveckla sin verksamhet mot ekologisk !FF¤RSDRIVANDE VERK OCH STATLIGA BOLAG Det finns inte några principiella skillnader mellan de affärsdrivande verken och förvaltningsmyndigheterna när det gäller regeringens styrformer. Vi har också i vårt förslag till myndigheter med särskilt ansvar föreslagit ett antal affärsdrivande verk. Däremot är det inte möjligt för staten att direkt ålägga ett statligt bolag samma ansvar för miljöfrågor och ekologisk hållbarhet motsvarande det ansvar som kan läggas på myndigheter. Vi tycker dock att det är viktigt att alla statliga bolag arbetar för ekologisk hållbarhet. Ett sätt för staten att verka i denna riktning är att utge riktlinjer för detta. Vi föreslår därför att regeringen ger Naturvårds- verket i uppdrag att utarbeta ett förslag till sådana riktlinjer som stöd för bolagens fortsatta arbete. Detta bör inkludera en uppföljning och utvärdering av de statliga bolagens miljöarbete. Det är viktigt att i största möjliga mån delegera ansvaret för genomförandet, inte bara från regeringen till myndigheterna, utan också vidare till regionala, lokala myndigheter och aktörer inom ansvarsområdet. Vi anser att det finns behov att stärka samverkan i form av re- gionala nätverk för ekologisk hållbarhet. Verksamheten bör ha till uppgift att knyta ihop tillgängliga kunskaper och erfarenheter av praktiskt tillämpat arbete och att huvudsakligen engagera regionala myndigheter, kommuner och företag. Vi anser att länsstyrelserna är ett naturligt nav för sådana nätverk. En viktig del av förverkligandet av regeringens program för en ekologiskt hållbar samhällsutveckling är hur programmet kan ges ett uppföljningsbart innehåll och i vilken utsträckning myndigheterna förmår prioritera det i sina verksamheter. Vi anser att det är bra att regeringen kopplar hänsyn till ekolo- giskt hållbar utveckling i myndigheternas verksamhet till de övriga effektivitetskrav som ställs. Den lämpligaste formen är att kraven anges i de årliga regleringsbreven. Det vore olyckligt om helt nya berednings- och beslutsformer etablerades inom detta område. Införandet av en budgetram för ekologisk hållbarhet i statsbudgeten är en fråga som bör analyseras ytterligare. Syftet skulle vara att tydlig- göra den finansiella och verksamhetsmässiga helheten samt att fram- hålla sambanden mellan insatser inom olika sektorer och departe- mentsområden. Vi föreslår att, utifrån hitintills bedrivet arbete kring miljörä- kenskaper, en redovisning görs på försök som bilaga till budgetpropo- sitionen i full vetskap att fortsatt utvecklingsarbete är nödvändigt. Vi anser vidare att en form av plan för ekologisk hållbarhet, i likhet med regeringens årliga finansplan, utvecklas. Syftet med planen bör bl.a. vara att ange mått för de olika sektorernas insatser . 3Ekologisk hållbarhet i ett förvaltningspolitisk perspektiv 3AMMANFATTNING AV ¶VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG ·Regeringens övergripande mål för en ekologiskt hållbar sam- hällsutveckling har en större bredd än vad som vanligen innefat- tas i hänsyn till miljön. roll är därmed förenad med krav på betydande höjning av ambitionsnivån inom statsför- valtningen. ·De sammanhållande krafterna måste vara starka - verka för en helhetssyn och sektorsövergripande lösningar - för att statsför- valtningen i sitt sektoriella arbete skall bli den kraft och det före- döme som är önskvärd. Visionerna och signalerna om hänsyn till miljön och en hållbar samhällsutveckling har givits från den politiska nivån under en längre %N GOD LIVSMILJ¶ ARBETE ¥T ALLA V¤LF¤RD SOCIAL OMSORG OCH R¤TTVIS F¶RDELNING ¤R GRUNDSTENARNA I REGERINGENS PO LITIK !NSVAR F¶R MILJ¶ OCH RESURSHUSH¥LLNING SKALL PR¤GLA SAMH¤LLSLIVETS ALLA OMR¥DEN TALETS UPPGIFT ¤R ATT ST¤LLA OM SAMH¤LLETS ALLA VERKSAMHETER I EKOLOGISK RIKT NING ) 3VERIGE FINNS GODA F¶RUTS¤TTNINGAR ATT F¶RENA GOD MILJ¶ MED V¤LST¥ND OCH FULL SYSSELS¤TTNING Detta sades i propositionen En god livsmiljö (prop. 1990/91:90 s. 11) och skulle mycket väl även kunna sägas i ett program om ekologisk hållbarhet inför 2000-talet. 3VERIGE SKALL VARA EN P¥DRIVANDE INTERNATIONELL KRAFT OCH ETT F¶REG¥NGSLAND I STR¤VAN ATT SKAPA EN EKOLOGISKT H¥LLBAR UTVECKLING Statsministern i regeringsförklaringen . $ET ¤R ANGEL¤GET ATT EN EKOLOGISK GRUNDSYN TILL¤MPAS P¥ ALLA PLANERINGSNIV¥ER )NTE MINST ¤R DETTA N¶DV¤NDIGT F¶R ATT TILLGODOSE DE EKOLOGISKA KRAV M¤NNISKOR OCH BIOLOGIS KA VARELSER ST¤LLER SOCIALT PSYKISKT OCH FYSISKT P¥ T EX STADS OCH BOSTADSMILJ¶N %TT EKOLOGISKT H¥LLBART SAMH¤LLE FORMAS GENOM INSATSER P¥ M¥NGA NIV¥ER OCH AV M¥NGA AKT¶RER 3TATENS ROLL ¤R ATT SKAPA F¶RUTS¤TTNINGAR F¶R ALLA ATT BIDRA TILL EN EKOLOGISKT H¥LLBAR UTVECKLING $ET ARBETE SOM REDAN P¥G¥R KOMMER ATT F¶RB¤TTRINGAR -EN DET BEH¶VS OCK S¥ SK¤RPTA STYRMEDEL OCH INCITAMENT SOM STYR I R¤TT RIKT NING 3TATEN B¶R VIDARE VARA ETT F¶RED¶ME F¶R EKOLOGISK H¥LLBARHET I SIN EGEN VERKSAMHET $EN OFFENTLIGA UPP HANDLINGEN ¤R I DETTA SAMMANHANG ETT VIKTIGT VERKTYG skiljer de båda citaten. Det första är hämtat från propositionen om regional utveckling och hushållning med mark och vatten (prop. 2, s. 131). Det andra citatet kommer års ekonomiska vårproposition (prop. 1996/97:150 bil 5, s. 5-6), regeringens senaste redovisning av arbetet för ekologisk hållbarhet. Även om signalerna om en hållbar samhällsutveckling sålunda varit tydliga under snart tre decennier har det först genom vårpropo- sitionen och budgetpropositionen 1997 gjorts till en uttalad samlad vision för den fortsatta färdriktningen. I denna vision ligger också en uttalad viljeyttring när det gäller statsförvaltningens egen roll i denna process. Ett uppdrag till hela statsförvaltningen att verka för en ekologiskt hållbar utveckling. Detta ställer krav på en förvaltnings- strategi. 3.1Begreppet ekologiskt hållbar utveckling Begreppet hållbar utveckling är av relativt ungt datum och dess närmare innehåll ännu opreciserat, inte minst i fråga om hur kraven skall uppfyllas av de olika samhällssektorerna. Den oftast citerade definitionen är den som presenterades av FN:s kommission för miljö och utveckling (den s.k. ): %N UTVECKLING SOM TILLFREDSST¤LLER DAGENS BEHOV UTAN ATT ¤VENTYRA M¶JLIGHETERNA F¶R FRAMTIDA GENERATIONER ATT TILLFREDSST¤LLA SINA BEHOV Definitionen låg till grund om miljö och utveckling (den s.k. ) och gavs där ett mer konkret innehåll genom . Regeringens mål och politik för en hållbar utveckling har redovisats i olika sammanhang, bl.a. i den s.k. UNCED-propositionen (prop. 1993/94:111) och senast ekonomiska vårproposition (prop. 1996/97:150). Ur regeringens skrivelse (skr. 1996/97:50 s. 3) På väg mot ett ekologiskt samhälle har vi hämtat följande svenska definition: %TT EKOLOGISKT H¥LLBART SAMH¤LLE ¤R ETT SAMH¤LLE D¤R M¤NSKLIG VERKSAMHET INTE SKADAR H¤LSA KLIMAT ELLER EKO SYSTEM $ET ¤R ETT SAMH¤LLE SOM ¤R INRIKTAT P¥ F¶RNYBARA RESURSER OCH SOM HUSH¥LLAR MED DE RESURSER SOM ST¥R TILL BUDS S¥ ATT DE R¤CKER ¥T ALLA OCH I FRAMTIDEN ekonomiska vårproposition framhåller regeringen att samhällets ekologiska hållbarhet på lång sikt är avgörande för vårt lands välstånd och våra utvecklingsmöjligheter. Tillsammans med insatser av ekonomisk, social och kulturell art formar de vår gemensamma framtid. Vad innebär då en ekologiskt hållbar utveckling? I grunden handlar det om tre saker enligt regeringens övergripande mål: ·3KYDDET AV MILJ¶N Utsläppen av föroreningar skall inte skada människans hälsa eller överskrida naturens förmåga att ta emot eller bryta ner dem. Det betyder att för naturligt förekommande ämnen skall utsläppen minskas till sådana nivåer att störningen av de naturliga kretsloppen minimeras. Det betyder också att använd- ning och förekomst av skadliga ämnen för miljön avvecklas och ersätts med mindre skadliga. Den biologiska mångfalden ska be- varas ·%FFEKTIV ANV¤NDNING AV JORDENS RESURSER. Så långt som möjligt ska försörjningen baseras på ett långsiktigt hållbart nyttjande av förnybara resurser. Det betyder att användningen av resurser inte får överskrida den takt med vilken naturen skapar nya och att ma- terial bör återvinnas i ett kretslopp. Ekosystemens långsiktiga pro- duktionsförmåga ska behållas. Vi ska hushålla med icke förnybara resurser så att vi hinner utveckla förnybara ersättningar ·(¥LLBAR F¶RS¶RJNING OCH NYTTJANDE AV F¶RNYBARA RESURSER Tillväx- ten av befolkning och ekonomier i världen medför att användning- en av energi och andra naturresurser måste bli mycket effektivare än den är . Flödena av energi och material kan därmed mins- ka. Samhällsplanering, teknikutveckling och investeringar bör där- för inriktas på resurssnåla processer och produkter I grunden finns det alltså en mycket stark koppling mellan miljö- hänsyn/ anpassning och ekologiskt hållbar utveckling. Begreppet ekologisk hållbarhet år dock bredare, att verka för en ekologiskt hållbar utveckling innebär mer än att ta hänsyn till miljön. Begreppet tangerar hållbarhetsperspektivets alla dimensioner, social, kulturell och ekonomisk utveckling. Även om det är miljön som sätter de yttre ramarna för samhällsutvecklingen i begreppet hållbar utveckling måste alla aktörer beakta de andra hållbarhetsperspektiven när de verkar för en ekologiskt hållbar utveckling, t.ex. bidrag till fler arbeten, en hållbar ekonomisk tillväxt och positiv social utveckling. En ekologiskt hållbar samhällsutveckling är en vision. De övergripande målen för denna vision måste brytas ner i mål och strategier för ett framgångsrikt arbete. Det finns en relativt om- fattande mängd förslag på mål och strategier. Kretsloppsdelegationen har lämnat en strategirapport för kretsloppsanpassade material och varor (1997:14) vilken behandlar strategier för samhällsutvecklingen i stort. har till regeringen överlämnat en rapport (Rapport 4765) med reviderade mål för miljöarbetet/ ekologisk hållbar samhällsutveckling. har också avrapporterat från det s.k. 2021 projektet om vilka strategier som krävs för att nå ett önskat miljötillstånd (Rapport 4747). Exempel på mer sektorsanknutna mål och strategier finns i kemikommitténs avlämnade förslag (SOU 1997:84), kommunikations- kommitténs slutbetänkande (SOU 1997:35) och om förslag till utformning av ett sektorsansvar för miljömålen i konsumentpolitiken (Rapport 1997:19). Länsstyrelserna har tagit fram strategier för den regionala miljön (STRAM-rapporter). Sammanfattningsvis kan det konstateras att det inte föreligger någon brist på underlag eller idéer för ett kraftfullt agerande i ekologiskt hållbar riktning.