sou · GLB3167d1 · 1998-01-01 00:00:00 — ,IVSMEDELSINDUSTRIN I 3VERIGE HAR TILL F¶LJD AV NATIONELL OCH INTERNA TIONELL P¥VERKAN KOMMIT EFTER I F¶RH¥LLANDE TILL ¶VRIG SVENSK INDUSTRI N¤R DET G¤LLER INTERNATIONALISERING OCH EXPORT MEN ¤VEN I F¶RH¥L LANDE TILL KONKURRENTERNA INOM %5 "RISTANDE ERFARENHET AV INTER NATIONELL MARKNADSF¶RING ¤R EN BETYDANDE KONKURRENSNACKDEL F¶R DEN ¶VERV¤GANDE DELEN AV LIVSMEDELSINDUSTRIN &¶R STORA DELAR AV LIVSMEDELSINDUSTRIN KAN EXPORT VARA AVG¶RANDE F¶R GOD L¶NSAMHET OCH TILL OCH MED DESS ¶VERLEVNAD %N MISSLYCKAD EXPORT KAN F¥ STORA KONSEKVENSER F¶R R¥VARULEDET D¤R ETT MINSKAT MARKNADSUNDERLAG D¤RMED UPPST¥R 3AMTLIGA %5 L¤NDER HAR NATIONELLA PROGRAM F¶R EXPORTFR¤MJANDE AV JORDBRUKS OCH LIVSMEDELSPRODUKTER %TT UT¶KAT PROGRAM F¶R EX PORTFR¤MJANDE ¥TG¤RDER I SAMVERKAN MED LIVSMEDELSINDUSTRIN OCH STATEN F¶R ATT OFFENSIVT OCH L¥NGSIKTIGT MARKNADSF¶RA SVENSKA LIVS MEDELSPRODUKTER P¥ EXPORTMARKNADERNA BIDRAR POSITIVT TILL HELA LIVSMEDELSSEKTORNS UTVECKLING %N S¥DAN KONSEKVENT PROGRAMSATS NING F¶R EXPORTEN I KOMBINATION MED EN MOTSVARANDE PROGRAMSATS NING P¥ &O5 GER EN STARK OCH EXPANSIV LIVSMEDELSSEKTOR 0RODUCENTERNA SKALL I PRODUKTIONEN AV LIVSMEDEL TILLF¶RS¤KRA KON SUMENTERNA PRODUKTER SOM ¤R S¤KRA OCH AV GOD KVALITET TILL SK¤LIGA PRISER $ET ¤R EN SKYLDIGHET GENTEMOT KONSUMENTERNA ATT LIVSMEDEL PRODU CERADE I 3VERIGE ¤R S¤KRA OCH FRAMST¤LLS P¥ ETT MILJ¶M¤SSIGT TILL FREDSST¤LLANDE S¤TT OCH MED H¶GT ST¤LLDA KRAV P¥ BL A DJURH¤LSA DJURMILJ¶ OCH DJURETIK *ORDBRUKET I 3VERIGE SKALL GES S¥DANA F¶RUT S¤TTNINGAR ATT DET VID EN EFFEKTIV PRODUKTION ¤R INTERNATIONELLT KON KURRENSKRAFTIGT 0RODUCENTER I ANDRA L¤NDER UTAN TVINGANDE LAGSTIFT NING GES D¤RMED INTE F¶RDELAR P¥ DEN SVENSKA MARKNADEN ,IVSMEDELSPOLITIKEN SKALL BEDRIVAS S¥ ATT PRODUKTIONEN AV LIVS MEDEL GER KONSUMENTERNA ¶KADE VALM¶JLIGHETER BL A N¤R DET G¤LLER PRODUKTER FR¥N RESURSHUSH¥LLANDE PRODUKTIONSSYSTEM 6IKTIGA RESURSHUSH¥LLANDE PRODUKTIONSSYSTEM ¤R INTEGRERAD PRODUK )0 OCH EKOLOGISK PRODUKTION )NOM DEN INTEGRERADE PRODUK TIONEN BALANSERAS BIOLOGISKA TEKNISKA OCH KEMISKA METODER NOGA MOT VARANDRA VARVID H¤NSYN TAS TILL MILJ¶ L¶NSAMHET OCH SOCIALA ASPEKTER )0 ANV¤NDS OFTA VID KONTRAKTSODLING I 3VERIGE %KOLOGISK PRODUKTION BYGGER P¥ LOKALA OCH F¶RNYELSEBARA RESURSER OCH P¥ JOR DENS BIOLOGISKA PRODUKTIONSF¶RM¥GA $JURT¤THETEN ANPASSAS TILL G¥RDENS FODERPRODUKTIONSF¶RM¥GA +EMISKA BEK¤MPNINGSMEDEL OCH HANDELSG¶DSEL ANV¤NDS INTE I EKOLOGISK ODLING ,IVSMEDELSPOLITIKEN SKALL BEDRIVAS S¥ ATT F¶RETAGEN I LANDETS OLIKA DELAR GES B¤STA M¶JLIGA F¶RUTS¤TTNINGAR F¶R PRODUKTION AV LIVSME DEL 2¥VARUPRODUKTION I HELA 3VERIGE ¤R EN F¶RUTS¤TTNING F¶R EN GEOGRA FISKT UTSPRIDD LIVSMEDELSINDUSTRI $ET FINNS EN KLAR TENDENS TILL ATT EN MER M¥NGFACETTERAD OCH SM¥SKALIG LIVSMEDELSPRODUKTION OFTA LOKALT BASERAD V¤XER FRAM VID SIDAN AV DEN STORSKALIGA PRO DUKTIONEN $E SM¥ OCH MEDELSTORA F¶RETAGEN UTG¶R ETT VIKTIGT KOM PLEMENT TILL DE ST¶RRE F¶RETAGEN SAMTIDIGT SOM DE SJ¤LVA KAN BESITTA EN H¶G TILLV¤XTPOTENTIAL 3M¥F¶RETAGANDET OCH NYF¶RETAGANDET INOM LIVSMEDELSSEKTORN SKALL STIMULERAS OCH UTVECKLAS .YA ARBETSTILLF¤LLEN OCH NYA F¶RETAG KAN OCKS¥ SKAPAS GENOM ATT FORSKNING OCH PRODUKTUTVECKLING INRIKTAS P¥ NISCHPRODUKTER MED H¶G F¶R¤DLINGSGRAD 2EGIONAL OCH LIVSMEDELSPOLITIKEN B¶R SAMVER KA F¶R ATT STIMULERA LOKALT OCH REGIONALT NYF¶RETAGANDE INOM LIVS MEDELSSEKTORN $¤RIGENOM SKAPAS OCKS¥ NY SYSSELS¤TTNING .YA NISCHGR¶DOR KAN BLI VIKTIGA KOMPLEMENT TILL JORDBRUKARNAS BASPRO DUKTION OCH GE NYA INKOMSTER OCH ARBETSTILLF¤LLEN 4ILL¤MPNINGEN AV G¤LLANDE BEST¤MMELSER F¶R LIVSMEDELSPRODUKTION B¶R I G¶RLIGASTE UT STR¤CKNING ANPASSAS TILL SM¥F¶RETAGENS VILLKOR Syftet med detta kapitel är att redovisa det svenska jordbrukets struktur samt dess lönsamhet och konkurrenskraft, i första hand i förhållande till och . Dessa länder är betydande konkurrenter till den svenska livsmedelssektorn. Utredningen konstaterar att inte har några klimatmässiga konkurrensfördelar för att nå stora volymer i driften av jordbruk i förhållande till . Sammantaget har det svens- ka jordbruket högre skatter och kostnadshöjande bestämmelser än konkurrentländerna och . Såväl svenska energi- och miljöskatter som bestämmelser om djurhälsa och liknande etiska regler är betydligt mera kostnadskrävande än i och Dan- mark. är bl.a. kostnaderna för jordbruksmark lägre i Sve- rige. Det svenska jordbruket arbetar efter EU-inträdet i en helt ny konkurrenssituation. Jordbruket har dock inte erfarenhet av att ar- beta i en konkurrensmiljö såsom t.ex. det danska jordbruket. Är jordbruket inte konkurrenskraftigt, får inte heller livsmedelsindust- rin tillgång till inhemska råvaror till ett sådant pris och sådan kvalité som ger industrins produkter konkurrensmöjligheter. Det svenska jordbruket och stora delar av livsmedelsindustrin är ömsesidigt be- roende av varandra. lönsamhet har förbättrats något , främst genom ett ökat miljöstöd. Driftsöverskottet för det svenska jordbru- ket är dock fortfarande betydligt lägre än i våra konkurrentländer och . För att få bättre ekonomiska möjligheter till ökade investeringar och för en ökad investeringsvilja behöver det svenska jordbruket ett ökat driftsöverskott. Förbättringen kan åstad- kommas genom olika åtgärder. En åtgärd är att minska vissa kostna- der för jordbruket. Utredningen föreslår att jordbruket får samma beskattning på el och eldningsolja som industrin har. Detta medför för jordbruket en kostnadsminskning med /år. Vidare bör effektiviteten öka inom det svenska jordbruket. En åt- gärd för ökad effektivitet är kraftiga satsningar på utbildning och kom- petenshöjning – i första hand . Inriktningen av dessa satsningar och statens kostnader för medverkan i dessa satsningar föreslås bli föremål för översyn. För olika former av strukturåtgärder t.ex. investeringsstöd till jord- bruket, där EU:s medfinansiering genomsnittligt utgör , uppgår det outnyttjade utrymmet av EU-medel till 10–14 miljoner ecu, eller 30–42 miljoner ecu inklusive svenska medel. Utredningen föreslår att strukturramen skall till fullo kunna utnyttjas . För att utnyttja ramen fordras en svensk medfinansiering på ca 170–235 mil- joner kronor. De sammanlagda strukturåtgärderna ökar därigenom med ca 255–. Nivån blir beroende av vilket utrymme erhåller efter kommande budgetförhandlingar i EU. Det svenska jordbrukets kostnader för skatter och avgifter torde hö- ra till de högsta inom EU. Det råder också en skattekonkurrens mel- lan EU-länderna. Även efter förändringar av beskattningen av el och eldningsolja, kommer det svenska jordbruket att belastas av skatter och avgifter som saknas eller är högre än i konkurrentländerna. Detta gäller i första hand skatt på dieselolja och handelsgödsel. Be- skattningen har en konkurrenssnedvridande effekt för det svenska jord- bruket. Om en harmonisering inom EU inte sker av jordbrukets pro- duktionsskatter bör de svenska totala pro- duktionsskatterna för jordbruket, enligt utredningens mening, anpassas till nivåer med beskattningen av jordbruket i våra konkurrentländer. Utredningen föreslår att staten genom olika former av initialstöd skall stödja verksamhet för nyetablering av nischprodukter inom jord- bruket. t.ex. nypon och havtorn, under förutsättning att verksamheten har goda möjligheter att bli lönsam. De åtgärder utredningen föreslår medför en viss förbättring av jord- brukets ekonomi. Därigenom uppstår också förbättrade möjligheter för jordbrukarna att genom effektiviseringar och investeringar kunna leve- rera bra livsmedelsråvaror till konkurrenskraftiga priser till livsmed- elsindustrin i . Detta förbättrar i sin tur livsmedelsindustrins konkurrenskraft och därvid förbättras även avsättningsmöjligheterna på lång sikt för jordbrukets produkter. Jordbruket inom EU arbetar i flera avseenden under andra konkurrens- villkor än vad som gäller för de flesta övriga näringsgrenar. SOU 1997:167 +APITEL 61 övrigt en situation som inte är unik, detsamma gäller t.ex. bland medlemsländer. För det svenska jordbruket innebär medlemskapet i EU en återgång till en reglering som i mycket liknar den som tillämpades i års livsmedelspolitiska beslut. På flera områden kan EU:s regle- ringar sägas vara ännu mer begränsande än de tidigare svenska. Till skillnad från det svenska gränsskyddet som i princip syftade till att höja priset på importerade livsmedel till svensk nivå, innebär EU:s gränsskydd en uttalad preferens för jordbruksråvaror producerade inom EU. Genom att EU helt saknar gränsskydd på vissa områden (protein- foder) samt att import av vissa kvantiteter kan ske utan eller till nedsatt gränsskydd är dock inte EU:s tullskydd helt "vattentätt". På centrala varuområden innebär dock EU:s preferens för det egna jordbruket att det i princip blir olönsamt för livsmedelsindustrin att köpa råvaror utanför EU. Eftersom prisnivån på livsmedel är högre inom EU än på världsmarknaden måste överskott i normalfallet exporteras med hjälp av exportstöd. För vissa förädlade varor tillämpas utjämningssystem som innebär att industrin får tillgång till råvara till världsmarknadspris. En uttalad målsättning för den svenska jordbrukspolitiken var att eventuell överskottsproduktion skulle koncentreras till spannmålssektorn. Orsaken till detta var att kostnaderna för att avsätta överskotten skulle minimeras. fanns ett system för råvaru- kostnadsutjämning för livsmedelsindustrin som syftade till att industrin skulle kunna konkurrera med såväl importerade livsmedel som på världsmarknaden. Den principiella uppbyggnaden av det tidigare svenska systemet skulle således rätt tillämpat inneburit lika konkurrensvillkor för import och hemmaproduktion. Det livsmedelspolitiska beslutet innebar att exportbidrag inte skulle kunna utgå för svenska jordbruksråvaror. För livsmedelsin- dustrin behölls emellertid råvarukostnadsutjämningssystemet. Ett borttagande av detta system skulle ha inneburit antingen att svensk livsmedelsexport omöjliggjorts eller en diskriminering av svenska råva- ror. Även med systemet för råvarukostnadsutjämning var emellertid den svenska exporten av förädlade livsmedel koncentrerad till ett fåtal pro- dukter. Trots en delvis ny reglering innebär ändå medlemskapet i EU en starkt förändrad konkurrenssituation för det svenska jordbruket och för livsmedelssektorn. Avgörande är att det inte finns några gränshinder mellan medlemsländerna och att konkurrensen därmed är fri. 5.2Allmänt om jordbruket i Utvecklingen av de senaste 10 årens jordbruksproduktion redovisas i tabell 5.1. 4ABELLDen svenska jordbruksproduktionen –1990, 1993–1996. Källa: Jordbruksstatistik årsbok (SCB), Jordbruksekonomiska meddelanden (). En normalskörd av spannmål vid dagens förhållanden motsvarar 5,5–, dvs. något mer än genomsnittsskörden och betydligt mer än , då bl.a. det svenska omställningsprogrammet påverkade den svenska total- skörden. Under ett normalår exporteras av produktionen. Svensk oljeväxtodling har minskat dramatiskt , bl.a. som en följd av att de ekonomiska villkoren jämfört med spannmål har förändrats starkt. Vid dagens förhållanden måste mer än hälften av rå- varan importeras till svensk förädlingsindustri. Fortsätter denna ut- veckling kommer möjligheterna att bibehålla en svensk industri att för- sämras påtagligt. Sockerbetsodlingen visar en relativt stabil utveckling . Efter EU-inträdet kan en svag ökning av odlingen note- ras. Matpotatisproduktionen påverkas relativt starkt av årsmånen. Efter EU-inträdet har importkonkurrensen av främst förädlade produkter på- verkat sektorn starkt. Fabrikspotatis odlas endast för stärkelse- framställning. tillverkades även konsumtionssprit av potatis. Mjölkproduktionen ligger något lägre jämfört med den senare delen av . Dagens produktion ligger runt den svenska landskvoten om . Efter en viss uppgång av nötköttsproduktionen , minskar denna produktion. Ökad importkonkurrens och lönsam- hetsproblem i samband med BSE-krisen förklarar detta. Grisköttsproduktionen och fjäderfäköttsproduktionen har ökat , främst till följd av en stark efterfrågan. Denna utveckling bedöms fortsätta under gynnsamma produktionsförhållanden. Äggproduktionens utveckling sammanhänger med den inhemska avregleringen samt med beslutet att successivt avveckla dagens burhållningssystem. De förändrade pris-, stöd- och kostnadsnivåerna inom jordbrukets pri- märled som följt av medlemskapet har också inneburit förändringar i produktionsinriktning och struktur. Riktning och styrka i den ständigt pågående strukturrationaliseringen har således påverkats. Antalet jordbruksföretag har successivt minskat. var antalet jordbruksföretag enligt lantbruksregistret 94 000 och ca 91 000. Till skillnad från tidigare års statistik ingår siffror även företag med minst 2,1 ha men med mindre än 0,3 ha brukad . Antalet sådana företag skattas till 3 1996. Gra- den av specialisering och framgår av tabell 5.2 och tabell 5.3. För att hänföras till en viss driftsinriktning krävs att minst två tred- jedelar av företagens arbetsbehov hänför sig till motsvarande drifts- gren. I tabell 5.2 anges också arbetsbehovet. hade omkring 51 000 jordbruksföretag ett arbetsbehov . Dessa företag kan anses utgöra fritids-, pensionärs- eller deltidsjordbruk. An- delen brukare i dessa företag som är helt beroende av inkomsterna från jordbruket är marginell. I en mycket stor andel av dessa företag har emellertid brukarfamiljen en betydande tjänsteinkomst. Sätts gränsen för heltidsjordbruk vid uppgick antalet heltidsjord- bruk till omkring 26 000. Endast ca 7 900 företag är så stora, över , att anställd arbetskraft kan antas spela någon större roll på företagen. 4ABELL efter driftsinriktning och arbetsbehov i jordbruket. Källa: SCB, lantbruksregistret, urvalsbaserade uppgifter. Antalet jordbruksföretag har således minskat. Företag med enbart växt- odling har dock ökat sedan EU-inträdet. Detta har sin bak- grund i dels en allmän trend där lantbrukare som slutar med animalie- produktion fortsätter med växtodling, dels att företag som gick in i det svenska omställningsprogrammet –1992 åter har akti- verat jordbruksdriften. Vidare kan de något stabilare förhållandena för spannmålsproduktion i EU ha bidragit till utvecklingen. 4ABELL efter driftsinriktning och arbetsbehov i jordbruket åren 1991–1996. 1) ingår företag med mindre än 0,3 ha brukad . Källa: SCB, lantbruksregistret, urvalsbaserade uppgifter. Däremot har antalet företag med husdjursskötsel minskat . var antalet jordbruksföretag med specialinriktning på husdjursskötsel ca 38 200 och ca 35 400. Minskningen av an- talet gårdar med husdjur är således en långsiktig trend som även fort- satt efter EU-inträdet. Medan den totala åkerarealen i inte har förändrats särskilt mycket – fortfarande uppgår den till ca 2,8 miljoner ha – har gårdarnas storlek förändrats. har gårdar med upp till 10 ha odlad mark minskat markant. uppgick antalet till ca En minskning har även skett av antalet jordbruksföretag med 10–15 ha . Företag med mellan 50–100 ha var i stort sett oförändrat, drygt 11 000. Antalet företag med över 100 ha ökade däremot från 4 1990 till 4 1996. Den genomsnittliga arealen uppgick till 31,1 ha, vilket innebär en ökning med ca 2 ha i förhållande . Vid fö- retag med mer än 30 ha uppgick den genomsnittliga arealen till ca 73 ha. Den genomsnittliga mjölkkobesättningen har ökat från 22,2 mjölkkor 1990 till 1996. 4ABELLDen svenska åkerarealens fördelning på olika växtslag åren 1993–1997. med minst 2,1 ha . Övriga växtslag 1) &¶RETAG MED MINDRE 1) Till övriga växtslag har räknats frövall, oljelin, energiskog, trädgårdsväxter och andra växtslag. Källa: SCB, lantbruksregistret. Den totala åkerarealen för företag med minst 2,1 ha uppgick till 2 812 000 ha, vilket är en ökning med nära 50 000 ha från föregående år. Ökningen beror främst på att ingår även företag med mindre än 0,3 ha utnyttjad . Arealen vid dessa företag skattas till 27 400 ha. Åkerarealens fördelning på olika växtslag redovisas i tabell 5.4. Slåtter- och betesvallar upptog 1 020 000 ha , vilket utgjorde av åkerarealen. Fodersäd odlades på nära 850 000 ha () och brödsäd på 368 000 ha (). Beräknat efter åkerarealen är brödsäd också det växtslag vars odlingsareal har ökat mest efter EU-inträdet. Arealen för odling av brödsäd, som uppgick till ca 291 000 ha, hade ökat med ca 82 000 ha, dvs. Höstveteare- alen svarade för en stor del av ökningen. Noterbart är dock att brödsä- desodlingen var relativt omfattande även . Den ökade odlingen är således även ett resultat av årsmånen. Arealen för odling av fodersäd ökade också – från 803 000 ha till 896 1997. Detta hade sin bakgrund i övergång till EU- träda, minskad oljeväxtodling och stabilare villkor för spannmålsodling Som framgår av tabell 5.5 har betydande förändringar skett i antalet uppfödda husdjur. Tabellen omfattar företag med minst 2,1 ha eller med stora djurbesättningar. Antalet mjölkkor har minskat . Nedgången har även fortsatt efter EU-inträdet. Antalet var 509 1994 och 466 1996. Enligt preliminära uppgifter ökade antalet mjölkkor med ca 7 000. Den totala mjölkproduktionen har –1996 legat mellan 3 200–. mjöl kkvot inom EU har fastställts till . Medelavkastningen per ko och år har successivt ökat och låg på . Antalet kor för köttproduktion ökade kraftigt –1992 som en följd av livsmedelspolitiska beslut, minskningen av antalet mjölk- kor samt av de därefter införda särskilda ersättningarna inom denna produktion. Därefter har antalet köttkor varierat mellan 153 000 och 165 000. Svinuppfödningen har – med små variationer – talet legat på omkring 2 miljoner, vilket innebär drygt 3,5 miljoner slaktade svin (ca 3,9 miljoner år 1996). Slaktvikten på grisarna har ökat något , varvid också produktionen ökat. uppgick produktionen till ca . Året före EU- inträdet uppgick produktionen till omkring . Antalet slaktkycklingar har ökat kraftigt – från 2,7 miljoner år 1990 till 4,8 miljoner år 1995. Konsumtionen av fågelkött har också ökat . Den totala konsumtionen av få- gelkött uppgick till drygt och till om- kring . Konsumtionen per person och år har i stort sett fördubblats från ca till ca . 4ABELLAntal husdjur åren 1991–1997 i vid utgången av respektive år (avser företag med minst 2,1 ha eller med stora djurbesättningar). 1) Ändrad kategoriindelning inkluderar ca 36 000 ännu ej betäckta gyl- tor. * Uppgift saknas. Källa: SCB, lantbruksregistret. 5.2.5Integrerad produktion – IP Integrerad produktion (IP) är ett odlingssystem som producerar livsme- del och andra produkter med hög kvalitet genom att använda naturliga resurser och regleringsmekanismer för att ersätta förorenade externa produktionsmedel och för att säkra en uthållig odling. Vikt läggs vid att se hela gården som ett system där växtodling och djurhållning är i ba- lans. Väsentliga komponenter är också att bevara och förbättra markens bördighet och en biologisk mångfald. Biologiska, tekniska och kemiska metoder skall noga balanseras mot varandra, varvid hänsyn skall tas till miljö, lönsamhet och sociala aspekter. Flera odlarorganisationer och kontraktodlingar har genomfört s.k. IP-kurser för odlare. Även odlingskontrakt har tecknats. Ett grundkrav är att lagar och bestämmelser samt i övrigt god jordbrukarsed följs. Ett viktigt moment är också att förhållandena på gården och alla odlingsåtgärder skall dokumenteras och hållas tillgäng- liga för kontroll. Skadegörare kontrolleras genom en väl utbyggd kon- troll- och varningstjänst. En kontrollorganisation finns för IP-odling där (), () och () sam- verkar. Ett viktigt moment i all sådan verksamhet är att det skall ske en kontinuerlig revidering av IP-konceptet där man ökar kraven efterhand. Målen för IP-odling är att: produktionen utvecklas mot resurshushållande odlingssystem, prioritera odlingsmetoder som minimerar användandet av växt- skyddsmedel där biologiskt växtskydd prioriteras, undvika jorderosion och jordpackning så att mikrolivet gynnas, tillämpa växtföljd som bibehåller markens bördighet, tillgodose konsumentens kvalitetskrav på produkter och produk- tionsmetoder, prioritera resurs- och energisnåla material och metoder för hante- ring, packning etc. IP har fått stor spridning i västvärlden men i den praktiska använd- ningen är det skillnad mellan olika ländernas regelsystem. Gemensamt är dock att utbildning av odlare, dokumentation av odlingsinsatser samt märkning av produkterna. Internationellt samarbete finns inom forskning och rådgivning och man har enats om gemensamma strategi- er för växtskyddsområdet. lade fram en rapport där man påpekade behovet av att utveckla den integrerade pro- duktionen i och att ta större miljöhänsyn inom jordbruket. Ekologiskt lantbruk bedrivs utan insatser av handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Produktionen baseras så långt som det är möjligt på lokala och förnyelsebara resurser. Grundprinciperna i ekologisk produktion är kretsloppstanken och största möjliga omsorg om naturliga processer men även rimlig inkomst och tillfredsställelse i arbetet för producenterna. Det finns en strävan efter naturenlighet, dvs. att så små ingrepp som möjligt skall göras i naturen. Synsättet yttrar sig även i ekologisk djurhållning som utformas så att djurens naturliga beteende tillgodoses i största möjliga utsträck- ning. Inom det ekologiska lantbruket används varken snabblösliga mine- ralgödselmedel eller syntetiska bekämpningsmedel. Strävan är att er- sätta kemiska hjälpmedel med kunskap om hur man på bästa sätt kan undvika problem med sjukdomar och skadegörare samt att klara för- sörjning med växtnäring. Motorn i den ekologiska odlingen är klöverrika i växtföljden och en balans mellan växtodling och djurproduktion inom gården. Kretsloppstänkandet är viktigt och man vill därför stärka sambandet mellan stad och land för att kunna återcirkulera växtnäring och orga- niskt material. Frågan drivs i EU från sida men motståndet mot att sprida slam och urin på ekologiskt odlad areal är stort inom EU och även i . Djurhållningen ingår som en integrerad del i produktionssystemet på den ekologiska gården. Grupphållning, lösdrift, betesdrift, möjlighet till utevistelse och fri tillgång till grovfoder är krav som ställs för alla djurslag. Undantag gäller för mjölkkor och höns. Djurtätheten anpassas till gårdens foderproduktionsförmåga. De stora djurkoncentrationerna, som är en av de främsta orsakerna till pro- blem med växtnäringsläckage, är därför omöjliga vid ekologisk djur- hållning. ges stöd för ekologisk produktion inom ramen för det svenska miljöprogrammet för jordbruket. Stödet infördes i anslutning till det svenska medlemskapet i EU. Enbart gårdar som är anslutna till en kontrollförening får marknadsföra sina produkter som ekologiska. finns två godkända varumärken i : KRAV och Demeter. var av den ekologiskt odlade arealen kontrolle- rad av KRAV och kontrollerad av Demeter. &IGURUtvecklingen av den ekologiskt odlade arealen åren 1985–1996. Källa: KRAV-kontrollen , . I figur 5.1 anges utvecklingen av ekologiskt odlad areal åren 1985– 1996. Den ekologiskt odlade arealen har stadigt ökat , då arealen uppgick till ca 4 000 ha. uttalade som ett mål att av åkerareal bör läggas om till ekologisk odling . uppgick den sammanlagda ekologiskt odlade are- alen till ca 162 000 ha, vilket motsvarar av landets totala areal . Det kan finnas bär eller andra produkter, t.ex. nypon och havtorn, som kan vara möjliga att kommersiellt odla och vidareförädla i Sve- rige. Nypon är ett växtslag som är ett naturligt inslag i den skandinaviska . Nyponråvara för industriell tillverkning av livsmedelsprodukter importeras emellertid, företrädesvis från . Odling av nypon i kommersiell skala har inte provats någonstans i världen i stor skala. startade ett samarbete mellan SLU, , Balsgård, och svensk livsmedelsindustri för att framställa odlingsvärda nyponsorter för ma- skinskörd. Arbetet med att utveckla tekniken för odling, skörd och torkning av nypon har fortsatt i tilltagande omfattning. De första prov- odlingarna planterades i (och fastlandet), och .