sou · GLB3149 · 1998-01-01 00:00:00 — Miljön nämns inte heller som ett särskilt problem- eller riskområde i den allmänna eko- nomiska analysen där man bland annat påpekar bristerna i infrastruk- tur inom transport- och energisektorerna. slutsatser bekräftas delvis av de slutsatser som den svenska utredningen av de samhällsekonomiska konsekven- serna av kommit fram till. I utredningens betänkande sägs följande: En rimlig hypotes är att ekonomisk integration mellan Öst och Väst till att börja med kan ge upphov till mer betydande effekter i kandidatländerna än i de nuvarande EU-länderna. Detta betyder dock inte att effekterna i de senare kommer att gå obemärkt förbi. Redan på kort sikt kan vissa effekter förväntas komma uppstå i många EU-länder, inkluderande , i synnerhet eftersom flera av kandidatländerna ligger nära . På kan påver- kan bli större, allt eftersom inkomsten stiger i kandidatländerna, och de därigenom blir viktigare handelspartners." När det gäller handeln är den samhällsekonomiska utredningens slutsats att denna förväntas öka betydligt de kommande decennierna, oavsett om kandidatländerna blir fullvärdiga EU-medlemmar eller ej. För svensk del är slutsatsen att handeln med de central- och östeuro- peiska länderna ungefär kommer fördubblas jämfört med situationen före muren fall. På några decenniers sikt visar beräk- ningar att handeln mellan och de central- och östeuropeiska länderna kommer att femfaldigas. Den samhällsekonomiska utred- ningen konstaterar att det blir fråga om en betydlig ökning av handeln men från en låg nivå. När det gäller internationella investeringar diskuterar den sam- hällsekonomiska utredningen de multinationella företagens agerande och vilka effekter det får. Sammanfattningsvis konstateras att kandi- datländerna har mycket att vinna på inflöde av direktinvesteringar ef- tersom tillgången på humankapital är god. Det har ställts stora för- hoppningar till att direktinvesteringar från nuvarande EU-länder kan bidra till ekonomisk utveckling i kandidatländerna. har ris- ken för utflyttning av speciellt arbetsintensiva moment i produktions- processen till kandidatländerna setts som ett hot i flera EU-länder. Den samhällsekonomiska utredningens slutsats är att det är troligt att EU-medlemskap kan leda till ganska betydande ökningar av flödet av direktinvesteringar till kandidatländerna. Medlemskapet hjälper till att skapa den trovärdighet för den ekonomiska politiken som tidigare i mycket saknats. När det gäller välfärdseffekter avviker den samhällsekonomiska utredningens bedömning i flera avseenden från . hävdar i Agenda att utvidgningen kommer att innebära betydande vinster inte bara för kandidatländerna utan även för nuvarande EU-länder. Den samhällsekonomiska utredningen anför följande: Vi förväntar oss inga stora effekter på sysselsättningen. Ökad handel har t.ex. inga direkta effekter på sysselsättningen. Inte ens om utvidgningen skulle ha positiva tillväxteffekter (vilket vi inte tror), kan vi på lite sikt förvänta oss ökad sysselsättning. Den enda effekt på sysselsättningen som eventue llt kan uppkomma är genom att graden av konkurrens ökar på arbetsmarknaden när handeln och migratio- nen ökar. Då skulle lönebildningen fungera bättre. Det är emellertid inte alls säkert att sådana effekter ens uppstår och om de gör det är de troligen inte speciellt stora. Den samhällsekonomiska utredningens slutsatser om den eko- nomiska välfärden blir att effekterna blir positiva i såväl öst som väst. I väst blir effekterna obetydliga medan de kan komma att bli mer be- tydande i kandidatländerna. Tabell 6.1 Effekter på realinkomster av . Procentuell för- ändring av BNP Sammanfattningsvis konstaterar den samhällsekonomiska utred- ningen att de sammantagna välfärdsvinsterna för kandidatländerna med stor sannolikhet kommer att bli betydande. under- stryks att det är svårt att särskilja effekterna av ett fullvärdigt EU- medlemskap från den liberalisering som redan skett genom de s.k. Det står dock klart att medlemskap leder till vinster utöver de som enbart Europaavtalen ger. Transportsektorns utveckling har stor betydelse för miljön och är där- för en viktig fråga när det gäller miljökonsekvenserna av EU- utvidgningen. Projektgruppen för inre marknaden och miljön (The Task Force Environment and The Internal Market) kom fram till att genomförandet av den inre marknaden skulle leda till en ökning av gränsöverskridande lastbilstrafik med mellan inom de dåvarande 12 EU-medlemsstaterna. Tillsammans med övriga ef- fekter av den snabbare ekonomiska tillväxten beräknades detta leda till större utsläpp av svaveldioxid respektive 12-14 pro- cent större utsläpp av kväveoxider fram . Någon analys av transportsektorns miljöeffekter som en följd av den nu planerade utvidgningen av EU har inte re- dovisat. I länderutlåtandena rörande kandidatländerna och i Agenda- 2000 dokumentet pekar på att de ekonomiska vinsterna av utvidgningen kommer att bero på bl.a. av utvecklingen av transportsystemen i kandidatländerna. Denna utveckling som är en förutsättning för ökad handel och ökad ekonomisk aktivitet som en- ligt blir en följd av kandidatländernas anslutning till EU. framhåller att betydande ekonomiska resur- ser, som delvis måste komma från EU:s fonder, kommer att behövas för att utveckla transportsystemen och för att anpassa kandidatländer- nas fordonsparker till EU:s krav. EU:s krav kommer också, enligt , att stimulera efterfrågan från industrin inom EU. Genom Östersjöinitiativ, som presenterades vid regeringschefskonferensen om i , avser EU att anslå 350 miljoner ECU till bland annat transportsektorn i , däribland till ett antal stör- re motorvägsprojekt. Någon bedömning av miljökonsekvenserna av dessa projekt i fråga om utsläpp eller på grund av fragmentering av värdefulla naturmiljöer har, såvitt utredningen känner till, inte redovi- sats. Inom transportsektorn innebär utvidgningen, enligt utredningens bedömning, risker för ökade utsläpp i kandidatländerna, åtminstone på kort sikt. Det handlar främst om utsläpp av kväveoxider och oför- brända kolväten från ökade landsvägstransporter förutsatt att dessa transporter i stor utsträckning utförs av tunga fordon som inte upp- fyller EU:s krav. Utredningen vill också peka på riskerna för att ut- släppen från transportsektorn kan komma att öka också inom de nuva- rande EU-länderna. Detta beror på att ett större antal äldre lastbilar från kandidatländerna kan komma att utföra transporter inom nuva- rande EU-länder, som en följd av att transportsektorn öppnas för kon- kurrens. En sådan utveckling sker redan i vissa av de nuvarande EU- länderna, där ett stort antal äldre tunga fordon från kandidatländerna svarar för betydande del av de gränsöverskridande transporterna. Ett införande av EU-kraven inom transportsektorn skulle enligt IVL innebära en halvering av kväveoxidutsläppen från trans- portsektorn i kandidatländerna. Räknat på de totala utsläppen av kvä- veoxider skulle minskningen bli i storleksordningen . Dessa siffror ligger väl i linje med vad man kom fram till i den dans- ka rapporten om miljökonsekvenserna av östutvidgningen som pre- senterades . EU-reglernas stora betydelse för att åstadkomma minskade ut- släpp av kväveoxider bekräftas också av de preliminära resultaten från den studie som IIASA gjort på uppdrag av den Europeiska Miljöby- rån (EEA). Ett införande av (främst de olika delarna av Auto-oil-programmet) skulle enligt studien innebära att utsläppen av kväveoxider skulle minska med ytterligare mellan . En förutsättning för att de skärpta EU-kraven för utsläpp från fordon skall kunna införas är dock tillgång till oblyad bensin. På lång sikt innebär den ökade ekonomiska tillväxten, kraven på effektivitet och konkurrensförmåga m.m. sannolikt att andelen fordon som uppfyller EU-kraven kommer att öka snabbare än vad som skulle vara fallet om länderna inte blir EU-medlemmar. Detta innebär att ut- släppen från transportsektorn minskar betydligt. Utredningen anser att det är angeläget att utsläppen från trans- portsektorn inte ökar i samband med utvidgningen. Mot bakgrund av transportsektorns stora och växande andel av de totala luftförore- ningsutsläppen anser utredningen att utsläppen istället måste minskas betydligt. Olika rapporter har klart visat att ett införande av rörande utsläpp från fordon och bränslekvaliteter leder till betydande minskningar av utsläppen av främst kväveoxider utöver vad som skulle bli fallet om länderna inte uppfyller EU-kraven. Minskade luftföroreningar från transportsektorn skulle medföra bety- dande positiva effekter bland annat genom minskade luftförorenings- halter i tätorter och därmed minskade hälsorisker och materialskador, minskad bildning av marknära ozon samt minskad långväga transport av kväveoxider och därmed minskad försurning och eutrofiering. Åtgärder för att begränsa transportsektorns utsläpp bör därför enligt utredningens uppfattning ges hög prioritet i samband med ut- vidgningen. för utsläpp från fordon liksom beträffande kvaliteten på olika bränslen måste införas i kan- didatländerna. Långa övergångstider bör inte accepteras. Sa mtliga nya fordon bör efter förhandlingsstarten uppfylla EU:s krav. De nya medlemsländerna bör också uppmanas att stimule- ra övergången till miljövänligare fordon och bränslen med ekonomis- ka styrmedel t.ex. från miljösynpunkt differentierade drivmedels- skatter. Industrin i de central- och östeuropeiska länderna uppvisar enligt EU- kommissionens bedömning såväl styrka som svagheter. Låga arbets- kraftskostnader och goda tekniska kunskaper inom ett antal områden såsom stål, keramik, glas, cement och mekanisk industri, ingår bland styrkefaktorerna. Problemen utgörs bl.a. av stor överkapacitet inom vissa sektorer, omodern produktionsapparat och bristande kunskaper om modern produktionsteknik. Sedan förändringsprocessen inleddes i kandidatländerna har ett stort antal gamla och förorenande industrier lagts ner eller drivs med kraftigt reducerad kapacitet. Vid en ekonomisk återhämtning i kandidatländerna finns viss risk att dessa industrier kan komma att tas i bruk eller åter öka sin produktion, med ökande utsläpp till miljön som följd. En del av an- läggningarna är dock i så dåligt skick att de inte kan tas i drift igen. Troligare är därför att moderniseringen av industrisektorn i de berörda länderna fortsätter med mindre energikrävande och resurssnålare tek- nik och med mindre utsläpp per producerad enhet. Erfarenheterna från utvecklingen i tyder på att så blir fallet. snabba ekonomiska tillväxten i har inte lett till motsvarande ökning av utsläpp av t.ex. luftförore- ningar. I rapporten från Miljöstyrelsen i (EU:s udvidelse mod Øst - miljömaessige perspektiver) om miljökonsekvenserna av EU:s östutvidgning uppskattas de minskade luftföroreningsutsläppen från industrisektorn till för svaveldioxid och mellan för kväveoxider jämfört med nuvarande situation. Om industrin, särskilt den befintliga, ges långa övergångstider för att anpassa sig till EU-kraven finns risk för att såväl den inhemska industrin som inflyttande multinationella företag försöker skaffa sig kostnadsfördelar och därmed konkurrensfördelar genom att förlägga förorenande produktion till kandidatländerna. Risken för en sådan ut- veckling påpekas av i Agenda-2000 dokumentet där man betonar att detta understryker kraven på en gradvis men kon- tinuerlig anpassning till EU:s miljökrav. Enligt utredningen bör där- för inga långa övergångstider accepteras för de industrirelaterade miljödirektiven. Utredningen anser att ett grundläggande krav bör vara att alla nyinvesteringar och ny produktion och senast från anslut- ningsdagen uppfyller EU-kraven fullt ut. Erfarenheterna från samarbetet i har vi- sat att det har varit svårt att få tillstånd större internationella industri- investeringar i de baltiska länderna som skulle kunna bidra till en om- strukturering/modernisering av industrisektorn inklusive skärpta mil- jökrav. Energisektorn i och skogsindustrin i är såda- na exempel. Anledningen till bristen på investeringsvilja har bland annat varit osäkerhet beträffande den politiska och ekonomiska stabi- liteten i kandidatländerna. Den samhällsekonomiska utredningen anser att EU-medlem- skapet bidrar till att skapa trovärdighet för den ekonomiska politiken. Det är därför troligt att EU-medlemskapet leder till betydande ök- ningar av de multinationella företagens direktinvesteringar i kandi- datländerna, vilket i sin tur skulle vara till fördel från miljösynpunkt. Utredningen vill också peka på att industrierna i de nya med- lemsländerna sannolikt i ökande utsträckning kommer att mötas av krav från konsumenterna i väst att deras produkter, vad avser t.ex. ut- nyttjande av råvaror och tillverkningsprocesser, skall uppfylla de pro- dukt- och miljökrav som gäller inom EU. Ett exempel på en sådan bransch är pappers- och massaindustrin. På innebär EU-medlemskapet enligt utredningens be- dömning möjligheter till betydande miljövinster inom industrin. Mo- derna produktionsmetoder, tillämpning av EU:s miljödirektiv t.ex. IPPC-direktivet, EU:s sanktionsmöjligheter samt möjligheterna till miljörevision och miljöcertifiering enligt kan leda till av- sevärt minskade utsläpp av en rad såväl luft- som vattenburna förore- ningar. I avvaktan på att man inom EU enas om tillämpningen av olika delar av IPPC-direktivet bör man vid medlemsförhandlingarna inom industrisektorn prioritera anpassningen av Direktivet 84/360/EEC om utsläpp av luftföroreningar från industrianläggningar och Direktivet 76/160/EEC om föroreningar som förorsakas av vissa farliga ämnen som släpps ut till vatten inom EU. En betydande omstrukturering av energisektorn har skett i kandidat- länderna . Modernisering, energieffektivise- ring, mer marknadsanpassade tariffer och direkta miljöinsatser har medfört att luftföreningarna i vissa av länderna har minskat betydligt. Detta gäller exempelvis för och vars utsläpp är särskilt betydelsefulla för miljön i och . I vissa fall har län- derna redan uppnått målen för de utsläppsminskningar, som satts upp inom ramen för den europeiska konventionen om långväga gränsöver- skridande luftföroreningar. I andra fall, t.ex. i är utsläppen fortfarande mycket stora. Enligt utredningens bedömning kommer den fortsatta modernise- ringen att innebära betydande utsläppsminskningar. Detta illustreras med förhållandena i och . I dessa länder kommer cirka hälften av svaveldioxidutsläppen från stora an- läggningar. En anpassning till EU-kraven innebär införande av rök- gasrening med en reningsgrad på i princip . Detta skulle innebära en minskning av utsläppen med . Genom att även minska utsläppen från lokala utsläppskällor, som svarar för av utsläppen, skulle svaveldioxidutsläppen kunna re- duceras ytterligare. Motsvarande beräkningar, när det gäller utsläppen av kväveoxi- der, visar att EU-kraven skulle resultera i utsläppsminskningar på i storleksordningen . Planer finns på att knyta samman elnäten kring (Baltic Ring) Detta innebär i så fall att elnäten i knyts ihop med de baltiska länderna, , och nordvästra och på med ännu fler länder i . En integrering av elnäten mellan västra och östra , bland annat runt , kan få po- sitiva miljöeffekter. En förutsättning är emellertid att man så långt som möjligt harmoniserar miljöskatterna inom energisektorn . En utveckling av ett sammankopplat elnät kommer dock sanno- likt att ta . EU:s elmarknadsdirektiv kan komma att spela en viktig roll i utvecklingen av nya marknader. Även om EU inte har antagit någon för unionen gemensam ener- gipolitik så har man antagit ett antal direktiv inom energiområdet. Dessa omfattar bl.a. märkning av hushållsapparater och maskiner, samt det så kallade samlingsdirektivet (1993) om åtgärder för att spa- ra energi. De direktiv som antagits inom SAVE-programmet förefal- ler vara de som är av störst betydelse från miljösynpunkt. EU-medlemskapet kan, enligt utredningens bedömning, påskyn- da fortsatt modernisering i kandidatländerna med minskande utsläpp som följd. Utredningen anser också att det finns risk för export från kandi- datländerna av billig el som producerats i anläggningar med lägre miljökrav än EU:s. Kortast möjliga övergångstid beträffade EU- direktiven för el- och värmeproducerande anläggningar bör därför ef- tersträvas. är det enligt utredningens uppfattning viktigt att miljöskadliga subventioner inom energisektorn såväl i kandidatlän- derna som i nuvarande EU-länder avvecklas . () har tillsammans med () på utredningens uppdrag utrett de frågor som avser kärnkraftproduktion och nukleär icke-spridning respektive strål- skydd, miljö och hälsa. Den övergripande bedömning som görs av SKI och SSI är att en anslutning till EU kommer att ha en positiv inverkan på miljön i kan- didatländerna från verksamheter med anknytning till kärnkraftpro- duktion, andra steg i kärnbränslecykeln samt medicinsk och industri- ell användning av joniserande strålning. Myndigheterna pekar bl.a. på att med en utvidgning med en eller flera kandidatländer som har kärnkraftproduktion kommer det att in- om EU att finnas flera olika nivåer av kärnkraftsäkerhet. Medlemskap i kommer att kunna förbättra säkerheten i de nya med- lemsländerna. Man understryker man också att risken för illegal spridning av kärnämne eller av annan utrustning som kan användas för kärnvapen ökar vid en flyttning av EU:s yttre gräns mot öster. Stödet till åtgärder för nukleär icke spridning från EU och dess nya medlemsstater till de nya medlemmarna, liksom till stater utanför den nya EU-gränsen, måste därför enligt myndigheternas uppfattning stärkas. Utredningen anser att EU och dess nuvarande medlemsländer bör stödja insatser för att höja säkerhetsnivåerna i kandidatländerna. Det är angeläget att stödet utformas så att det inte utgör en subvention till fortsatt kärnkraftproduktion i förhållande till energieffektivisering och annan el- och värmeproduktion. EU bör också i detalj klarlägga kostnaderna för och miljökonse- kvenserna av att genom energihushållning och i de fall detta visar sig nödvändigt med nya icke kärnkraftbaserade produktionsanläggningar, ersätta de existerande kärnkraftanläggningarna. EU och nuvarande medlemsländer bör även fortsättningsvis bi- drar till att kunskapsnivån i kandidatländerna höjs och till de investe- ringar som är nödvändiga för att ta hand om befintligt radioaktivt av- fall och för att förbättra strålskyddet. Utredningen anser också att EU och nuvarande medlemsländer bör ge ett fortsatt starkt stöd till icke spridningsåtgärder i såväl kandi- datländerna som i de länder som ingick i det forna . EU:s jordbrukspolitik (CAP) har en inriktning på areal- och produk- tionsstöd som har lett till överproduktion och intensiv användning av handelsgödsel och bekämpningsmedel. Jordbrukets utveckling kommer att ha stor inverkan på miljön såväl inom nuvarande EU som i ett utvidgat EU. Jordbrukets miljöeffekter behandlas endast översiktligt av EU- kommissionen i Agenda-2000 dokumentet och i länderutlåtandena om kandidatländerna. Förslag framförs dock att en reformering av den gemensamma jordbrukspolitiken, CAP, blir nödvändig med tio nya De förslag som förs fram om en successiv övergång från produktions- till inkomststöd är fördelaktiga från miljösynpunkt. I den danska rapporten om miljökonsekvenserna av östutvidg- ningen framhålls att EU-anpassningen kommer att kräva omfattande insatser inom jordbruket för att man skall kunna uppfylla kraven i nitratdirektivet. föreligger stora problemen inom nuvarande EU med att genomföra detta direktiv. Bristerna och fördröjningen i genomförande i flertalet EU-länder har påtalats av EU- kommissionen. Den minskade användningen av handelsgödsel och bekämp- ningsmedel i kandidatländerna som en följd av den minskade inten- siteten i jordbruket har medfört betydande miljövinster, främst p.g.a. minskad eutrofiering, i vissa delar av . En EU-utvidgning, som innebär ett införlivande av kandidatlän- derna i nuvarande CAP, skulle enligt utredningens uppfattning kunna äventyra förväntade miljövinster. Utredningens uppfattning är att ut- släppen från jordbruket inte får tillåtas öka i samband med utvidg- ningen. Mot bakgrund av jordbrukets betydelse för bl.a. eutrofiering- en i anser utredningen att läckaget av näringsämnen, främst fosfor och kväve, från jordbruksmark måste minskas betydligt. Det är enligt utredningen också viktigt att framhålla att ett lång- siktigt bärkraftigt jordbruk i kandidatländerna är en förutsättning för att bevara den rika biologiska mångfalden som är knuten till jord- brukslandskapet och som finns i dessa länder. Införandet av EU-kraven beträffande utsläpp till vatten från kommu- nala avloppssystem och industrianläggningar kommer att medföra minskade föroreningsutsläpp till sjöar, vattendrag och kustområden. Minskade utsläpp av olika typer föroreningar till vatten kan på- verka miljöförhållandena positivt i vissa flodområden som delas av kandidatländerna och nuvarande EU-länder t.ex. Oder (Polen- ), (), (- - - ). Tillämpningen av EU-direktivet om rening av kommunalt av- loppsvatten leder till minskad belastning av organiskt material, fos- for- och kväveföreningar och därigenom till minskad eutrofiering. Ut- släppsminskningarna kommer att vara beroende av i vilken omfatt- ning kandidatländerna är beredda att peka ut speciellt känsliga områ- den där särskilt långtgående rening krävs enligt EU-direktivet. Ut- byggnaden av de kommunala reningsverken kommer dessutom att in- nebära en förbättring av de sanitära förhållandena i de berörda vatten- områdena. Detta har stor betydelse för t.ex. utvecklingen av turistnä- ringen bland annat utmed Östersjökusterna. Från miljösynpunkt, såväl som från sanitära utgångspunkter, är det enligt utredningens uppfattning viktigt att satsningen på utbygg- nad av kommunala reningsverk inte bara koncentreras till de större tätorter/anläggningar som formellt omfattas av EU-direktivet. I många av kandidatländerna bor fortfarande en betydande andel av be- folkningen på landsbygden eller i byar och mindre tätorter. En ut- byggnad av reningsverken även i dessa skulle innebära en välkommen förbättring av de lokala sanitära förhållandena som belast- ningen på miljön lokalt skulle minska avsevärt och tillförseln av nä- ringsämnen till reduceras ytterligare. Utredningen vill i detta sammanhang peka på att dis- kuterar att komplettera handlingsprogrammet för med insat- ser för att minska utsläppen från små- och medelstora tätorter. Reningen av avloppsvatten är ett område, där det enligt utred- ningens uppfattning, kan finnas en potentiell konflikt mellan kraven på att uppfylla kraven på rening av kommunalt avloppsvatten enligt gällande EU-direktiv och nationella/lokala behov att lösa lokala sanitära problemen och minska belastningen från mind- re källor. Ett tänkbart angreppssätt skulle kunna vara att EU-kraven för de stora reningsverken genomförs fullt ut som en viktig del av EU- anpassningen. skulle det bilaterala stödet i högre utsträck- ning kunna inriktas på de små och medelstora anläggningar som inte omfattas av EU-kraven. För vidkommande beräknas den vattenburna tillför- seln av fosfor- och kväveföreningar minska med mellan på grund av genomförandet av avloppsvattendirektivet och kväveutsläp- pen med som ett resultat av nitratdirektivet. Den beräknade minskade tillförseln av fosfor- och kväveföre- ningar är för del mindre än den naturliga mellanårsvaria- tionen, som beror på variationer i temperatur, nederbörd och avrin- ning. Det är dock klart att de största positiva effekterna kommer att kunna ses i områdena längs de baltiska ländernas och Polens kuster, inklusive de kraftigt överbelastade kustlagunerna. Vissa sådana effekter har redan kunnat konstateras i en del områden i samband med den minskade belastningen från jordbruket. Utredningen vill understryka att denna belastningsminskning är angelägen. Den utgör ett väsentligt bidrag till den minskning av ut- släppen av näringsämnen som kommit överens om.