sou · GLB3183 · 1998-01-01 00:00:00 — 1 Man konstaterar att de arbets- förmedlande uppgifterna varit en viktig del av centrumbildningarnas arbete. Även med en statlig avgiftsfri förmedling inom kulturområdet bör det finnas utrymme för en medverkan från centrumbildningarna ansåg . I utredningen betänkande Konstnärerna i samhället (SOU 1975:14) berörs frågan om arbetsförmedling inom kultur- området. Där konstaterar utredningen att det behövs en samordning av kulturpolitiska och arbetsmarknadspolitiska åtgärder för att skapa tryggare arbetsvillkor för kulturarbetarna. Därför krävs ett nära sam- arbete med olika organ inom kulturområdet och de arbetsmark- nadspolitiska instanserna. Det är i det sammanhanget som centrum- bildningarnas och organisationsförmedlingarnas ställning bör ses ansåg : Centrumbildningarna bör även fortsättningsvis spela en aktiv roll när det gäller förmedling av kulturarbetarnas tjänster. Den kännedom om kulturarbetarnas villkor och möjligheter som cent- rumbildningarna innehar och de erfarenheter de vunnit av sin för- medlingsverksamhet bör tas tillvara. Detta synes lämpligast kunna göras genom att centrumbildningarna bereds möjligheter att arbeta vidare med denna verksamhet. Vi vill särskilt betona vikten av att ett smidigt samrådsförfarande mellan centrumbildningarna och de egentliga arbetsförmedlings- organen kan utvecklas då det gäller att genom förhandlingar med myn- 1 Ny kulturpolitik, SOU 1972:66. #ENTRUMBILDNINGARNAS ARBETSF¶RMEDLANDE VERKSAMHET 99 digheter, organisationer och andra utveckla medel för nya områden för kulturarbetarnas verksamhet. Utredningen om arbetsförmedling inom vissa yrkesområdet () lämnade ett betänkande Arbetsförmedling inom kulturområdet 1972 (Ds In 1972:5). Också denna utredning behandlade centrumbildningar- nas roll för att öka sysselsättningen bland konstnärer. I utredningen diskuterade man en överföring av arbetsförmedling för kulturarbetare till en särskild stiftelse. I det sammanhanget övervägde man också att föra över centrumbildningarnas verksamhet till denna stiftelse. Men man kom fram till att det skulle vara svårt att avskilja den förmedlande delen av verksamheten utan att därmed också minska effekterna av övriga verksamheter och service till medlemmarna. Därför kom man fram till att centrumbildningarna borde fortsätta att med samhälleligt stöd bedriva arbetsförmedling men i samarbete med den offentliga undvika dubbelarbete. förslag bearbetades vidare i en gemensam arbetsgrupp mellan utbildnings- och . Gruppens förslag (Ds A 1975:53) blev grund för beslut om arbets- förmedling på kulturområdet (prop. 1975/76:84). I departementspromemorian beskrivs centrumbildningarnas roll: Denna verksamhetsform har särskilda fördelar för den typ av för- medling som det här är fråga om. som förmedlaren är an- ställd i och därigenom har behövlig arbets- marknadspolitisk utblick och kompetens vad gäller de arbetsmarknads- politiska hjälpmedlen, är han genom den direkta kontakten med övrig inom centrumbildningen verksam personal väl skickad att lösa upp- kommande sysselsättningsfrågor. Vid några centrumbildningar har detta system tillämpats och det fungerar enligt mångas be- dömningar väl. Det bör därför kunna utvecklas ytterligare. Ett särskilt problem vid bedömningen av behovet av arbetsförmed- lingsinsatser vid centrumbildningarna är gränsdragningen mellan deras två huvuduppgifter: den kulturförmedlande och den arbets- eller upp- dragsförmedlande. Att dra klara gränser mellan dessa två uppgifter torde som inledningsvis nämnts vara ogörligt och heller inte nöd- vändigt. Inom de flesta av arbetsförmedlingens olika verksamhets- områden måste förmedlare vid behandling av enskilda ärenden syssla med arbetsuppgifter som inte direkt hör till platsförmedling. På samma sätt får de förmedlare som placeras vid centrumbildningarna arbeta med kulturpolitiska frågor i den platsförmedlande verksamheten. 2SOU 1975:14, s. 312. 3PM beträffande arbetsförmedling på kulturområdet. 4Ds A 1975:5, s. 71-74. 100 #ENTRUMBILDNINGARNAS ARBETSF¶RMEDLANDE VERKSAMHET SOU 1997:183 När propositionen (prop. 1975/76:84) lades anförde departe- mentschefen följande: Den arbetsform för den offentliga arbetsförmedlingen som place- ringen av en tjänsteman vid vissa centrumbildningar innebär är ovanlig och det är enligt min mening förståeligt att den från olika utgångs- punkter kan föranleda viss verksamhet, Verksamheten kommer endast en viss grupp av arbetsmarknaden till del, och sannolikt innebär den också att arbetsförmedlingen i viss utsträckning tar på sig uppgifter som inte kan rymmas i begreppet arbetsförmedling i en mera begränsad mening. Jag tror å andra sidan att det är nödvändigt att man på detta område prövar okonventionella vägar med hänsyn till de alldeles spe- ciella egenskaper som kännetecknar denna del av arbetsmarknaden. Jag anser således att den påbörjade verksamheten bör få fortsätta. Centrumbildningarna behöll alltså sin ställning som delvis arbets- förmedlande och till en del finansierade av AMS under 1970- och 80- talen. Men utreddes arbetsförmedling för kultur- arbetare och därmed centrumbildningarnas roll . var det som granskade verksamheten. Återigen kom idén om en stiftelse för arbetsförmedling inom kulturområdet upp. Om cent- rumbildningarna sas följande: Utplacering av arbetsförmedlare på centrumbildningarna har varit ett okonventionellt sätt att stödja förmedlingsarbetet inom sektorer som ofta är särpräglade och kräver ett speciellt sätt att arbeta. Centrumbild- ningarna har utfört ett viktigt arbete för att öka utbudet inom kultur- sektorn och de bör även i fortsättningen få stöd på den nivå som gäller . När det gäller formerna för stödet kan det finnas skäl att överväga nya konstruktioner. Den nuvarande kopplingen till arbetsförmedlingen bör upphöra i och med att stiftelsen inrättas och någon motsvarande anordning med gemensamma tjänster bör inte komma till stånd. Hos de förmedlare som tjänstgör vid centrumbildningarna och dess medlem- mar uppstår det ett naturligt lojalitetsförhållande till centrumbildningen och det är knappast ändamålsenligt att de har sin anställning hos en annan arbetsgivare 5 beslut med anledning av kommitténs arbete innebar i princip att den nuvarande formen för kulturarbetsförmedlingar inom arbetsmarknadsverket lades fast. I anslutning till beslutet konstaterades också att centrumbildningarna också i fortsättningen skulle fortsätta sitt arbete på samma sätt som dittills. Men inom centrumbildningarna fortsatte diskussionerna i ungefär samma riktning som i . De anställda förmedlarna inom 5 SOU 1985:7, s. 241-242. #ENTRUMBILDNINGARNAS ARBETSF¶RMEDLANDE VERKSAMHET 101 centrumbildningarna kom mer och mer att identifiera sig som en del av dessa och inte som tjänstemän inom arbetsmarknadsverket. Lojalitets- konflikter gick inte helt att undvika och förmedlarna kom att känna allt mindre samhörighet med kollegerna inom de statliga arbetsförmed- lingarna. Därför tog centrumbildningarna själva initiativ till förhandlingar med AMS om en ny ordning. Man ville själva få ansvaret för förmedlingstjänsterna. gjorde en granskning av centrumbild- ningarnas verksamhet som utmynnade i en rapport arna på kulturområdet. Man konstaterar också där att erfarenheterna visar att det varit mindre lyckat med denna knytning till två myndig- heter, AMS för den förmedlande verksamheten, för den övriga. Man säger vidare att kopplingen till arbetsmarknadsverket inte heller står i principiell samklang med centrumbildningarnas roll som självständiga och pådrivande organisationer i kulturpolitiken. Dessa diskussioner och undersökningar slutade i att man uppvak- tade berörda departement och att medel fördes över från Arbets- marknadsverket till . De samlade kostnaderna för Arbets- marknadsverkets insatser på det här området var budgetåret1989/90 . Det omfattade stöd till Författarcentrum, Teatercent- rum, Filmcentrum, Musikcentrum och . Konstnärs- centrum, som tidigare också haft förmedlare valde att låta denna tjänst återgå till arbetsförmedlingen. sökte vid samma tillfälle medel för att kunna inrätta en motsvarande ny tjänst hos . När pengarna fördes över till ingick i överens- kommelsen att medlen skulle vara bundna och användas för förmedlande verksamhet. I AMS hemställan till Arbetsmarknads- departementet om att medlen skulle överföras till Centrumbildningarna via skriver AMS: Överläggningar mellan AMS och företrädare för centrumbildningarna har resulterat i följande principi- ella överenskommelse: Centrumbildningarnas främsta uppgift skall vara att främja respektive konstområdes ställning vilket förutsätter fortsatt förmedling och information om kulturprogram. I överens- kommelsen säger man att detta är en naturlig arbetsform som hänger nära samman med centrumbildningarnas idéburna kulturbefrämjande arbete. Man slår också fast att centrumbildningarnas förmedlande verksamhet i första hand skall styras av kulturpolitiska mål. med egen förmedling vid centrumbildningarna skulle en utvärdering göras. skulle man också undersöka nya samverkansformer mellan centrumbildningarna och Arbetsmarknads- verket. Några sådana undersökningar har inte gjorts. Inte heller har det skett någon utvärdering efter den första treårsperioden. Däremot har anslagen till centrumbildningarna via varit frysta 102 #ENTRUMBILDNINGARNAS ARBETSF¶RMEDLANDE VERKSAMHET 1992 vilket i praktiken innebär en successiv neddragning. Det gäller såväl de bidrag som ursprungligen kom från AMS som den bidragsdel som kommit från . Det har inneburit att centrum- bildningarna enbart för att ge förmedlarna samma löneutveckling som andra i samhället tvingats dra ner på verksamheten. Trots detta fortsätter centrumbildningarna med förmedlande verk- samhet i någon form. Flera har gjort om sina förmedlartjänster till informatörstjänster för att markera att uppdraget breddats till att infor- mera såväl om konstarten som om medlemmarnas kompetenser. Samt- liga centrumbildningar vilar på en medlemsdemokratisk grund och har i första hand ett dokumenterat kulturpolitiskt syfte. Hur verksamheten är uppbyggd skiljer sig dock från konstgren till konstgren. Också resur- serna, som delvis beror på hur omfattande medlemskapet är, påverkar givetvis inriktning och verksamhet. De största anslagen har Författarcentrum () och Teatercentrum (). Minst har Översättarcentrum som får 60 000 kro- nor. finns tio centrumbildningar med stöd av . Det samlade anslagen till dessa tio centrumbildningar är . Av detta är ursprungligen överförda till för den arbetsförmedlande verksamheten. utgår dessa medel till Musikcentrum, Teatercentrum, Filmcentrum, och Författarcentrum. I någon mån kan man dock hävda att samtliga cent- rumbildningar arbetar med förmedlingsverksamhet i någon form. De centrumbildningar, som finns i har alla egna lokaler, ofta i anslutning till annan verksamhet inom konstområdet. En utredning gjord av 6 föreslog att man skulle öka sam- ordningen mellan de olika centrumbildningarna för att bli mer effektiv och kunna höja kvaliteten i sin verksamhet. Man föreslog bl.a. gemen- sam kassa och bokföring och gemensamma lokaler. Detta genomfördes dock aldrig eftersom de olika organisationerna bedömde att deras be- hov var så skiftande att en sådan lösning inte skulle ge de tänkta ratio- naliseringsvinsterna. Varje centrumbildning är unik och uppb yggd för att p assa sina medlemmar och sin konstart. I några fall arbetar man mot grupper, Musikcentrum och Teatercentrum, och förmedlar färdiga program till framför allt icke-kommersiella arrangörer. Detta gäller även Danscent- Centrumbildningarna på kulturområdet, 1990:5. #ENTRUMBILDNINGARNAS ARBETSF¶RMEDLANDE VERKSAMHET 103 I andra fall arbetar man mot enskilda medlemmar som får service genom sin centrumorganisation. I enstaka fall, och kan intresserade icke-yrkesverksamma få stödmedlem- skap. Samtliga centrumbildningar arbetar direkt mot uppdragsgivare/ ar- rangörer. De vänder sig i första hand till icke-kommersiella arrangörer. Genom förmedlarnas stora kunskap om respektive konstart och om medlemmarnas professionella och konstnärliga kunnande erbjuder de en heltäckande service till uppdragsgivarna. De har b yggt upp unika kotaktnät till arrangörsleden och vidmakthåller dessa genom kontinu- erliga kontakter, arrangörsdagar, kataloger och annan information. Särskilt framträdande är att man b ygger sin verksamhet på existerande strukturer som förutsätter frivilligt arbete. är avgiftsfri vilket också varit ett villkor från staten för bidrag. För den enskilde konstnären innebär centrumbildningens arbete att hans/hennes produkter och kunnande marknadsförs på ett professionellt sätt till rätt uppdragsgivare. Den enskilde medlemmen/gruppen får möjligheter att visa upp sina alster för potentiella uppdragsgivare. De flesta centrumbildningar ligger också långt framme när det gäller att utnyttja ny teknik för att presentera sina medlemmar. Ett flertal har hemsidor och databaser uppbyggda eller under uppbyggnad. Detta har man klarat med ideellt arbete och små resurser. Samtliga centrumbildningar har sitt huvudkansli i . Några har en regional organisation med verksamhet i andra delar av landet: Författarcentrum, Musikcentrum, Översättarcentrum. Den anställda personalen finns dock uteslutande i . Detta innebär naturligt- vis en risk för att den regionala obalansen på kulturområdet förstärks genom att kulturutbudet och arbetsmöjligheterna för konstnärer ytterli- gare koncentreras till . finns inga tecken på att centrum- bildningarna bidragit till att förstärka denna koncentration. I stället har det varit naturligt att lägga de personella resurserna där antalet med- lemmar varit tillräckligt stort för att motivera en särskild förmedlar- tjänst. Detta har t.o.m. varit ett villkor i tidigare propositioner och utredningar angående centrumbildningarnas arbetsförmedlande verk- samhet.7 Till det kommer att centrumbildningarna inte begränsar sin verksamhet till . Grupperna inom Teater- och Musikcentrum, liksom författarna genomför en stor del av sina program på orter utanför storstäderna och bidrar på det viset till att minska koncentrationen av kulturutbudet. Trots det skulle det vara önskvärt med en bättre regional täckning. Det är i första hand en fråga om till- 7 DsA 1975:5, s. 71-74. 104 #ENTRUMBILDNINGARNAS ARBETSF¶RMEDLANDE VERKSAMHET räckliga medel för att klara meningsfull verksamhet med anställda på mer än en ort. Utredningen har inte granskat centrumbildningarnas hela verksam- het utan endast den del som rör arbets- och/eller uppdragsförmedling. Det är dock tydligt att den kulturpolitiska verksamheten är intimt för- knippad med den förmedlande delen och att det är svårt att skilja dessa åt. Det låg också till grund för beslutet att införliva förmedlartjänsterna med centrumbildningarna i stället för att dessa skulle tillhöra Arbets- marknadsverket. Det är en ordning som bör bestå. Den nära kopplingen mellan de kulturpolitiska målen och strävandena och förmedlingsverk- samheten är betydelsefull för att centrumbildningarna varit så fram- gångsrika i sina kontaktskapande åtgärder mot arrangörer. Många centrumbildningar redovisar svårigheter att utveckla verk- samheten ytterligare med ständigt krympande resurser. Nya medlems- grupper, t.ex. teatergrupper för och med invandrare, invandrarförfattare eller konstnärer som vill arbeta i gränslandet mellan olika konstarter behöver stöd på samma sätt som de nu etablerade grupperna behövde när centrumbildningarna bildades . Många vän- der sig till de nuvarande centrumbildningarna som dock saknar resurser för att åta sig vidgade uppdrag. En annan svårighet för centrumbildningarna är uppdelningen i re- sultatenheter hos kommuner och landsting, kanske deras viktigaste uppdragsgivare. Det innebär att man måste lägga stora resurser på att bygga upp ständigt nya kontaktnät och att varje uppdrag eller turné kräver mycket mer av insäljning, planering och administration. har Författarcentrum 972 anslutna medlemmar fördelade på fyra regioner, Syd, Nord, Öst och Väst. De fyra regionerna är själv- ständiga föreningar som samverkar i en gemensam riksorganisation. Varje organisation har egen styrelse och egna stadgar. Målsättnings- paragrafen och medlemskapskriterierna överensstämmer dock i alla föreningar. Medlemmar inväljs av styrelsen och kravet är att man ska vara yr- kesverksam författare och acceptera föreningens målsättning. Medlemsantalet har stigit kraftigt . var an- talet medlemmar 689 och var det 886. Att anslutningen har ökat beror till stor del på den försämrade arbetsmarknaden. Många för- fattare som tidigare blev direktbokade behöver Författarcentrums stöd för att få uppdrag. Författarcentrum Öst med säte i har den största andelen medlemmar, 477 personer . #ENTRUMBILDNINGARNAS ARBETSF¶RMEDLANDE VERKSAMHET 105 Författarcentrum, som bildades , är den äldsta centrumbild- ningen och den som får det största statliga anslaget . Författarcent- rum har till uppgift att skapa vidgade kontakter mellan författare och läsare, att föra ut litteraturen i samhället, att motverka kommer- sialiseringen av kulturlivet och att slå vakt om åsikts- och yttrande- friheten. Författarcentrum skall också i samverkan med kommunala och regionala organ, bibliotek och skolor, föreningar och andra organi- sationer skapa bättre arbetsmöjligheter och fler arbetstillfällen för för- fattarna och verka för en breddning av kulturutbudet för att nå grupper som tidigare missgynnats. Författarcentrum har varit pådrivande när det gällt att hitta former för att skapa sysselsättning för författare och bredda deras försörj- ningsmöjligheter genom läsfrämjande åtgärder. Författarcentrum har just nu ett projekt på lärarhögskolorna där målet är att varje lärar- studerande ska få träffa författare två gånger under sin utbildningstid. Författarcentrum Öst har förmedlingsverksamhet i egen regi som finansieras av medan övriga regioner har förmedling i sam- arbete med arbetsförmedlingen. Där finns dock inte förmedlare som enbart handhar författare. Författarcentrum Öst förmedlade 865 upp- drag . Till det kommer indirekt förmedling via informa- tion och utskick till skolor m.m. som sedan bokar direkt med författa- ren. Dessutom har samtliga regioner förmedlat uppdrag genom egna projekt för totalt 565 författare. De flesta uppdrag handlar om kortare turnéer till skolor och bibliotek eller föreningar. Längre engagemang i t.ex. en kommun förekommer också. Författarcentrum ordnar också utbildningar för medlemmarna som ska leda till nya verksamhetsområden och breddat kunnande, t. ex. att skriva för TV eller film, att arbeta i internet. Man arrangerar poesi- dagar, studiedagar för lärare och rektorer, turnéverksamhet under vissa teman, print-on-demand tillsammans med bokhandeln m.m. Andra projekt är att ordna skrivarläger, sommaruniversitet, barnboksdagar, Skeppsholmsdagen Läs mig men också andra arrangemang där förfat- tare presenterar sig själva och sina böcker för bibliotekarier och kul- turansvariga från hela landet. Ord mot våld är en novelltävling för ung- domar där priset är deltagandet i en veckas skrivarläger. Författarcentrum har ett synnerligen rikt nätverk i skolor, bibliotek, kommuner, landsting m.m. Det är främst denna goda kunskap om arrangörer och uppdragsgivare tillsammans med den djupa kunskapen om medlemmarna/författarna som ger tyngd och efterfrågan av För- fattarcentrums tjänster. De frysta anslagen innebär att Författarcentrum har svårt att spela den roll som många frågar efter. Basresurserna är för små vilket gör det svårt att planera nya projekt. Decentraliseringen i kommunerna och det 106 #ENTRUMBILDNINGARNAS ARBETSF¶RMEDLANDE VERKSAMHET ökade beroendet av ständiga projektpengar innebär att administrationen tar allt större del av basresurserna. Ett annat problem som Författarcentrum delar med övriga centrum- bildningar är att nätverket av kontaktpersoner bland arrangörer slås sönder och måste b yggas upp på nytt i samma takt som kommuner och landsting decentraliseras. Författarcentrum måste b ygga upp kontakter med exempelvis varje skola eller bibliotek i stället för med en enda ansvarig person. Besparingarna i kommunerna slår också igenom så att man ser en tydlig trend av minskade uppdrag. För att behålla ambitionsnivån måste Författarcentrum arbeta mer med projekt där man söker bidrag på olika håll och anpassa projekten till nya förutsättningar. riskerar man att nå en punkt när man inte längre förmår leva upp till efterfrågan på författare eftersom kringarbetet blir så mycket tyngre. Det ideella arbetet från författarna själva blir en allt tyngre del av verksamheten men också en fara för den. Verksamheten riskerar att falla med eldsjälarna. Musikcentrum är en ideell förening med 750 medlemmar varav 350 är aktiva genom medverkan i föreningens programkatalog . Med- lemskapet är gratis men deltagande i katalogen kostar per katalog. För medlemskap krävs att man är yrkesverksam musikutövare och har dokumenterad utbildning eller motsvarande meriter. Medlemsök- ningen har varit ca 100 medlemmar . Föreningen har kontor i och och fast samarbete i och . Det finns en riksavdelning och en egen före- ning; Musikcentrum Väst, som får sina anslag via Musikcentrum i . Styrelsen utses av årsmötet och ord- föranden byts rullande mellan olika genrer. Ett arbetsutskott sköter den löpande verksamheten tillsammans med kansliet som har två tjänster på heltid. I finns en tjänst på halvtid och i delfinansierar Musikcentrum en informatör. /96 förmedlade Musikcentrum Riks 221 kon- trakt/arbetstillfällen för 523 medlemmar. Av dessa program genom- fördes 75 utanför och 24 utanför . Musikcentrum Väst förmedlade 105 uppdrag under /97. Från förmedlades 262 uppdrag. #ENTRUMBILDNINGARNAS ARBETSF¶RMEDLANDE VERKSAMHET 107 Musikcentrum Riks genomförde fem ambulerande konserter varav tre genomfördes utanför . 1996 upprepades det med fyra konserter varav tre utanför . I övrigt genom- fördes fem konserter varav fyra i . Föreningen arrangerade också seminarier och presentationskonserter för att marknadsföra sitt utbud. I samarbete med kommun initierade Musikcentrum fyra musikprogram riktade till psykiskt sjuka för att visa musikens möjligheter vid rehabilitering. I genomfördes 22 konserter . Också Musikcentrum Väst ordnade seminarier och musikarrangemang, t.ex. tre Absolut Väst i samarbete med Jazz. Genom det arrangemanget möter med- lemmarna en ny publik men kvällarna blir också träffpunkter för Västs medlemmar. som kommer ut är en annan kanal för medlemskontakt. Musikcentrum Väst har datoriserat sin katalog och sitt medlems- och arrangörskartotek. Det möjliggör god service till såväl medlemmar som arrangörer trots små resurser. Via dataarkivet kan föreningen lätt utforma särskilda kataloger efter arrangörens behov och önskemål. Arkivet kommer också att finnas tillgänglig via Internet . Därmed får arrangörer ytterligare möjligheter att söka rätt musiker för sina uppdrag. Databasen innehåller också bilder och ljud- prov på medlemmarnas musik. ger medlemsservice genom programförmedling, ge- nom marknadsföring av katalogen och genom presentationskonserter. Medlemmarna kan utnyttja kontoret i för egen admi- nistration, kuvert, fax, dator m.m. På kontoret kan man också göra enklare informationsmaterial, som affischer och foldrar. Föreningen hjälper till med att skriva kontrakt för medlemmarna och fungerar som konsulter när medlemmarna har direktkontakter med arrangörer. Man förmedlar inte bara uppdrag utan också direktkontakter med arrangö- rer. Troligen är det dubbelt så många sådana kontakter som förmedlas och leder till bokningar som reguljära bokningar direkt med Musik- centrum (dvs. ca 450 bokningar). Föreningen arbetar mot icke-kommersiella arrangörer, kommuner, landsting, bildningsförbund, fackliga organisationer m.fl. Musikcentrum bedömer att av deras medlemmar är eg- na företagare. Men andelen är troligen större bland de musiker som arbetar med kommersiella arrangörer. 108 #ENTRUMBILDNINGARNAS ARBETSF¶RMEDLANDE VERKSAMHET Teatercentrum kallar sig största teater.