sou · GLB3139 · 1998-01-01 00:00:00 — Det har nog med min läggning att göra. Att jag är lite försiktigt av mig när det gäller att ödsla pengar till höger och vänster. Jag försöker hålla i pengarna ganska hårt. Men när det gäller hem och trivsel då får hon väl tjata på mig ett antal gånger. Sedan ger jag med mig. För att få en bild av hur fördelningen av strategisk kontroll generellt ser ut fick de som deltog i vår surveyundersökning svara på frågan vem av makarna eller samborna som har störst inflytande över större ekonomiska beslut. En mycket stor majoritet uppger att båda har lika stort inflytande. Bortsett från det kvinnliga förvaltningssystemet, där nästan en fjärdedel () uppger att det är kvinnan som bestämmer mest över sådana beslut, är skillnaderna mellan familjer Kontrollen och fördelningen av pengarna som organiserar sin ekonomi på olika sätt näst intill obefintliga. I mellan åtta och nio fall av tio svarar man att båda parters inflytande är lika stort. Också svaren på frågan vem som ytterst fattar beslut i viktiga frågor som rör familjen bildar ett liknande mönster. Hur inverkar då makarnas relativa inkomster på inflytandet över ekonomiska beslut? Som vi nämnde i inledningskapitlet kan vi enligt den så kallade resursteorin för äktenskaplig makt förvänta oss att den som tjänar mest också är den som bestämmer mest i sådana frågor (Blood och , 1960; Blumstein och , 1983; Scanzoni, 1970). Också med utgångspunkt i vissa teorier om könsstratifiering är detta en rimlig hypotes (t ex Blumberg och , 1989). Vår analys tyder dock på att det oberoende av makarnas eller sambornas relativa inkomster är vanligast att större ekonomiska beslut fattas tillsammans. En mycket stor majoritet av både kvinnor och män i de tre lönekategorierna uppger att båda har lika stort inflytande över sådana beslut. Dock är det något vanligare att mannen slutgiltigt bestämmer över större ekonomiska frågor i familjer där hans lön är mycket högre än hustruns. Av dem som svarat uppger i sådana familjer att mannen slutgiltigt fattar större ekono- miska beslut (av männen och av kvinnorna). Knappt några i dessa familjer uppger att det är kvinnan som bestäm- mer. I likalönefamiljer är det som uppger att det är mannen som bestämmer mest. Lika många uppger att det är kvinnan (se tabell 26). Tabell 26 Makars/sambors relativa löner och inflytande över större ekonomiska beslut. Kvinnan lika mycket eller mer Kvinnans inkomst i förhållande till sin mans kan alltså göra en viss skillnad när det gäller beslut över större inköp, men detta gäller långt ifrån i alla familjer. Också svaren på frågan vem som har störst inflytande över vad pengarna ska användas till visar att detta knappast alls varierar med makarnas relativa löner. En mycket stor majoritet i alla kategorier uppger att båda har lika mycket att säga till om när det gäller pengarnas användning. De utgifter vi har diskuterat gäller i stor utsträckning gemen- sam konsumtion. Bostaden, telefonen, elektriciteten kommer ju alla familjemedlemmarna tillgodo i ungefär lika stor omfattning. När det däremot gäller personlig konsumtion skulle det i princip kunna finnas avsevärda skillnader mellan familjemedlemmar, variationer som möjligen speglar individens tillgång till hushållets ekonomiska resurser. Personlig konsumtion kan därför i någon mån fungera som en indikator på ekonomisk jämlikhet mellan makar och sambor (jfr , 1989). Låt oss börja med att säga att det tycks som om många svenska kvinnor och män har en relativt stor ekonomisk självständighet. Exempelvis har nio av tio kvinnor, och drygt tre av fyra män, egna bankkonton. Det är också vanligt att makar och sambor har egna kreditkort. Det har drygt hälften av männen och knappt hälften av kvinnorna (respektive ). Skillnaderna mellan olika kategorier är dock ganska stora. Kvinnans lön i förhållande till sin man ger utslag. I likalönefamiljer har sex av tio kvinnor (och fem av tio män) egna kreditkort. Tjänar mannen mer sjunker andelen till drygt fyra av tio kvinnor (och ökar till nästan sex av tio män). Ännu större betydelse har kvinnans absoluta lön. Av dem som tjänar har tre fjärdedelar kreditkort. För kvinnor som tjänar är andelen knappt en tredjedel (). Antagligen som en följd av låga löner har bara var tredje småbarnsmamma eget kreditkort. Däremot har ungefär två tredjedelar av kvinnorna i högre tjänstemannafamiljer egna kredit- kort. För kvinnorna i arbetarfamiljer är andelen en tredjedel. Motsvarande siffror för männen är . I den mån innehav av ett eget kreditkort säger något om kvinnans ekono- miska självständighet relativt sin man får vi alltså konstatera att denna varierar kraftigt med både familjens klassposition och med kvinnans lön. Vår survey visar att merparten kvinnor och män i svenska familjer disponerar över pengar som de kan spendera för egen räkning. Det är en större andel kvinnor än män som uppger att de har sådana pengar (), vilket möjligen kan bero på att innebörden av personliga pengar uppfattas på olika sätt. Våra resultat visar också att det oavsett hur hushållsekonomin organiseras är något fler som anser att kvinnan använder mer pengar för personligt bruk, fast skillnaderna är inte stora. Drygt två tredjedelar () upplever att båda makarna använder lika mycket pengar till sig själva, en femtedel () att kvinnan gör av med mer och att Kontrollen och fördelningen av pengarna mannen konsumerar mer. Det är kvinnorna som oftare uppger att det är de som spenderar mest. Det gör (anser att mannen gör av med mest pengar). På motsvarande sätt uppger en större andel av männen att det är de som gör av med mest pengar för eget bruk (). I detta avseende skiljer sig våra resultat från dem som framkommit i några brittiska undersökningar. Dessa tyder på att kvinnorna i allmänhet har mindre pengar för personligt bruk än männen (, 1994; , 1990). Möjligen kan skillnaden mellan länderna förklaras med att det bland svenska kvinnor är betydligt mera sällsynt att inte ha en egen inkomst. Vad används personliga pengar till? Det kan vara till kläder, nöjen, skivor, cigaretter, böcker eller lunch på jobbet. Hur mycket pengar makar spenderar på sig själva utan att rådfråga sin partner varierar avsevärt. som inte har barn menar att det går bra så länge det rör sig om någon hundralapp, men att hon om det börjar bli flera hundra vill diskutera det med sin sambo. Familjen har god ekonomi. som tjänar lika mycket som sin man berättar att hon inte skulle tveka att köpa något för ett par . Om jag skulle köpa en päls eller något sådant, då skulle jag be- rätta det innan, och kanske till och med en kappa, om det var fle- ra tusen. Men i princip så kommer aldrig att klaga, så mycket kläder köper jag inte. Men skulle jag köpa en päls så skulle jag naturligtvis säga det först. Jag går inte och köper en stereo heller, utan att fråga. Men något för köper jag helt utan skrupler om jag tycker att jag behöver det. Även och , som också har en god ekonomi, upplever båda att det går bra att handla för relativt stora belopp, även om sätter gränsen lägre än när hon säger att hon kan köpa en blus om den kostar fyrahundra kronor, och jag vet att vi har betalat räkningarna. upplever det på liknande sätt. om jag känner att jag behöver något inom rimlighetens gräns, till exempel ett par skor, då köper jag ett par skor och struntar i vad tycker eller det gör jag inte men jag köper ett par skor och jag behöver inte ringa från jobbet och fråga om jag får köpa ett par skor, utan det gör jag. Familjer som har svårt att få pengarna att räcka till hamnar snabbt vid rimlighetens gräns. För och som knappt ens har pengar till det allra viktigaste kan onödig konsumtion för ett par tior leda till konflikter (se vidare kapitel 5). När får frågan hur mycket egna pengar hon har svarar hon att: [frågan] låter lite lyxig. Vi har givetvis alltid försökt att ha ett par hundra var som fickpengar. Jag menar, vi är vuxna männi- måste man äta en lunch på stan. snusar och jag tycker om att läsa tidningar. Så har jag unnat mig en tidning, eller något sådant. Ny det kan vara såna , men det är ju minimala pengar. Det är ju inte att gå och köpa en massa kläder eller gå ut på stan och roa sig. Det har inte funnits så mycket pengar över. Det finns klara mönster när det gäller makarnas personliga konsum- tion och deras allmänna ekonomi. För dem som har gott om pengar är det ganska oproblematiskt att spendera några hundralappar på sig själv utan att diskutera saken med sin partner. För dem som har svårt att få hushållsekonomin att gå ihop är det nästan uteslutet att göra på det viset. Några liknande skillnader mellan makars inbördes konsum- tion har vi inte funnit. De flesta upplever att pengarna fördelas rättvis och några större skillnader i tillgången till egna pengar tycks makar och sambor inte uppleva. Det pågår med andra ord en omfattande inkomstfördelning inom hushållen. 5.Missnöje, konflikter och uppl ö s- ning Det har fra mskymtat att makar och sambor inte alltid ä r eniga om hur ansvaret och plikterna i familjen ska fördelas. Nå gon av parterna ifrå gasätter då ö msesidigheten i utbytet av pengar, varor eller tjänster och upple ver att den andra i större utsträc kning får sina öns kemål och intresse n tillgodosedda (jfr Björnber g och , 1997).1 Att den typen av konflikter inte är ovanliga framgår av våra intervjuer med familjerådgivare. [Konflikterna handlar ofta om] det här med vem som ska sköta hemarbetet, vem som ska hämta ungarna på dagis och varför betyder ditt jobb mer än mitt och varför får du göra dom här sa- kerna som du vill medan jag får ta hand om ungarna. vad man gör med pengarna det här med slösaktighet. Man kan hacka på varandra eller gräla om hur man fördelar pengar. Före komsten av konflikter knappast nå got att för vånas ö Dels är den en lo gisk föl jd av att hushållets or ganisering inte län gre uppfattas som istället har bli vit före mål för förhandlin gar. Det betyder ju att varje par måste prö va sig fram till sin rollfördelnin g. Dels gälle r förhand- lingarna resurser som å ena sidan i allmänhet värderas hö gt, men å andra sidan endast finns i begränsad o mfattning. Konflikterna om arbetsfördelnin g och pengar kan vara mer eller mindre uttalade. artikuleras de ö verhuvudtaget inte och ibland rör si g oenighe- ten om mindre detaljer snarare än o m helheten. Andra gån ger kan det vara frå ga om öppna konflikter i form av oenighet och gräl . 1I detta kapitel börjar vi använda oss av intervjuerna med familjerådgivarna, familj e- rättssekreterarna och de frånskilda kvinnorna och männen. 2Uppgiften för familjerådgivare är att få par som upplever äktenskapliga problem att tala ut om dessa med varandra. Familjerådgivningen bygger på frivillighet och är se k- retessbelagd. Den har byggts ut kraftigt. finns cirka femtio fa- miljerådgivningsbyråer som finansieras av kommuner och landsting. Därtill kan lä g- gas ytterligare tjugofem byråer som drivs i kyrkans regi. har varje kommun skyldighet att sörja för att par som vill ha familjerådgivning också får det (, 1994). kan vara fråga om djupgående motsättningar mellan makarna där det ibland finns fysiska maktövergrepp med i bilden. Att döma av våra surveydata är det stora flertalet kvinnor och män ganska tillfreds med hur pengarna hanteras i deras familj. Nästan åtta av tio uppger att de är nöjda med hur ansvaret för ekonomin är fördelat och ytterligare en knapp femtedel att de varken är nöjda eller missnöjda. De flesta, åtta av tio, anser att båda makarna har lika stort inflytandet över hushållsekonomin. Och en överväldigande majoritet (mer än nio av tio) svarar att de tycker att fördelningen av pengar är rättvis i det stora hela. Att både kvinnorna och männen i allmänhet är tillfredsställda med organiseringen av hushållsekonomin innebär dock inte att det helt saknas konflikter. I ungefär var fjärde familj skiljer sig ibland eller ofta makarnas åsikter om hur de ska använda pengarna. Och nästan var tredje av dem som svarat på vårt frågeformulär uppger att de ibland eller ofta blir oense om pengar med sin make eller sambo. Mera sällsynt är det dock att oenigheten resulterar i gräl. Inte heller är det vanligt att man håller tyst för husfridens skull (se tabell 27). Tabell 27 Förekomst av konflikter om hushållsekonomin. Ofta/ganska ofta Åsikter om pengar skiljer sig åt Håller ibland tyst för husfridens skull *Skillnaderna mellan kvinnor och män är negligerbara. Svarsfördelningarna skiljer sig som mest 1–. Enligt de familjerådgivare vi har talat med är konflikter om pengar ofta relaterade antingen till hushållens ekonomiska situation eller till makarnas respektive personlighet. Våra intervjuer bekräftar den iakttagelsen. Oenighet om pengar tycks framförallt ha sin grund i att makarna har svårt att få pengarna att räcka och/eller i att deras sätt att hantera pengar skiljer sig åt. Missnöje, konflikter och upplösning Konflikter om pengar är inte alltid särskilt allvarliga. uttrycker de snarare en lättare irritation än ett djupare missnöje. och exemplifierar att pengar kan bli ett irritationsmoment när den ena parten är försiktigare med pengarna än den andra. stretade emot när ville köpa möbler och annat till hemmet. Men det var ändå hon som oftast fick sin vilja igenom, och när saker och ting väl var på plats kände sig även ofta tämligen nöjd. Men förargar sig ibland också på att handlar för mycket kläder och andra saker . Det är klart att jag kan pipa om hon har gått och köpt en dyr kap- pa. Jag kan väl ha synpunkter på det. Var det nödvändigt, du som har så många kappor? Men det är ju inte värre än att man kan ta det. Det är ju typiskt fruntimmer. Det är dock inte bara slösaktighet som kan uppfattas som ett problem. tycker istället att är alltför återhållsam med pengarna. I takt med tiden utjämnas skillnaderna i sättet att se på pengar. Typiskt är att den av parterna som är mest ekonomisk och sparsam utövar större inflytande över den som är mer slarvig och oekonomisk. berättar hur hennes pojkväns sätt att hantera pengar har blivit likt hennes eget. gjorde han oftast slut på sina pengar ganska snabbt så att inget var kvar när lönen kom. Han sparade ingenting. Sedan han och flyttade ihop har han blivit mer ekonomisk. Och han har på inrådan börjat spara. berättar om en liknande utveckling hos hennes man (Brodin, 1997). var det jag som alltid skötte räkningarna och det var alltid jag som såg till att vi storhandlade och mycket såna sa- ker. Och det var en ny upplevelse för min man, för när han fick se vad det egentligen kostade att handla smart, då trodde han inte att det var sant. För han visste bara vad det kostade på BP-macken. berättar att det är hon som har förändrats sedan hon träffade sin man. Hon upplever att hon har lärt sig väldigt mycket när det gäller hushållsekonomi. När hon träffade var hon jätteslösaktigt och hade inställningen: Pengar, ska man spara sånt?. Han tycker att och han numera har en ganska likartad inställning till pengar. Och han upplever att det är han som ligger bakom förändringen. När vi träffades tror jag att det var annorlunda. Då var det mer pengar in och pengar ut. tror jag hon tänker mer eller jag tror att jag har format henne, eller tjatat i henne vikten av att spa- ra och inte ha lån om man [inte behöver]. Det är dock inte alltid makars sätt att sköta pengar närmar sig varandra. I våra intervjuer med skilda och separerade kvinnor och män framkommer att olikheter i ekonomisk läggning kan utgöra en ständig konflikthärd, vilket också bekräftas i intervjuerna med familjerådgivare. berättar att pengar var det som han och hans före detta hustru var riktigt oense om , detta trots att parets ekonomi var ganska god. , som tjänade betydligt mer än sin hustru, kontrollerade hushållets ekonomi och betraktar sig själv som den mest ekonomiska och sparsamma av de två. Hustruns sätt att handskas med pengar blev för honom ett stort problem. Till exempel upplevde han att han måste ansvara för att det fanns pengar till oförutsedda utgifter och andra extrautgifter. Detta gjorde han genom att spara av den pott som han och hans hustru hade bestämt att de skulle få disponera för eget bruk. Jag kände att jag måste spara dem för annars går det åt helvete, säger och tillägger att hon sparade aldrig. Jag ville alltid ha en buffert, jag ville lägga undan pengar. Jag visste att det kunde hända saker. Saker kunde gå sönder, och än- nu mer när man köpte hus. Det första vi fick göra var att byta panna när vi flyttade in. Men någon buffert fanns inte, utan när månaden var slut så var pengarna slut. Det gick inte att leva så. I alla fall inte när man hade barn och hus. På så vis var det nästan en lättnad för mig när det blev skilsmässa. berättar att det var först när hon och hennes före detta man fick barn som hon började uppleva det som ett problem att han lät pengarna rinna mellan fingrarna. Som förälder tyckte hon inte att de kunde leva på samma sätt som tidigare: att man skulle få pengar så levde man på knäckebröd och makaroner. Det går liksom inte när man har barn. Men hans filosofi, han får en bunt med pengar och stoppar i fickan och oj, det var sista hundralappen och det är kvar. Det bråkade vi om också. Det går inte att hålla på så där. Nawals och konflikt gällde framförallt kontrollen över pengarna. berättar att hon blev fullständigt isolerad när hon och gifte sig och flyttade till hans hemstad. Hon beskriver den som ett helvete. Den enda människa hon träffade var sin man, men han var på jobbet . Själv var hon arbetslös. Därför satt hon mest ensam i lägenheten och längtade hem Missnöje, konflikter och upplösning till släkt och vänner i . blev gravid och födde en pojke. När han hade blivit några månader ville fara till sitt hemland för att besöka sina anhöriga och visa dem barnet. Då började konflikterna över pengarna på allvar, berättar hon. Hennes man vägrade att låta henne resa. Medan hans argument var att de inte hade råd, anser att motivet var ett annat. Hon tror att han var rädd att hon inte skulle komma tillbaka med barnet och hon upplever att mannen genom att hålla igen på pengarna försökte kontrollera hennes liv. Det började innan jag ville åka hem. Han ville bestämma över min ekonomi hur mycket pengar jag hade på mig. frågade han hur mycket jag har på mitt konto. För Nawals före detta man blev kontrollen över pengarna ett maktmedel. Det finns flera liknande exempel i våra intervjuer med frånskilda. Vi berättade tidigare om , och att hela hennes lön användes till att betala amorteringarna för huset. Hennes före detta man hade hand om resten av pengarna och skrev ut checkar när behövde handla. berättar att detta sätt att handha pengarna fungerade bra så länge förhållandet mellan makarna var gott. Men när de äktenskapliga problemen tornade upp sig kom det att innebära stora nackdelar för . Hennes man började då att hålla hårt i checkhäftet och var ovillig att ge henne pengar till nödvändiga utgifter och, exemplifierar , ibland fick man tjata så att man kunde gå och storhandla. Tabell 28 visar att konflikter om pengar är vanligast i familjer där kvinnan kontrollerar hushållsekonomin. En rimlig förklaring är att dessa familjer i större utsträckning än andra har svårigheter med att få hushållsekonomin att gå ihop. Om än inte lika uttalat gäller detta också familjer med en genuint gemensam hushållsekonomi. Nästan hälften () av familjerna med kvinnlig förvaltning och en tredjedel () av dem med genuint gemensam pott uppger att de som gått har haft ekonomiska problem. I familjer med en manligt kontrollerad pott – som i lägre grad upplever ekonomiska problem – är det inte lika vanligt med konflikter om pengar. Par med separata ekonomier är däremot ganska ofta oense om pengar, trots att deras ekonomi i allmänhet är god. Det beror sannolikt på att dessa par i större utsträckning än andra upplever att de disponerar över olika mycket pengar (se kapitel 4). Tabell 28 Allokeringssystem och förekomst av konflikter om pengar. Håller ibland eller ofta tyst för husfridens skull Brist på pengar utgör en källa till konflikter. På grundval av sina erfarenheter uppskattar familjerådgivarna som deltar i vår undersök- ning att konflikterna över pengar har ökat i takt med arbetslösheten. tycker jag det var mer prat om hur man fördelar pengar, erinrar sig en av dem, medan det nu framförallt är massor av oro över att pengarna inte räcker som tär på förhållandet. Pengarna räcker inte, dom kanske har socialhjälp. Hur ska dom kunna få något lite guldkantat i tillvaron? Hur skall dom se till att barnen får något när alla andra barn får? Då är det tungt. Också våra surveyresultat visar att hushåll som upplever ekonomiska problem har mera konflikter om pengar och deras användning än andra. Mer än hälften av dem som upplever sin ekonomi som dålig uppger att de ibland eller ofta är oense om pengar. Nästan i fyra av tio fall resulterar oenigheten i öppna gräl. Bland par med god ekonomi är det däremot ganska ovanligt med konflikter om pengar. Av dem som tycker att det ekonomiska läget i hushållet är mycket gott svarar bara cirka var tjugonde att makarna ibland eller ofta grälar om pengar (se tabell 29). Det är ganska vanligt att par med småbarn blir oense om pengar, antagligen som en följd av att deras hushållsekonomi ofta är ansträngd. I nästan fyra av tio småbarnsfamiljer uppger den som svarat att makarna ibland eller ofta är oense om pengar. (Fyra av tio småbarnsföräldrar upplever sin ekonomi som dålig.) För unga och äldre utan barn är andelen en fjärdedel respektive en femtedel. Missnöje, konflikter och upplösning Tabell 29 Hushållsekonomi och förekomst av konflikter om pengar. Också i våra kvalitativa intervjuer blir det tydligt att små ekonomiska marginaler genererar konflikter. exemplifierar med att hon och hennes man kan bli oeniga när hon köper en damtidning. Om man nu har så illa ställt så ska man för fasen inte gå iväg och köpa som kostar trettiotvå kronor, det är för jäkligt, beskriver hon sin mans reaktion. Intervjuerna med de unga föräldrarna och är illust- rativa. arbetar för lärlingslön som mattläggare. är hemma med barnen och har ingen egen inkomst. Hon har aldrig haft ett avlönat arbete. Parets ekonomi är mycket knapp. Det är tack vare ekonomisk hjälp från föräldrar som den överhuvudtaget hjälpligt går runt. , och deras barn äter middag där . Dessutom betalar inte sällan föräldrar en del av parets räkningar och lånar också ofta ut pengar till sin dotter. Pengar är ett ständigt tvisteämne hos och . Det är nog det värsta vi har. Det kan förstöra det mesta, berättar . Han tycker till exempel inte om att lånar pengar av sina föräldrar. Han oroar sig för att inte kunna betala tillbaka pengarna. Men , som har huvudansvaret för familjens ekonomi, klagar å sin sida på att inte inser vad saker och ting kostar. ... han undrar vart alla pengarna tagit vägen. Han vet inte vad det kostar att gå och handla. Han var med min syster i affären och då fick han reda på att man ska kolla på jämförpri- ser. Han bara plockar åt sig. Sedan frågar han mig om räcker till två paket blöjor. Det kostar trehundra, säger jag. Ett annat konfliktområde för och är konsumtion av onödigheter som chips eller godis. Obefintliga ekonomiska margi- naler tillåter inte något extra. Och här måste inflikas att kontrasterna mellan de olika familjerna är påfallande. Där de ekonomiska marginalerna i vissa familjer vi har intervjuat handlar om tior, rör de sig som vi tidigare sett, om tusenlappar i andra familjer. är medveten om att pengarna som gör av med främst går åt till att handla det familjen behöver. Men han misstänker att hon ändå ibland slösar pengar i onödan. Hon kan gå och handla mat, till exempel, och det är ju väldigt bra att hon går och handlar mat. Det förstår jag, för det behöver vi allihop. Men dom pengar som blir över, dom pengarna skulle jag ha lagt i plånboken och sparat ett tag, dom köper hon hellre godis för så att alla dom pengarna är borta. tror, eller vet, att ibland köper godis i smyg. Sådan dold konsumtion förekommer i flera familjer på olika nivåer.