sou · GLB3192d2 · 1998-01-01 00:00:00 — Vårt förslag omfattar rätt för part att i mål eller ärende hos domsto l använda samiska inom förvaltningsområdet för samiska språket och rätt att använda finska i förvaltni ngsområdet för finska språket. De allmänna domstolar som berörs är de som har en domsaga som till någon de l omfattar förvaltningsområdena, dvs. tingsrätterna i , G ällivare, och samt specialdomstolar med domsagor som omfattar någon del av förvaltningsområdena. Därutöver omfattas länsrätten i . Om part använt samiska eller finska i underrätten har parten också rätt att använda detta språk i överrätterna om målet eller ärendet överkla- gas dit. Av svaren på våra enkäter framgår att finsk tolk används i av samtliga mål vid , i vid Gällivar e tingsrätt och i av målen vid länsrätten i . När det gälle r samiska uppges att tolk i stort sett aldrig förekommer. Vid Haparand a tingsrätt har man uppgett att man till följd av det stora antal finsktalande personer som finns i domsagan bedömer att tolk kommer att behöv a användas i ytterligare ca 250 mål om våra förslag genomförs. domstolar har man inte ansett sig kunna göra någon sådan bedömning. Det är så som vi angett i avsnitt 9.2 mycket svårt att bedöma hur sto r andel av den samisktalande och finsktalande befolkningen i området som kommer att välja att använda samiska och finska hos domstol. E n svårighet vid en bedömning av detta slag är att det inte finns uppgifter om hur många personer som använder samiska och finska i de geografiska områden som reglerna enligt vårt förslag skall omfatta. En anna n svårighet är att uppskatta hur stor andel av dem som använder språke n som kommer att utnyttja att rätten använda sitt eget språk i domstol. När det gäller hur många parter som kommer att utnyttja en rätt at t använda samiska som part vid domstol anser vi att en utgångspunkt fö r en sådan beräkning kan vara hur mång a personer av dem som anmält sig till Sametingsvalets röstlängd som bor i förvaltningsområdet för samiskt språk. De som anmält sig till röstlängden kan förväntas vara d e som är mest aktiva i olika frågor med samisk anknytning och därför ocks å mest benägna att uttnyttja en rätt att använda samiska vi d domstol. Av de totalt 5 990 personer som anmält sig till röstlängden är ca hälften eller 3 000 bosatta i förvaltningsområdet för samiskt språk. Om man antar att av den samiska befolkning som anmälde sig till Sametingsvalets röstlängd uppträder som part i mål elle r ärende vid domstol (denna siffra baseras på ett beräknat riksgenomsnit t av hur många svenska medborgare som uppträder som part i ärende eller mål vid domstol ) skulle detta motsvara ca 60 personer. Det är mot de uppgifter om språkkunskaper i samiska hos den samiska be- folkningen som vi redovisat tidigare inte troligt att samtliga dessa skulle välja att använda samiska vid domstol. Vid en samlad bedömning tror vi därför att det är rimligt a tt anta att part kommer att begära att få använda samiska i ca 50 mål eller ärenden . Om man beräknar att förhand- lingstiden i mål med samisktalande part i genomsnitt uppgår per mål eller ärende kostnaderna för tolkning och översättning i dessa må l och ärenden beräknas till totalt ca , varav ca för översättning av inkommande skrivelser på samiska. När det gäller kostnader för våra förslag om rätt att använda finska vid domstol har som omfattar tre av de fem kommuner som omfattas av våra förslag bedömt at t våra förslag kommer att leda till att tolk/översättare kommer att begäras i ytterligare 250 mål , eller i sammanlagt ca hälften av alla mål vid tingsrätten. I de tre kommune r som ingår i tingsrätts domsaga kan merparten av de finsktalan- de bedömas vara bosatta. Läggs till detta de mål och ärenden som ka n beräknas förekomma vid med en domsaga so m omfattar och kommuner samt vid länsrätten i och specialdomstolarna kan det enligt vår uppfattning uppskattas att parter kommer att begära att få använda finska i ytterligare ca 300 mål elle r ärenden till en beräknad kostnad om ca , vara v hälften för översättning av inkommande skrivelser på finska. Den sammanlagda kostnaden för en rätt att få använda samiska oc h finska som part vid domstol i förvaltningsområdena för samiska oc h finska kan således uppskattas till . Det är av samma skäl som när det gäller våra förslag till rätt att använda samiska och finska vid domstol svårt att bedöma vilka kostnader vår a förslag om rätt att använda språken hos k ommunala förvaltningsmyndig- heter kommer att leda till. En jämförelse som kan göras är med de kostnader som den norska lage n om rätt att använda samiska medfört. I uppgick kostnaderna fö r samelovens språkregler i förvaltningsområdet för samiskt språk (se x kommuner med sammanlagt ca 17 000 invånare) till 16, . I detta belopp är inte kostnaderna för att använda samiska inom rättsväsendet inräknade. Däremot ingår såväl statliga som lokala myndigheters kostnader för att bemöta enskilda på samiska i ta l och skrift. I det norska förvaltningsområdet för samiska är samer i majoritet av den totala befolkningsmängden i kommunerna. Det kan vid en bedömning av hur många samer som finns i de sex kommunerna antas att antalet samisktalande är betydligt fler än inom det område vi föreslår so m förvalt ningsområde för samiskt språk. De norska reglerna om rätt at t använda samiska i kontakt med myndigheter går också betydligt längre ä n vad vårt förslag gör när det gäller rätten till s kriftlig kommunikation med myndigheter, något som är mer kostnadskrävande än muntlig kommuni- kation. När det gäller rätten att använda samiska vid kommunala förvaltnings- myndigheter lämnade också (SOU 1990:91) et t förslag om rätt att kommunicera skriftligen och muntligen med kommuna- la förvaltningsmyndigheter på samiska samt rätt att få kommunala för - valtningsbeslut avfattade på samiska. Där beräknades kostnaderna fö r och kommun (med en beräknad samisk befolkning om ca 2 500 samer i kommun) till vardera. Denna summa omfattade kostnaderna för en heltidsanställd tolk/översättare per kommu n samt informations, och administrationskostnader om . Kostnaderna för information, och administration beräknade man skull e sjunka efter till per kommun och år. Beräkningen byggde på ett antagande om att av de same r som bodde i kommun, eller 150 personer skulle använda sig av rätten att skriva till kommunerna på samiska. Mot bakgrund av hur många samisktalande som kunde tänkas förekomma i kommunala ärenden unde r beräknade att samiska språket skulle an - vändas i ett 50-tal ärenden och kommun. När det gäller rätt att använda finska hos kommunala förvaltnings - myndigheter har kommun gjort beräkningar av vilka kostnader en rätt att kommunicera med kommunala förvaltningsmyndigheter i ta l och skrift på finska skulle medföra för kommunen. Deras beräkninga r bygger på ett diskussionsunderlag från oss innebärande en skyldighet för kommunen att parallellt med svenska också avfatta skriftliga myndighets- beslut på finska. Det förslag som fanns i diskussionsunderlaget gic k därmed längre än det förslag vi nu lägger fram. I kommun räknar man med att av kommuninne- vånarna, eller ca 5 000 personer kommer att välja att kommunicera på finska med myndigheterna om en sådan rätt införs. Inom exempelvi s Individ- och familjeomsorgen har man beräknat att enskilda i ca 1 500 ärenden skulle välja att använda finska. Mot denna bakgrund ha r man uppskattat den totala kostnaden för samtliga ärenden där finska kan beräknas bli använt samt kostnader för översättning av blanketter oc h informationsmaterial från kommunala förvaltningsmyndigheter till 2, 2 miljoner . Därutöver har man beräknat en kostnad för det först a året om ca för att starta verksamheten. Beräkningarna gru ndar sig på att muntliga kontakter på finska kan skötas med hjälp av ege n befintlig personal medan skriftliga översättningar från finska till svenska och skriftligt avfattade beslut på finska skulle kräva sex ytterligar e handläggare samt fortbildning av egen personal.Man har beräknat att kostnaderna för fortbildning kommer att uppgå till samt för administration till . Både de kostnader som uppkommit för de norska lagbestämmelsern a om rätt att använda samiska och de beräkningar som gjorts av Samerättsu - tredningen och kommun bygger på att det finns regler som ställer krav på myndigheterna att skriva svar på samiska respektive finska och att avfatta beslut på dessa språk. Sådana krav på skriftlig kommunika- tion på språken är det som ställer störst krav på myndigheterna när de t gäller tillgång till språkkunnig personal och är därmed det mest resurskrä- vande. Enligt våra förslag skall myndigheterna emellertid bara ha skyldighet at t muntligen kommunicera med enskilda på samiska och finska samt skyldighet att översätta inkommande skrivelser på samiska och finska från enskilda till myndigheten till svenska i den mån det behövs för att kunna följa ärendets gång. En sådan skyldighet är betydligt mindre resurskrävan- de än skyldighet för myndigheterna att kommunicera skriftligt me d enskilda och kommer därmed att leda till lägre kostnader. I de fall där myndighetens personal talar och förstår samiska eller finsk a kan myndigheten till största delen förväntas klara de föreslagna lagarnas krav med hjälp av egen personal. I huvudsak kan då anlitande a v utomstående begränsas till översättning av inkommande skrivelser p å samiska och finska när detta anses nödvändigt för ärendets behandling . När det gäller finska kan i många fall den egna personalen även klar a detta arbete. Kunskaperna i samiska hos kommunanställd personal är i regel sämre så att man i de fall det finns samisktalande personal troligen inte kan klara översättning av inkommande skrivelser på samiska uta n måste anlita utomstående översättare för sådant arbete. Vi anser mot denna bakgrund att kostnaderna för våra förslag när de t gäller kommunala förvaltningsmyndigheter kommer att vara betydlig t lägre än de beräkningar och uppgifter om kostnader som hänför sig til l lagstiftning innebärande omfattande skyldighet att avfatta skrivelser och beslut på samiska och finska. I exempelvis kommun skulle mot bakgrund av de kunskaper i finska språket som där uppges finnas hos kommunanställd persona l kostnaderna för våra förslag begränsa sig till viss fortbildning av reda n kommunanställd finskspråkig personal samt vissa ökade kostnader fö r administration och översättning av viss nformation/blanketter till finska. Därtill kommer kostnader för att i vissa fall anlita utomstående översättar e för att översätta inkommande skrivelser från finska till svenska. D e sammanlagda kostnaderna för vårt förslag i kommun kan mot denna bakgrund beräknas till samt en kostnad o m för att starta verksamheten. Den sista siffra n inkluderar översättning av blanketter m.m. till finska, viss fort bildning av egen personal och kostnader för administration och information til l allmänheten om reglernas innehåll och tillämpning. För övriga kommuner inom förvaltningsomr ådet för finska språket kan antalet kommuninnevånare som väljer att använda finska i kontakt me d kommunala förvaltningsmyndigheter antas bli betydligt lägre än i kommun. Å andra sidan kommer behovet av att anlita tol k eller översättare förmodligen att vara större eftersom språkkunskapern a i finska hos kommunanställda i dessa kommuner är något sämre än i . Särskilt gäller detta förmågan att läsa finska och översätt a skrifter på finska till svenska. Vi räknar i dessa kommuner med en årlig genomsnittlig kostnad per kommun om ca samt en kostnad om för för att starta den ny a verksamheten. Kostnadsberäkningarna i skiljer sig mycket från kommuns beräkningar när det gäller hur stor andel a v befolkningen som kan antas utnyttja sin rätt att använda sitt eget språk i ärenden hos kommunala myndigheter. Detta kan bl.a. förklaras av at t samisktalande i regel behärskar svenska bättre än många finsktalande i kommun och kunskaperna i svenska kan antas påverka benägenheten att välja att använda sitt eget språk. Vi tror dock att benägenheten att utnyttja en rätt att använda samiska i ärenden hos kommunala myndigheter har ökat sedan Samerättsutredning - en gjorde sina beräkningar. har funnits och kan genom sitt arbete antas ha ökat benägenheten hos dem som använde r samiska att använda sitt eget språk. Vi har också genom enkä tsvar och de besök vi gjort i kommuner inom det samiska förvaltningsområdet fåt t uppgifter som tyder på att samisktalande väljer att använda samiska i allt större utsträckning. Även om vi tror att samisktalande kommer att utnyttja sin rätt att använda samiska i större utsträckning än vad Samerättsutredninge n bedömde skulle ske, är vårt förslag mindre resurskrävande än va d var. Vi bedömer därför att kommunerna kan klara att uppfylla sin skyldighet att ge muntliga svar på samiska och ta emot skrivelser och muntliga förfrågningar m.m. på samiska med hjälp av egen samisktalande personal samt med anlitande av tolk/översättare motsvaran - de en tjänst som tolk/översättare för samtliga fyra kommuner i förvalt - ningsområdet. Detta under förutsättning att tolknin g till och från samiska erbjuds under vissa i förväg bestämda tider i varje kommun och kan ske per telefon/video. Kostnaden för tolkning/översättning till och från samiska kan mo t denna bakgrund beräknas till för samtliga kommune r samt en kostnad om per kommun för administration, information och fortbildning av personal. Till detta kommer en kostnad för att introducera de nya reglerna som kan beräknas til l vardera för och kommuner. För och kan kostnaderna beräknas till pe r kommun eftersom de bör kunna samordna introduceringen av de båd a lagarna om rätt att använda samiska respektive rätt att använda finska till viss del. Slår man samman dessa kostnader skulle kostnaden för våra förslag till regler om rätt att använda samiska och finska hos kommunala förvalt - ningsmyndigheter uppgå till samt till för första året reglerna införs. Så som våra förslag är utformade när det gäller förskoleverksamhet och äldreomsorg innebär de att kommunerna skall anordna viss verksamhet på samiska och finska inom förskolan och äldreomsorgen. kommuner uppges att personal som kan samiska och finska redan finns anställd inom både förskoleverksamheten och äldreomsorgen. Formen för sådan verksamhet får kommunerna enligt våra förslag själv a bestämma med hänsyn till varje kommuns förutsättningar. Detta innebär att kostnader ej skall behöva uppstå för att anställa språkku nnig personal. Däremot kommer vissa kostnader för fortbildning av personal oc h initiala kostnader för omorganisation av verksamheten och administration att uppkomma, exempelvis till följd av att tvåspråkig förskoleverksamhet koncentreras till någon eller några förskolor i kommunerna. Motsvarande kan gälla för äldreomsorgen. Kostnaderna för fortbildning av personal i förskoleverksamheten och äldreomsorgen kan beräknas till ca per kommun i , , , oc h kommuner samt till för vardera och Gällivar e kommuner där verksamhet enligt vårt förslag skall erbjudas både p å samiska och finska. Därutöver kan en init ialkostnad för då reglerna införs beräknas till vardera för , Jokk - mokks, , och kommuner samt till vardera för och kommuner. Den sammanlagda kostnaden för att erbjuda viss förskoleverksamhe t och äldreomsorg på samiska respektive finska i samtliga kommuner kan således beräknas till samt för . Landstingskommunala och statliga förvaltningsmyndigheter När det gäller landstingskommunala och statliga förvaltningsmyndighete r anser vi att kostnaderna för våra förslag om rätt för enskilda att använda samiska och finska i ärenden som rör myndighetsutövning, i stor utsträck - ning kommer att hänföra sig till kostnader för att anlita tolk och översätta - re eftersom kunskaperna i samiska och finska hos personal vid dessa myndigheter i regel är sämre än kunskaperna hos kommunalt anställ d förvaltningspersonal. Fö r att kostnaderna skall kunna begränsas måste möjligheterna at t begränsa allmänhetens kontakter med myndigheterna på samiska oc h finska till vissa tider utnyttjas liksom möjligheterna till tolkning vi a telefon och video. Om så sker anser vi att samtliga dessa myndigheters behov av tolkning och översättning kan av med hjälp av motsva - rande en och en halv tolk/översättartjänst för samiska och en och en halv tolk/ översättartjänst för finska. Därutöver tillkommer vis sa kostnader för administration. Sammanlagt kan kostnaderna för de statliga och landstingskommunala myndigheterna beräknas till ca 2 miljoner samt ytterligare ca 1/2 miljon för det första årets introduktion av de nya reglerna och översätt - ning av visst informationsmaterial, blanketter m.m. Vi har föreslagit att villkoren för statligt stöd för regionala utbild - ningssatsningar och kultursatsningar skall utformas så att samisk och tornedalsk kultur och språk får en tillräcklig andel av de statliga mede l som utgår till sådana satsningar. Liksom när det gälle r flera av våra förslag till rikstäckande åtgärder anser vi att detta skall ske genom en omfördelning av de medel som avsätts till sådana satsningar. Våra förslag i denna del leder därför inte till ökade kostnader. Vi har också föreslagit att en grupp under ledning av länstyrelsen i skall utses för att bl.a. följa upp resultatet av de regionala reglerna om rätt att använda samiska och finska i domstol och ho s förvaltningsmyndigheter samt följa hur utvecklingen i övrigt v arit när det gäller att stödja och stärka samiskans och finskans ställning i regionen . Denna grupps arbete kommer att medföra kostnader för sammanträden et t par gånger samt kostnader för arbete med framställningen av den rapport som vi föreslagit gruppens arbete skall resultera i. Kostnadern a för gruppens arbete anser vi kan beräknas till ca . De flesta av våra förslag till rikstäckande åtgärder har vi föreslagit skall finansieras genom en omfördelning av tillgängliga medel för utbildning och forskning, folkbildning, kulturstöd och för nordiskt samarbete . Tanken bakom detta är att landsdels- eller minoritetsspråken skall stödjas inom alla samhällssektorer med medel som avsätts för respektive sektor. Initialkostnaderna för våra förslag i övrigt uppgår enligt våra upp - skattningar till 3,25 miljoner. Därefter uppskattar vi att de årliga kost - naderna kommer att uppgå till 4,65 miljoner. Kostnaderna hänför sig till översät tning av vissa författningar till samiska, finska och chi b samt till våra förslag till regionalt tillämpliga åtgärder. Utgångspunkten för finansiering av dessa förslag anser vi bör vara att de kostnader som förslagen kommer att medföra skall täckas av de medel som skall avsättas för den av antagna integra- tionspolitiken. Genom beslutet om en integrationspolitik har bl.a. slagit fast att den generella politiken på alla nivåer skall utformas med utgångspunk t från att är präglat av etnisk och kulturell mångfald. En ra d åtgärder som utgår från och tar hänsyn till denna mångfald finns med so m underlag till beslutet (jfr prop.1997/1998:16, , framtiden och mångfalden från invandrarpolitik till integrationspolitik). Integration, så som vi uppfattar begreppet, bygger på ett ömsesidig t utbyte mellan minoriteterna och mellan minoriteter och majoriteten där strävan efter flerspråkighet är en viktig del för att uppnå integratio n mellan olika grupper. Rätten att använda samiska, finska och chib vid sidan av svenska är ett sätt att integrera våra historiska minoriteter oc h majoriteten med varandra och innebär ett stort steg i riktning mot ett mångkulturellt samhälle. Vi anser därför att kostnaderna för våra förslag skall finansieras med medel avsedda för integrationspolitisk a åtgärder. Så som den nya integrationspolitiken ser ut omfattar den invandra- re men inte de historiska minoritetsgrupperna eller landsdels- eller minori- tetsspråken. En förutsättning för att kostnaderna för våra förslag skal l kunna täckas inom ramen för åtgärder inom integrationspolitiken är därfö r att denna också kan omfatta de historiska landsdels- eller minoritetssprå- ken och dem som använder dessa språk och att ytterligare medel som en följd av detta tillförs. I avvaktan på att så skall ske föreslår vi att k ostnaderna för våra förslag till regionala regler om rätt att använda samiska respektive finska ho s statliga förvaltningsmyndigheter (utom ) och domstola r skall täckas genom en omfördelning av medel avsatta för respektive myndighet . Kostnaderna för att använda samiska och finska inom rättsväsendet skall följaktligen belasta anslagen till rättsväsendet och kostnaderna för statlig a myndigheter respektive myndighets budget. När det gäller de kostnader som kommer att belasta landstingskom - munala myndigheter, kommunala myndigheter och anser vi dock inte att det är rimligt att dessa myndigheter, ens under en övergångs - period, skall bära kostnaderna själva. Intresset av att ha en tvåspråki g förvaltning i dessa områden är inte bara lokalt utan också nationellt. Den kostnad som uppstår för att vid sidan av svenskan införa samiska oc h finska så att den offentliga förvaltningen blir tvåspråkig bör därför bäras nationellt. För detta talar också den omständigheten att kommuner oc h regionala organ i området i många fall har en hårt ansträngd ekonomi. Vi anser därför att dessa kostnaderna skall täckas av statliga medel . Detsamma gäller för våra förslag om rätt att få förskoleverksamhet oc h äldreomsorg på samiska respektive finska. Vi har beräknat kostnadern a för våra förslag i dessa delar till 1,85 miljone r samt 2,15 miljoner reglerna införs. Med tank e på att kostnaderna är förhållan- devis begränsade kan dessa i ett första skede innan ramarna för in - tegrationspolitiken och de medel som skall avsättas för denna fastställts finansieras inom ramen för de medel som avsätts för statligt regionalt stöd exempelvis inom ramen för det statliga utjämningsbidraget til l kommuner och landsting samt anslaget för regionala utvecklingsinsatser det s.k. länsanslaget. Vi föreslår att de kostnader om som den föreslagna gruppen under ledning av länstyrelsen i kommer att medföra, skall finansieras på samma sätt. kan flerspråkigheten i regionen och den ökade självkänsla med följ ande positiva effekter ekonomiskt och socialt i regionen leda till att kostnaderna delvis uppvägs av dessa effekter och därmed kan det statliga stödet minska. En annan möjlig finansieringskälla är . Möjlighe ten att delvis finansiera kostnaderna för regionala åtgärder till stöd o ch skydd för samiska och finska och dess kultur via Europeiska Regionala utveck- lingsfonden bör undersökas. Slutligen vill vi påpeka att ett av uppgifter är att värna om det samiska språket. Viss del av våra förslag bör därför kunn a finansieras av de statliga medel som tilldelas för sin verksamhet. 9 Skall ratificera minoritetsspråkskonventionen? Kommitténs förslag: Vi anser att skall ratificera minori- tetsspråkskonventionen för samiska och finska inklusive meän kiel i som historiska landsdels- eller minoritetsspråk med en historisk geografisk bas i och för chib som ett historisk t territoriellt obundet språk i . Enligt våra direktiv skall vi ta ställning till frågan om skall ansluta sig till minoritetsspråkskonventionen. Vi anser vid en samlad bedömning att bör göra detta. Flera av de skäl som finns för en svensk anslutning återfinns i kon - ventionens ingress och i kommentaren till denna. I ingressen betonas att värnandet om de historiska landsdels- eller minoritetsspråken i bidrar till att upprätthålla och utveckla kulturella rikedom oc h traditioner. I konventionskommentaren framhålls att alltid varit flerspråkigt och att den språklig mångfalden är en av de värdefullast e delarna av det gemensamma europeiska kulturarvet. Ett värnande av landsdels- eller minoritetsspråken, varav somliga riskerar försvinna, ä r därmed ett sätt att värna om det gemensamma kulturarvet. Ett stöd fö r bevarandet av språken ses också som ett bidrag till byggandet av et t som i enlighet med de ideal som medlemmar har bara kan grundas på pluralistiska principer.