sou · GLB3186 · 1998-01-01 00:00:00 — Det är också viktigt att påpeka att endast av de kortvariga sjukfallen rapporteras. Det ger knappast ett tillförlitligt underlag för att bedöma de korta sjukdomsfallens utveckling. Det finns tvärtom anledning att misstänka att de sva- rande företagen inte är representativa för hela populationen och att statistiken därför innehåller systematiska fel. Slutsatsen blir att rapporteringen är onödigt byråkratisk och att den innebär ett me- ningslöst merarbete för både försäkringskassorna och företagen. I sjuk- och arbetsskadekommitténs betänkande En allmän och aktiv försäkring vid sjukdom och rehabilitering (SOU 1996:113) presenterades två alternativa förslag vad gäller information om den korta sjukfrånvaron, dvs. Det första innebär att informationsinsamlingen utökas, det andra ut- gör en kombination av dagens system och ett urvalssystem. Kom- mittén föreslog att () skulle ta fram ett sådant kombinationssystem. Arbetarskyddsstyrelsen och fick i uppdrag att i samråd med SCB utarbeta ett system som täcker samhällets behov av information om frånvaron under sjuklöne- perioden och arbetsskador. Särskilt de små företagens uppgifts- lämnarbörda skulle beaktas. I uppdraget konstaterades att statisti- ken över hälsoläget, sjukskrivningarna och kostnaderna för den korta sjukfrånvaron behöver förbättras. Småföretagsdelegationen föreslår att företagens obligatoriska uppgiftslämnande upphör. Delegationen föreslår vidare att total- undersökningen avseende sjukskrivningar och hälsoläge ersätts med urvalsundersökningar och att undersökningar av kostnader för sjuk- frånvaron inkluderas vid behov. Vid en viss nivå på urvalet blir materialet endast marginellt mer tillförlitligt av att fler respondenter tillförs. De medel som anslås för denna typ av undersökningar används sannolikt bättre om urvalsundersökningen kompletteras med fördjupande intervjuer och analyser av data i materialet. De- legationen anser att det vore en ren produktivitetsförlust att hålla fast vid metoden med totalundersökningar. Arbetsgivarna har givits ett långtgående åtgärds- och kostnadsan- svar för rehabilitering av anställda. Självfallet har arbetsgivaren större förutsättningar än att upptäcka tecken på ohälsa hos de anställda. Arbetsgivaren kan också enklare se vilka föränd- ringar som kan genomföras på arbetsplatsen för att underlätta den anställdes situation. Kompetensen i rehabiliteringsfrågor, som i hög grad dessutom är en resursfråga, är emellertid mycket ojämnt spridd bland ar- betsgivarna. Det är framför allt de mindre företagen som har svårt att upprätthålla underlag för särskilda tjänster inom företaget som handhar dessa frågor. SAF menar att ansvaret för en anställds rehabilitering borde avgränsas till de åtgärder som kan vidtas på arbetsstället och att i övrigt respektive försäkring skulle täcka utrednings- och kostnads- ansvaret. å sin sida anser emellertid att arbetsgiva- rens ansvar inte bör begränsas, eftersom detta skulle minska ar- betsgivarens intresse för tidig rehabilitering. En vanlig facklig synpunkt är att arbetsgivaren måste ta ansvar för de konsekvenser som dålig arbetsmiljö och säkerhet leder till. De menar därför att arbetsgivaren bör behålla sitt rehabiliterings- ansvar. (dir. 1990:90) har fått i uppdrag att ut- reda arbetsgivarens åtgärds- och kostnadsansvar vid rehabilitering. De fackliga organisationerna, bland andra LO, är representerade i utredningens referensgrupp. Utredningen skall lämna sitt förslag . Utredningen skall bl.a. föreslå arbetsgivarens ansvar skall inträda och hur långt detta ansvar skall sträcka sig. Den skall vidare belysa företagens olika förutsättningar att fullgöra ett rehabiliteringsansvar beroende på företagens storlek. Den skall även undersöka övervägande om sanktionsmöjligheter om företaget inte tar sitt ansvar. Slutligen skall gränsen mellan det rehabiliteringsansvar som åligger arbets- givaren och det som i första hand ankommer på utredas. Småföretagsdelegationen har varit i kontakt med utredningen och vill till denna understryka vikten av att företagen upplever rehabiliteringsansvaret som rättvist; att företagets arbetsmiljö på något sätt har en betydelse för problemets uppkomst och även dess lös- ning. Det bör klargöras att arbetgivaren inte bör ha något ansvar för sådana skador som arbetstagaren fått på sin fritid och således ej kan ha ansvaret för större rehabiliteringsutredningar om arbetstagaren. Det får inte vara så att en effekt av detta ansvar blir att arbetsgivaren vid anställnings ingående väljer bort sådana personer som har ärft- ligt påbrå, på annat sätt är disponerade för sjukdom, har behandlats för missbruk med risk för återfall eller utövar idrott. Småföretagsdelegationen föreslår att den särskilde utredaren spe- ciellt beaktar de mindre företagens begränsade möjligheter att hålla sig med särskild kompetens i rehabiliteringsfrågor. Delegationen poängterar vidare att rehabiliteringsansvaret bör definieras på ett sådant sätt att det upplevs som rättvist och skapar incitament sna- rare än ger ett godtyckligt utfall. Beskattning av tjänstebilar bör schabloniseras Reglerna för förmånsbeskattning av tjänstebil ändrades vid års- skiftet 1996/1997. uppskattades värdet av att den anställ- des arbetsgivare betalade bil och drivmedel till ett schablonbelopp. ingår inte längre drivmedel i detta schablonbelopp. Den an- ställde är tvungen att föra körjournal och specificera antal körda mil i tjänsten för att inte tvingas skatta för bensinförmånen som för lön. Motivet till förändringen är att det tidigare systemet stimule- rade förmånstagaren att använda bilen mycket privat. Reglerna innebär när det gäller kravet på förande av körjournal en återgång till de regler som gällde . Skattemyndigheterna hade betydande svårigheter att kontrollera om körjournalerna innehöll riktiga uppgifter. Dessutom var granskningen av dessa uppgifter mycket tidskrävande. Systemet stimulerade inkomsttagarna till oärlighet i uppgiftslämnandet. Systemet har således en förförande, men endast skenbar, exakthet. Tjänstebilsinnehavaren och företaget tvingas ägna mycket tid åt att administrera denna redovisning. Återgången innebär att små- företagare som skaffat leasingbil i företaget för att kunna ha ett bekvämt bilinnehav med mer tid över till företagandet, nu tvingas ägna betydande tid åt ifyllande av blanketter. Vid beräkningen av bilförmånen har omfattande analysarbete lagts ner för att rätt bedöma räntenivåns och olika extrautrust- ningars betydelse. Ingen som helst analys har emellertid ägnats åt den alternativintäkt som en företagare kan ha om han kan kon- centrera sig på att skaffa jobb i stället för att räkna kilometrar. menar att i och med att reglerna om bil- förmån setts över skulle inte förändringar av regelsystemet vara aktuellt . Småföretagsdelegationen menar att det just är resultatet av denna översyn, dvs. den nya lagen, som skapar stora problem. Många politiska företrädare har uppfattat kritiken mot de nya reglerna som uttryck för att tjänstebilsinnehavarna förlorat ett eko- nomiskt privilegium. Det är emellertid ett faktum att reglerna gjort det krångligare att driva småföretag. Småföretagsdelegationen föreslår att en ny översyn genomförs för att granska den ökade tidsåtgång som drabbar småfö- retagare med de nya reglerna. I detta sammanhang bör kostnaden för denna byråkratisering också beaktas. Delegationen menar att det inte kan uteslutas att många småföretagare skulle vara beredda att betala ett högre schablonbelopp bara man slipper att adminis- trera en omfattande körjournalsredovisning. Enklare registrering av företag Det är Småföretagsdelegationens uppfattning att det i är onödigt krångligt att starta företag. Vid firmagrundandet är det viktigt att företagaren kan lägga ned så mycket tid och energi som möjligt på att utveckla affärsidén. Han eller hon bör därför avlas- tas från tidskrävande informationssökning om vilka tillstånd som behövs. Småföretagsdelegationen ser på detta område som ett föregångsland. Där kan nyföretagare via egen dator, kommunens näringslivskontor eller statligt bibliotek registrera sitt företag med namn, anmäla sig för olika skatter och försäkringskassa samt ordna ytterligare nödvändiga tillstånd. Enligt uppgift tar hela procedu- ren . Ett förslag med detta innehåll har redan över- lämnats till näringsministern (dnr 97/70). Småföretagsdelegationen anser att procedurerna vid registrering av företag skall förenklas på följande sätt: En person som vill starta företag bör endast behöva kontakta en myndighet. Det bör ligga på den kontaktade myndighe- ten att se till att samtliga andra berörda myndigheter blir in- formerade om det nyregistrerade företaget. Behöver företaga- ren exempelvis registreras i arbetsgivarregistret eller ansöka om F-skattsedel kontaktas automatiskt skattemyndigheten, som är ansvarig för dessa områden. Förfarandet skall gälla alla bolagsformer. Denna registrering bör kunna skötas via Internet. Internetansluten dator bör finnas tillgänglig för detta ända- mål på kommunernas näringslivskontor eller motsvarande. Småföretagsdelegationen föreslår att proceduren vid registrering av företag förenklas så att endast en myndighet behöver kontaktas samt att detta kan skötas via Internet. Den förändrade arbetsmarknaden möjliggör för många människor att starta eget företag. De som är arbetslösa uppmuntras att starta eget genom särskilda bidrag. Många nya företag tillkommer ge- nom utbrytningar ur existerande företag. har i hög grad kännetecknats av att de större företagen knoppat av olika specialistfunktioner och att dessa sedan anlitats på uppdrags- basis. Många anställda har på eget initiativ brutit sig ut för att starta uppdragsverksamhet, med den gamla arbetsgivaren som huvudkund. En i det större företaget artfrämmande verksamhet, som datasupport eller personaltidning, utförs därefter i en profes- sionell miljö där specialisten samverkar med andra i samma pro- fession. Den tidigare anställde upplever sig ofta stimulerad och företaget får bättre leveranser. I en del fall har den anställde startat eget sedan den gamle arbetsgivaren deklarerat att det inte finns tillräckligt med jobb för att behålla personen som anställd, men att företaget kan erbjuda begränsad basefterfrågan om vederbö- rande startar eget. Den som startar eget måste ansöka om att få F-skattsedel. Skatte- myndigheten gör därvid en prövning där man söker utesluta att det inte handlar om att kringgå ett anställningsförhållande. Den sökande måste därför redovisa en tänkt kundkrets som består av fler än t.ex. en tidigare arbetsgivare. Det är självfallet ett fackligt intresse att det inte öppnas smitvägar som skulle undergräva de anställdas rättigheter enligt lag och av- tal. Det finns en misstanke att ett fritt tilldelande av F-skattsedel till alla som så begär skulle skapa en flod av missförhållanden. Från skattemyndigheternas sida är det självfallet också av in- tresse att inte öppna möjligheter som innebär att utrymmet för skatteflykt och skattebrott väsentligt skulle öka. För många av dem som söker F-skattsedel ser emellertid verk- ligheten annorlunda ut. Det är ofta svårt att bedöma vilka nya kunder man skall få som företagare. Avknoppning är en högst normal väg till nyföretagande. Att ett företag inledningsvis endast har en kund får inte hindra dess etablering. För den som först beviljats starta-eget-bidrag framstår staten som inkonsekvent om man sedan blir nekad F-skattsedel. SAF önskar att alla som vill starta eget ges F-skattsedel och menar att självständighetsbegreppet upplevs som otidsenligt. Staten borde i stället kontrollera att alla som har F-skattsedel följer gällande regler. Om man hindrar någon från att starta eget har man inte givit vederbörande en chans att visa att det går. anser att den som söker F-skatt- sedel bör få firmanamnet registrerat hos PRV. menar att ifyllandet av skatte- och avgiftsanmälan är för komplicerad för många nyföretagare. Både blanketten och åt- följande information borde förenklas. är positiv till översyn av reglerna och menar att kravet på ett visst antal uppdragsgivare/kunder bör slopas eller ändras för att underlätta företagsetablering. LO menar att det måste finnas regler som hindrar anställda att kalla sig företagare. Skatteministern har till delegationen låtit meddela att reglerna om utfärdande av F-skattsedel är under översyn. Tanken är att underlätta nyföretagande. Förslag kommer att presenteras i pro- position 1997/98:33. Dessutom ser över begrep- pet näringsverksamhet, inklusive det s.k. självständighetsrekvisitet. Denna översyn beräknas vara klar till . Småföretagsdelegationen föreslår att pågående översyn skall be- akta möjligheten att bevaka kravet på självständighet genom upp- följning i stället för genom restriktivt beviljande av F-skattsedel. Blanketten för skatte- och avgiftsanmälan bör förenklas. Förenklad självdeklaration för egenföretagare Nästan ingen av landets 700 000 egenföretagare klarar deklaratio- nen själv utan tar hjälp. Problemen med självdeklarationen har samband med de krav som ställs på bokföring och bokslut. Flera förslag finns om att införa förenklade deklarations- och bokförings- regler. anser att en frivillig förenklad självdeklaration skall införas för i första hand enskilda firmor och handelsbolag som omsätter mindre än t.ex. och som sak- nar såväl anställda som fast egendom. När de så önskar skall de kunna övergå till den vanliga deklarationen. Den förenklade de- klarationen bör enligt FR ha följande inslag: Direktavskrivning upp till åtminstone ett men helst två bas- belopp och pågående arbeten under ett eller två basbelopp be- höver ej tas upp som tillgång Den positiva räntefördelningen kan växlas mot höjd periodiseringsfond till t.ex. I samband med införandet av förenklad självdeklaration bör även ett Bokförings- och deklarationspaket tas fram för att möjliggöra för företagaren att själv klara bokföringen och de- klarationen. Därigenom undviker företaget kostnader på 7 000–. Paketet bör ha följande innehåll: Ett förslag till förenklad kontoplan. I många fall räcker tio konton för att bokföra och redovisa en verksamhet. Tydliga instruktioner om vad som skall bokföras på kontona bör medfölja. En direkt koppling mellan kontona och deklarationsblan- ketten samt den beskattningsbara inkomsten. Tydliga definitioner och förklaringar av begrepp och vad de olika fälten på deklarationsblanketten avser. LO och instämmer i huvuddragen i Företagarnas förslag. SAF har framfört ett liknande förslag i rapporten skatteregler för småföretag. SAF uppskattar att småföretagare kan spara 20–av tiden som går åt till bokföring, invente- ring, bokslut och deklaration om förenklade regler införs. lade fram rapporten till förenklingar i skattelagstiftningen (RSV 1995:10) där det pre- senterade liknande förslag vad gäller deklaration för dessa företag. Den s.k. har till uppgift att utvärdera och se över skattereglerna för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag (dir 1996:78). En uppgift är att överväga ett för- enklat deklarations- och redovisningsförfarande för de allra minsta företagen. Utredningen skall vidare utreda möjligheterna till för- enklingar i det befintliga systemet. Utredningen har pre- senterat ett delbetänkande (SOU 1997:178) med förslag i denna Småföretagsdelegationen föreslår att regeringen anlägger en hel- hetssyn i kraven på småföretagarnas redovisning, bokslut och de- klaration. Ambitionen bör vara att göra reglerna så enkla att de flesta företagare kan klara sitt bokslut och sin deklaration utan kostsam hjälp utifrån. Regeringen bör i tilläggsdirektiv till förenklingsutredningen också uppdra till denna att överväga hu- ruvida staten kan medverka i ett utvecklingsarbete för ett förenk- lat bokförings-, boksluts- och deklarationspaket. Slopa skattetilläggen för fel i momsredovisningen Den skattskyldige påförs skattetillägg vid fel i momsredovisningen, även i de fall där staten inte förlorat pengar eller förlusten varit försumbar. Skattetilläggen kan vara mycket stora. Detta är mycket stötande. 1997/98:10 föreslås en halvering av skattetillägg som har sin grund i periodiseringsfel. I propositionen aviseras också en översyn av skattetilläggsinstitutet i sin helhet. Utredningen kom- mer att tillsättas års utgång. Småföretagsdelegationen föreslår att skattetillägg skall slopas helt i de fall periodiseringsfelen inte varit till statens nackdel eller är av försumbart belopp. Delegationen anser att skattetillägg i dessa fall uppenbart strider mot det allmänna rättsmedvetandet. Skattetill- lägg måste stå i rimlig proportion till statens förlust. Lättnader i företagens uppgiftslämnande till myndigheter föreslog i sitt slutbetänkande (SOU 1997:146) att vissa grunddata om företagen skall förvaltas av (). Dessa grunddata skall vara offentliga och om myndigheter eller andra behöver dessa data hämtas de direkt från PRV. Företagen kommer med detta system att avlastas från en del av sitt uppgiftslämnande till myndigheter. Är en viss uppgift grunddata skall ett företag kunna neka att lämna ut den till en myndighet en andra gång, och i stället hänvisa till PRV. Uppgiftslämnande till olika myndigheter tar en orimligt stor del av småföretagarens tid i anspråk. Statskontoret föreslog i en rapport (1995:4) en samhällsekonomisk studie av hur mycket fö- retagens uppgiftslämnande kostar samhället totalt. Någon sådan studie har ännu inte gjorts i men väl i några andra jämför- bara länder. Dessa visar att uppgiftslämnarkostnaden för företag kan motsvara av BNP, vilket för motsvarar /år. Småföretagsdelegationen föreslår att åtgärder för att minska och förenkla företagens uppgiftslämnande genomförs i enlighet med förslag. Vi menar emellertid att grup- pen av uppgifter som utredningen vill klassa som grunddata är för liten. Mer borde kunna ingå. Att verka för en skyndsam ökning av antalet grunddata blir en viktig uppgift för den nämnd som enligt utredningens förslag skall inrättas. Det är vidare viktigt att företa- get som lämnat grunddata ges fullständig och kostnadsfri insyn i registret för att enkelt kunna kontrollera uppgifterna och vid be- hov begära att felaktigheter rättas till. Storleksgräns för uppgiftslämnande till SCB anser att all period- och årsstatistik till SCB endast bör omfatta företag med fler än 200 anställda ef- tersom mindre företag saknar resurser att uppfylla SCB:s krav. Om alla småföretag skulle försvinna ur statistiken skulle detta emellertid få följder som småföretagen själva heller inte skulle vara betjänta av. Statistiken bildar underlag för beslut inom stat och kommun. Ett sämre beslutsunderlag riskerar att leda till sämre skriver t.ex. att en stor del av industrins miljöbelastning kommer från små företag och att alltför stora be- gränsningar i underlaget till statistiken kan få negativa följder för såväl företagen som miljön. kan inte uttala sig om det blir tillräckligt statistiskt urval om man minskar antalet uppgiftslämnare. Småföretagsdelegationen föreslår att ett noggrannare urval sker vid undersökningar som riktar sig till småföretag. Sålunda bör ur- valstätheten varieras i olika strata på ett sådant sätt att de segment av småföretag som saknar problem inte behöver störas. Försöksverksamhet med lägenhetsregister förekommer på två stäl- len. Försöket skall visa hur lägenhetsregistret kan ersätta Folk- och bostadsräkningen. Anledningen till att vissa uppgifter lagts på fastighetsägarna är att man bl.a. vill komma till rätta med bidrags- fusk. är kritiskt mot lägenhetsregistret som ställer stora krav på uppgiftslämnande från fastighetsägarna. Kritiken avser såväl nyttan av den statistik som kan utvinnas ur registret som sättet att samla in informationen. Förbundet har svårt att se till vad stat och kommun skall använda detaljerad statistik om lägenheternas standard, t.ex. förekomsten av kylskåp. Denna typ av statistik spelade stor roll då landet hade en stor andel omoderna lägenheter och då bostadspolitiken styrde ny- och ombyggnader med räntesubventioner som villkorades med uppfyllande av olika normer för bostadsstandard. Denna bostads- politik har varit så framgångsrik att bostadsbeståndet kan betrak- tas som helt moderniserat. De styrande lånenormerna har också avvecklats. Det kan därför ifrågasättas varför ett beslutsunderlag skall tas fram på ett område där det inte längre fattas några beslut. Den fortlöpande kontroll som behöver göras för att uppfatta om nya kvalitetsproblem uppstår bör därför kunna byggas upp ge- nom urvalsundersökningar. fångar upp om personers faktiska boende överensstämmer med deras mantalsskrivningsadress. anför att registret därmed kan komma att stå i strid med krav på personlig integritet. Småföretagsdelegationen anser det vara fel att ersätta Folk- och bostadsräkningen med informationsinhämtning från fastighetsägar- na. Det är inte rimligt att fastighetsägare skall driva in uppgifter kring vilka som bor i fastigheten – det är integritetskränkande och kommer att behäftas med så många fel att det blir meningslöst. Småföretagsdelegationen föreslår att fastighetsägare inte skall ha skyldighet att driva in uppgifter kring vilka som bor i en fastighet eller vilken utrustning de boende själva monterat in. Harmoniseringen av svenska lagar och regler i tullfrågor med har lett till en mer komplex lagstiftning . Detta har fått återverkningar för både näringslivet och tull- administrationen. vittnar om att tullprocedurerna blivit så omfattande och komplicerade att företagen ofta måste ta expert- hjälp för att sköta sina tullärenden. Lagstiftningen består av många olika nivåer, från EU:s tullag med tillämpningsföreskrifter via na- regler i tullag, tullförordning, tullordning till anvisningar. Företagen upplever bl.a. en brist på redovisning av förenklade förfaranden, saknar bl.a. möjligheten att göra perio- diska tulldeklarationer och erhålla periodiska tullräkningar. Ofta ställs dessutom krav på kostsamma säkerheter. och dess arbetsformer påverkas bl.a. av EU-medlem- skapet. driver i samarbete med Kommerskol- legium och ett förenklingsarbete som riktar sig både mot och det kompletterande nationella regel- verket. Arbetet bedrivs efter två linjer; dels utarbetas handledningar i syfte att göra det enklare för företagen att hantera det nuvarande regelverket, dels försöker representanter i EU:s kom- mittéer att åstadkomma förenklingar i reglerna. Företagens intres- seorganisationer medverkar i detta långsiktiga arbete. Flera utredningar om tullverksamheten pågår eller har genomförts. (dir 1996:103) har bl.a. i upp- drag att se över rutinerna vid tullförfarande och förutsättningar för förenklingar av regelsystemet. Förslag om organisation kommer att läggas . utreder hur informationen till före- tagen kan förbättras. I detta ingår att på ett aktivare sätt informera företagen skriftligt, muntligt och genom att utnyttja modern in- formationsteknologi. Utredningen har lämnat sin slutrap- port. utreder också hur kredit- och säkerhetshanteringen kan minimera kreditförlusterna så långt som möjligt som hanteringen görs så enkel som möjligt för såväl företagen som Tull- verket. I utredningsrapporten föreslås att krav på säkerhet tas bort i vissa fall, att samlad säkerhet införs i stället för dagens mångfald av säkerheter och att antalet företag som avkrävs säkerheter mins- kas. Småföretagsdelegationen konstaterar att genomför ett seriöst arbete för att lösa en del av de problem i tullprocedurerna som företagen möter. Delegationen understryker det starka beho- vet av att regler utformas med hänsyn till småföretagens villkor, så att de inte hindrar de mindre företagen från att etablera och ut- veckla internationell handel. Småföretagsdelegationen föreslår att de förenklingar som förbe- reds inom görs så omfattande att småföretag normalt kan klara sina tullärenden utan konsulthjälp. Småföretags- delegationen föreslår att utarbetar förslag till en samlad och kraftfull svensk strategi för genomgripande förenklingar av tullprocedurerna inom EU.