sou · GMB3106 · 1998-08-01 00:00:00 — Verksamhet som kan betecknas som föräldrastöd eller utbildning för föräldrar till barn med funktionshinder bedrivs framför allt inom habilite- ringsverksamhet. För de grupper som omfattas av LSS erbjuds råd och stöd enligt denna lag, men också genom barnhälsovården, PBU/BUP, barnomsorgen och skolan kan familjer som har barn med funktions- hinder få ett viktigt stöd. medverkar med bl.a. hemtjänst och avlösarservice. Det finns dock ett stort behov av att utveckla innehåll och metoder i föräldrastödet. Utredningen om föräldrautbildning har i sitt betänkande SOU 1997:161 Stöd i föräldraskapet bl.a. föreslagit att får i uppdrag att i samråd med kommuner och landsting följa och stödja utvecklingen av modeller för föräldrastöd för föräldrar med barn med funktionshinder samt att utvärdera olika former av föräldrastöd. Behov av vårdande insatser av föräldrarna även efter barnets 16- årsdag Det kan i många fall föreligga ett betydande behov av vårdande insatser från föräldrarna även efter det att barn fyllt . 174 Vårdbidrag och handikappersättning regler ålägger också vårdnadshavarna ett särskilt ansvar för barnets personliga förhållanden och för att barnets behov av omvårdnad, trygghet och tillsyn tillgodoses intill dess det fyller . utgör naturligtvis föräldrarnas ekonomiska situation i många fall ett hinder för att genom egna insatser tillgodose alla de behov av vård och tillsyn som ett funktionshindrat barn kan ha eftersom man vanligtvis är beroende av förvärvsinkomster för sin försörjning. Det kan därför tyckas vara naturligt att föräldrarna i sådana situationer då de till följd av barnets funktionshinder tvingas avstå från förvärvsarbete för att vårda barnet ges viss ersättning från samhället för sina insatser. I vart fall gäller detta för tiden fram till dess barnet fyller . Vid mer omfattande vårdbehov kan barn eller ungdomar beviljas er- sättning för kostnad för personlig assistans enligt lagen (1993:389) om assistansersättning. Betalning som en försäkrad själv har lämnat till nå- gon som han eller hon lever i hushållsgemenskap med räknas dock inte som en ersättningsberättigande kostnad. Är exempelvis en förälder an- ställd av kommunen eller någon annan juridisk person kan dock rätt till assistansersättning föreligga även i det fall denne är personlig assistent åt sitt eget barn och barnet bor kvar i föräldrahemmet. Ersättning till föräldrar för vårdinsatser bör dock kunna utges även vid mindre om- fattande insatser än vad som krävs för rätt till assistansersättning. Även bestämmelserna om handikappersättning i deras nuvarande ut- formning innebär i och för sig vissa möjligheter att ersätta en förälder för vårdande insatser. Ersättningen kan dock inte utgöra någon reell kompensation för att en förälder avstått från förvärvsarbete för att vårda ett funktionshindrat barn. En höjning av åldersgränsen för vårdbidrag det år den unge fyller Vårdbidraget är en pensionsgrundande ersättning som utges direkt till den som faktiskt utför den aktuella vården och som faktiskt kan inne- bära en möjlighet till försörjning för denne. Denna ersättning ter sig därför som det mest naturliga alternativet i de fall det är fråga om er- sättning till föräldrar som vårdar sina barn. Nuvarande 16-årsgräns för rätt till vårdbidrag bör därför höjas. Detta gäller oberoende av utred- ningens förslag om höjning av åldergränsen för försörjningstödet. Ovan redovisade resonemang om höjning av åldergränsen för rätt till vårdbidrag har huvudsakligen haft sin utgångspunkt endast i intres- set av att kunna kompensera föräldrar för deras vård- och tillsynsinsat- ser för sina barn. Inledningsvis i detta avsnitt påtalades dock även be- hovet av att i viss utsträckning kunna kompensera för det bortfall av en Vårdbidrag och handikappersättning 175 möjlighet att täcka merkostnader som uppstår vid en höjning av ålders- gränsen för rätt till försörjningsstöd från ohälsoförsäkringen. Även i detta fall framstår dock vårdbidraget som ett bättre alternativ än att hänvisa barn och ungdomar till enbart handikappersättningen. Förutom att vårdbidraget innebär bättre möjligheter till ersättning än handikapp- ersättningen när det gäller merkostnader som understiger det lägsta belopp respektive det högsta belopp som kan utgå i handikappersätt- ning är det också bättre lämpat när det gäller att ge ekonomiskt stöd till en familj med ett funktionshindrat barn. Vårdbidraget innebär således en möjlighet att även ersätta kostnader för föräldrar till följd av ett barns funktionshinder. Det är därför naturligt att åldersgränsen för så- väl ersättningen för vårdinsatser som merkostnadsersättning höjs. Flera alternativ är tänkbara när det gäller frågan om till vilken ålder vårdbidrag skall kunna utges. Generellt sett finns det dock som har på- pekats ovan mycket starka skäl för att rätten till vårdbidrag utsträcks till i vart fall . Man kan hävda att vårdbidraget är en förmån som är intimt förknip- pad med det särskilda vårdnadsansvar som enligt regler åvilar föräldrarna fram till dess att barnet blir myndigt . Det är den ålder vid vilken en person kan sägas i formell mening inte längre vara barn. Således är det vid denna ålder som det föräldrarnas formella ansvar för barnets omvårdnad m.m. upphör. Detta skulle kunna sägas tala för att rätten till vårdbidrag skulle upphöra då barnet fyller . Å andra sidan innebär inte föräldrarnas formella ansvar utan vidare att de personligen måste stå för den faktiska omvårdnaden och tillsynen. Väljer man en sådan utgångspunkt skulle dessutom rätten till ersättning för vårdinsatser upphöra vid en ålder då de flesta funk- tionshindrade ungdomar och i stor utsträckning även andra ungdomar trots allt alltjämt bor kvar hos föräldrarna och, som har påpekats ovan, i många fall kan ha ett kvarstående behov av vårdinsatser från föräldrar- nas sida som det i sådant fall inte kan utgå någon ersättning för. En annan följd av ett sådant val är att de ungdomar som inte är berättigade till handikappersättning inte kan få någon ersättning för de merkostna- der som de åsamkas till följd av sitt funktionshinder. kan sådana merkostnader i praktiken täckas genom att ungdomarna beviljas för- tidspension eller sjukbidrag, även om detta i och för sig inte varit av- sikten med att bevilja dem ett försörjningsstöd. Ett annat alternativ är att åldergränsen för vårdbidraget knyter an till den höjning av åldersgränsen för rätten till försörjningsstöd från ohälsoförsäkringen som föreslås. Det innebär att vårdbidrag kan utgå det år ungdomen fyller . På så vis undviker man att det uppstår ett tidsmässigt glapp i möjligheterna att få de merkost- 176 Vårdbidrag och handikappersättning nader för ungdomen och hans eller hennes familj som inte ersätts av handikappersättningen täckta. En viss komplikation ligger dock i att den merkostnadsersättning som utgår till täckande av den unge funktionshindrades kostnader i sådant fall utges till föräldrarna efter det att han eller hon har fyllt och blivit myndig. Att en merkostnadsersättning utgår till föräldern och inte till den unge själv kan tyckas stå i konflikt med frigörelseprocessen och den självständighet som ungdomar i den åldern bör uppnå. Å andra sidan innebär en sådan lösning att förhållandena liknar den faktiska si- tutionen för så gott som alla övriga ungdomar i motsvarande ålder eftersom dessa i de fall de själva inte förvärvsarbetar i allmänhet är be- roende av föräldrarna för sin försörjning. En åtskillnad mellan ersätt- ning för vårdinsatser och ersättning för merkostnader respektive upp- delning av ersättning för merkostnader till olika personer som i annat fall skulle vara nödvändig skulle dessutom innebära vissa problem. Det torde kunna uppstå situationer som innebär svårigheter med att hänföra en viss merkostnad till antingen den merkostnadsersättning som skall utges till den unge eller till den merkostnadsersättning som beviljas föräldern. Även ur andra aspekter kan det ligga fördelar i att det sam- lade behovet av ersättning för vårdinsatser och merkostnader för en familj kan hanteras i ett och samma ärende. Det är naturligtvis också så att det i förhållandet mellan förälder och barn föreligger en skyldighet för föräldern att tillhandahålla den unge de insatser och möjligheter som vårdbidraget omfattar. I praktiken skall alltså det förhållandet att ersättningen utges till föräldern inte leda till att den unge går miste om någon ersättning som han eller hon skulle ha fått vid en annan lösning. Vårdbidraget föreslås därför i sin helhet utges till föräldern. Eftersom ett beslut om vårdbidrag naturligtvis indirekt påverkar den unges levnadsförhållanden bör vara skyldig att be- reda henne eller honom tillfälle att yttra sig över en ansökan om rätt till vårdbidrag som avser tid efter det att han eller hon blivit myndig om det inte kan anses uppenbart obehövligt. Åldersgränsen för rätt till handikappersättning bör höjas till i normala fall det år personen fyller En höjning av åldersgränsen för vårdbidrag det år den unge fyller innebär dock att rätt till vårdbidrag och handikapper- sättning, som kan utges till försäkrad som fyllt , skulle kunna föreligga parallellt trots att dessa ersättningsformer sammanfaller när det gäller vilka merkostnader som kan grunda rätt till ersättning. I prin- cip alla de merkostnader som kan grunda rätt till handikappersättning Vårdbidrag och handikappersättning 177 bör också kunna ersättas genom vårdbidrag i form av skattefri merkost- nadsdel eller merkostnadsersättning. Mot denna bakgrund och med hänsyn till det ovan redovisade ställningstagandet bör rätt till handi- kappersättning för merkostnader inte föreligga fram det år en försäkrad fyller för den som stadigvarande bor tillsammans med båda föräldrarna eller med någon av dem. Vårdbidrag lämnas enligt nuvarande regler inte för barn som vårdas på en institution som tillhör staten eller till vars drift bidrag utges från staten, kommun eller landstingskommun om vården kan beräknas pågå . Motsvarande regler gäller om barnet vårdas utanför institutionen genom dess försorg eller om barnet i annat fall vårdas utanför institution och staten, kommun eller landstingskommun är huvudman för vården. Detta innebär att vårdbidrag inte utges då barnet vistas på sjukhus, habiliteringskliniker eller liknande, familjehem enligt socialtjänstlagen (1980:620) eller lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, bostad med särskild service för barn och ungdom enligt lagen (1993:387) om stöd och ser- vice till vissa funktionshindrade, elevhem i anslutning till statlig spe- cialskola, specialpedagogiska resurscenter eller olika boendemöjlig- heter som erbjuds eleverna vid riksgymnasier. Däremot kan rätt till s.k. ferievårdbidrag föreligga om förutsättningarna i övrigt är uppfyllda för rätt till vårdbidrag. Enligt folkbokföringslagen (1991:481) skall en elev under som ha sitt egentliga hemvist tillsammans med föräldrar anses bosatt hos föräldrarna även om han eller hon till följd av skolgången regelmässigt tillbringar sin dygnsvila på annat ställe. Detta gäller efter det att eleven fyllt så länge han eller hon genomgår grund- eller gymnasieskola eller motsvarande utbildning. En vistelse anses inte heller leda till änd- rad bosättning om den föranleds av vård vid en , vård av unga m.m. Under sådana perioder som, enligt vad som enligt ovan redovisats, rätt till vårdbidrag inte föreligger på grund av vistelse på institution m.m. bör emellertid barnet eller ungdomen inte anses stadigvarande bosatt hos någon av föräldrarna vid bedömningen av rätt till handikappersättning även om barnet eller ungdomen är folkbokförd hos föräldrarna. När det gäller bedömning av rätt till handikappersättning som grundas på att en försäkrad till följd av funktionshinder i sin dagliga livsföring behöver mera tidskrävande hjälp av annan är det självklart så att de insatser en förälder gör och vilka ersätts med vårdbidrag måste beaktas. kan det i många fall vara så att ett barns eller en ungdoms behov av hjälp i den dagliga livsföringen av olika skäl inte kan tillgodoses av föräldrarna eller endast kan tillgodoses i mindre om- 178 Vårdbidrag och handikappersättning Handikappersättning bör därför kunna utges på den grunden även för det fall en yngre person bor tillsammans med förälder. Det be- hov av hjälp som i sådant fall täcks genom en förälders insatser vilka ersätts med vårdbidrag skall naturligtvis inte berättiga till handikapper- sättning. Rätt till handikappersättning kan även föreligga för den som för att kunna förvärvsarbeta behöver fortlöpande hjälp av annan. Det är i sådana fall fråga om behov av hjälpinsatser som ligger vid sidan av vad som beaktas vid bedömning av rätt till vårdbidrag. Ett sådant hjälpbehov bör därför kunna tillgodoses genom handikappersättning oberoende av förekomsten av vårdbidrag. I likhet med vad som gäller i fråga om förtidspension bör rätten till handikappersättning omprövas i samband med beslut om ha- biliteringspenning eller långtidssjukpenning. 13Ansökan, beslut, och överklagande av beslut om habiliteringspenning Utredningens förslag: Habiliteringspenning skall kunna beviljas efter ansökan från den försäkrade. I vissa fall skall dock habilite- ringspenning kunna beviljas efter att en ansökan har undertecknats av förvaltare eller av två trovärdiga personer. Habiliteringspenning bör kunna beviljas endast efter ansökan från den enskilde personen. bör inte kunna pröva rätten till ersättning på eget initiativ. Skälet till att har denna möjlighet när det gäller förtidspension/sjukbidrag är framför allt att personer inte skall fortsätta uppbära en dagersättning i form av exem- pelvis sjukpenning om deras arbetsförmåga bedöms vara varaktigt eller för avsevärd tid nedsatt med minst en fjärdedel. I de fall personens funktionshinder utgör ett hinder för honom eller henne att ansöka om habiliteringspenning bör ansökan kunna under- tecknas av förvaltare eller av två trovärdiga personer som är väl för- trogna med sökandens förhållanden. I denna del föreslås således regler som överensstämmer med vad som enligt 1–2 §§ i RFV:s föreskrifter (RFFS 1977:3) om ansökan om pension gäller beträffande ansökan om förtidspension. Krav på information till de försäkrade Villkoret att det skall finnas en ansökan för att habiliteringspenning skall kunna beviljas ställer stora krav på informationsinsatser till de grupper som kan vara aktuella för rätt till ersättning. Ett förstahands- ansvar för att ge denna information åligger . Framför allt i de fall man inte betalar ut eller har betalat ut långtids- 180 Ansökan, beslut och överklagande ... sjukpenning eller vårdbidrag kommer dock kassan att vara beroende av information från andra myndigheter eller organisationer. Eftersom ha- biliteringspenning föreslås kunna beviljas tidigast det år per- sonen fyller , och flertalet personer då fortfarande torde studera, ägna sig åt arbetsmarknadspolitiska åtgärder eller insatser från kom- mun eller hälso- och sjukvården, vilar också ett visst informations- ansvar på respektive myndighet och organisation. Handikapprörelsen är också en viktig informationskanal i det här sammanhanget. Utredningens förslag: föreslås fatta beslut i ärenden om beviljande av habiliteringspenning. Habiliteringspenning bör beviljas från den tidpunkt den försäkad uppfyller förutsättningarna för rätt till ersättning. Ersättningen skall kunna beviljas i förhållande till an- sökningsmånaden. Habiliteringspenning vid långvarigt nedsatt arbetsförmåga skall beviljas tills vidare, dock längst t.o.m. månaden före den månad som den försäkrade fyller . Försäkrade som har förlängd skolgång till följd av sitt funktions- hinder skall kunna beviljas habiliteringspenning t.o.m. utgången av den månad i vilken studierna bedöms avslutas, dock längst t.o.m. månaden före den månad i vilken den försäkrade fyller . Habiliteringspenning skall kunna beviljas från den tidpunkt den försäkrade uppfyller villkoren för rätt till ersättning, dock inte tillbaka än före ansökningsmånaden. Efter ansökan från den försäkrade skall socialförsäkringsnämn- den under vissa förutsättningar kunna besluta om att rätten till habi- literingspenning skall upphöra. skall kunna inleda en prövning av rätten till habiliteringspenning. Förutsättningen är att den försäkrade har underlåtit att ägna sig åt sådana aktiviteter som kan antas bidra till att hans eller hennes möjligheter till utveckling tas tillvara. Den försäkrade skall dessutom ha nekat till att ägna sig åt aktiviteter som olika myndigheter faktiskt har erbjudit och som rim- ligen borde kunna leda till en positiv utveckling. En prövning skall ytterst kunna leda till en indragning av ersättningen. En indragning förutsätter att individen även fortsättningsvis är inaktiv och att de aktiviter som erbjuds är av sådant slag att han eller hon rimligen borde medverka till att ta tillvara sina utvecklingsmöjligheter. Ansökan, beslut, och överklagande av beslut ... bör fatta beslut i alla ärenden som rör be- viljande av habiliteringspenning. Ett beslut om beviljande av habiliteringspenning torde i allmänhet innehålla ett stort inslag av bedömning. Ett beslut om habiliteringspen- ning kommer dessutom att ha stor betydelse för individen, inte minst för dennes ekonomiska tr ygghet. Ett beslut om habiliteringspenning kan anses ha stor betydelse för individen, eftersom den kommer att be- talas ut under som regel och dessutom innebära stora möj- ligheter till aktivitet med bibehållen ersättning. Habiliteringspenning bör beviljas från den tidpunkt en individ upp- fyller förutsättningarna för rätt till ersättning. Bland annat mot bakgrund av att det kan komma att förekomma att en försäkrad inte får information bör habiliteringspenning kunna beviljas före ansökningsmånaden. Dock bör inte habilite- ringspenningen kunna beviljas tillbaka än före ansökningsmånaden. Denna regel motsvarar den som tillämpas vid ansökan och beviljande av förtidspension. Habiliteringspenning skall beviljas tills vidare, dock längst Habiliteringspenning skall kunna beviljas tidigast det år den försäkrade fyller . Ersättningen skall beviljas tills vidare, dock längst t.o.m. månaden före den månad som den försäkrade fyller . Habiliteringspenning skall kunna beviljas i två fall, dels vid en av medicinska skäl helt nedsatt arbetsförmåga i förening med förekomst av ett stort och varaktigt funktionshinder som förorsakar betydande svårigheter i livsföringen (huvudregeln), dels vid en till följd av funk- tionshinder förlängd skolgång. Vid förlängd skolgång beviljas ersättningen för den tid studierna beräknas pågå Vid förlängd skolgång är det naturligt att rätten till ersättning upphör i anslutning till att studierna avslutas. Rätten till ersättning förutsätter i princip att personen studerar. Rätt till ersättning under studieavbrott 182 Ansökan, beslut och överklagande ... skall i princip gälla i endast de fall avbrottet är kortvarigt eller föror- sakas av medicinska skäl. Habiliteringspenning under förlängd skolgång bör därför beviljas till utgången av den månad i vilken studierna bedöms avslutas, dock längst t.o.m. månaden före den månad som den försäkrade fyller . Vid nedsatt arbetsförmåga beviljas ersättningen tills vidare Habiliteringspenning på grund av nedsatt arbetsförmåga skall beviljas tills vidare. Ett beslut om habiliteringspenning kommer därför i princip att gälla från den tidpunkt den beviljas, tidigast det år perso- nen fyller , t.o.m. månaden före den månad personen fyller . Då upphör rätten till habiliteringspenning eftersom ersättningen är för- behållen personer som är . Då rätten till habiliteringspenning upphör vid ingången av den månad de fyller kan dock vissa personer fortfarande ha av medi- cinska skäl helt eller delvis nedsatt arbetsförmåga och därmed vara fortsatt berättigade till ersättning från ohälsoförsäkringen i form av an- tingen långtidssjukpenning eller förtidspension beroende på varaktig- heten i arbetsförmågenedsättningen. För att inte riskera att någon en- skild individ skall gå miste om en ekonomisk ersättning bör försäk- ringskassan ha en skyldighet att informera den enskilde om att rätten till förmånen kommer att upphöra vid fyllda . I de fall per- sonen inte själv lämnar in en ansökan om långtidssjukpenning eller förtidspension bör på eget initiativ inleda en pröv- ning av rätten till ersättning i så god tid före den månad personen fyller att det inte skall behöva uppstå något tidsmässigt glapp mellan å ena sidan habiliteringspenningen och å andra sidan en långtidssjukpen- ning eller en förtidspension. Under vissa förutsättningar skall det kunna beslutas att rätten till habiliteringspenning skall upphöra. Utredningen har även övervägt om en person skall kunna avsäga sig rätten till habiliteringspenning före den månad han eller hon fyller . Mot bakgrund av den tr ygghet som ligger i systemet med habi- literingspenning gör utredningen bedömningen att det endast kan röra sig om ett fåtal fall där personer på eget initiativ kommer att vilja avstå från ersättningen. Det skulle dock kunna förekomma, exempelvis om en person genom framgångsrik medicinering eller på annan sätt blir helt återställd och kan träda in på arbetsmarknaden. Han eller hon kan Ansökan, beslut, och överklagande av beslut ... då av praktiska eller psykologiska skäl önska att helt lämna försäk- ringen och försörja sig själv utan att inom ramen för avräkningssyste- met i habiliteringspenningen behöva rapportera till omfattningen av förvärvsinkomsterna. Ett annat tänkbart exempel kan vara en person som önskar att av- säga sig ersättningen med motiveringen att han eller hon inte ställer upp på de krav på aktivitet som försäkringen ställer under tid med er- sättning. I stället för att invänta ett eventuellt beslut om indragning, kan personen själv vilja ta initiativ till att bryta kontakten med försäk- ringen. Det är allmänt sett tveksamt att en person skall påtvingas en ersätt- ning som han eller hon uppger sig inte vill ha. I båda ovanstående exempel kan det således finnas skäl att ta hänsyn till den enskilde indi- videns egen vilja. Det bör dock vara aktuellt att tillmötesgå personens egna önskemål främst i det förstnämnda fallet. Om en person uppnår hel arbetsförmåga och kan försörja sig själv, utan att vara beroende av långvarig ersättning från ohälsoförsäkringen, kan det främsta syftet med habiliteringspenningen sägas ha uppnåtts. Ungdomar i allmänhet vill vara självförsörjande. Många funktions- hindrade ungdomar vill allra helst kunna försörja sig själva och inte behöva vara beroende av en ersättning från socialförsäkringen. Samti- digt kan ett beslut om att dra in habiliteringspenningen komma att leda till att någon annan myndighet eller organisation blir hänvisad att ta över ansvaret för individens försörjning. I det sistnämnda fallet är det inte heller osannolikt att individens önskan att avsäga sig ersättningen kan ha medicinska grunder. Det är således inte självklart att en habiliteringspenning skall kunna upphöra även om den försäkrade uttryckligen önskar att avsäga sig förmånen. Därför föreslår utredningen att den försäkrade skall kunna ansöka om att habiliteringspenningen inte längre skall utgå. skall då pröva en sådan ansökan. skall besluta om att rätten till ersättningen skall upphöra såvida det inte finns skäl att tro att individens saknar möjligheter att försörja sig på annat sätt. Efter ett sådant beslut upphör alltså rätten till förmånen. Om individen åter önskar få habilite- ringspenning skall han eller hon lämna in en ny ansökan. skall då göra en ny prövning av rätten till ersättning En person som har endast tillfälliga förvärvsinkomster har knappast skäl att ansöka om att rätten till ersättning skall upphöra. I sådana fall skall det i kapitel 8 föreslagna systemet med reducering av ersättningen av intjänade arbetsinkomster tillämpas. Om det vid en ansökan om att 184 Ansökan, beslut och överklagande ...