sou · GLB3114 · 1998-01-01 00:00:00 — Kvinnornas andel av de motioner där ekonomi ingår som nyckelord är något högre än bland de motioner som gått till beredning i de aktuella utskotten. Skillnaden är dock mycket liten. Ekonomi som ett politiskt intresseområde Vad som skall undersökas i detta avsnitt är om det föreligger någon skillnad i kvinnliga respektive manliga ledamöters personliga engagemang för sakområdet ekonomi. Det är ett sätt att få fram vilka ledamöter som t.ex. kan förväntas delta i den ekonomisk/politiska debatt som förs internt i partierna. Det personliga intresset kan också på ett mer allmänt plan ses som en potential eller resurs i det dagliga riksdagsarbetet. Vid den statsvetenskapliga institutionen, , har ett antal enkätundersökningar genomförts med ledamöter – bland annat efter valet och valet . 13 I dessa ställdes en öppen fråga om vilka områden inom politiken som ledamöterna var mest intresserade av. Det fanns möjlighet att nämna 13 Undersökningarna leds av docent och professor . Undersökningar har även genomförts , 1985 och 1996. upp till tre olika områden. Tabell 2 visar den andel som i sitt svar nämnt sakområdet ekonomi. Jag har använt en bred definition som omfattar såväl skatter som näringspolitik. Tabell 2 Andel kvinnliga respektive manliga ledamöter som nämner ekonomi som sitt politiska intresseområde. Kommentar: Resultatet bygger på en öppen fråga Vilken eller vilka områden inom politiken är Du mest intresserad av? som ställts i riksdagsundersökningarna vid statsvetenskapliga institutionen, . Ledamöterna har haft möjlighet att nämna upp till tre olika intresseområden. Svaren har kodats enligt ett detaljerat kodschema som sedan slagits samman till ett 30-tal övergripande sakområden. I analysen har intresseområdet ekonomi definierats brett och omfattar även sakområdena skatter och näringspolitik. Det tål att upprepas att det i en undersökning av det här slaget är svårt att hitta några givna referensramar kring vad som är ett högt/lågt eller förväntat värde. Huvudresultatet i tabellen är dock att både var det en lägre andel kvinnor än män som uppgav subjektivt intresse för ekonomi. var skillnaden 12 procenten- heter, hade den ökat till . Vad som skiljer resultatet i tabell 2 från det som framkommit av de tidigare analyserna är att när det gäller ledamöternas subjektiva bild av sitt intresse för ekonomi så ökar könsskillnaden mellan och . I undersökningarna av utskotten och motionerna kunde vi konstatera en minskad könsskillnad . Det är visserligen en högre andel bland kvinnorna som uppger intresse 1994 än : tabell 2 visar en ökning från . Men bland männen sker än ännu större ökning: var det bland de manliga ledamöterna som uppgav ekonomi som ett intresseområde, hade den siffran stigit till – ökningen var drygt dubbelt så stor som bland kvinnorna (). Den samlade bilden av den genomgång som gjorts är att ekonomisk politik är ett manligt maktområde i både om man ser till utskottsplaceringar, motionsskrivande och till ledamöternas intresse- områden. Det är en bra bit kvar innan varannan damernas slagit igenom bland den ekonomiska politikens fotfolk. vill jag dock inte förringa det resultat som också framkommit: den manliga dominansen har på olika sätt minskat . Ett sätt att behandla ökningen av kvinnors deltagande på är att se det som resultat av en inbyggd automatik: när kvi nnorepresentationen ökar i som helhet så går den också naturligen framåt på de områden som handlar om ekonomi. Resultaten undergräver dock det synsättet. Det automatiska synsättets tillkortakommanden visar sig t.ex. när det gäller utskotten. Om det enbart är den faktiska tillgången på kvinnliga ledamöter som har betydelse skulle inte resultaten skilja sig åt mellan – har det varit frågan om en tämligen jämbördig kvinnorepresentation i som helhet – ändå var det betydligt fler kvinnor som fick plats i de ekonomiskt inriktade utskotten efter valet än efter valet . Vad är det då som har betydelse om det inte är den allmänna tillgången på kvinnliga ledamöter? De resultat som framkom- mit visar att det föreligger en lägre grad av intresse för ekonomi bland kvinnliga än bland manliga ledamöter. Detta skulle kunna tyda på att det finns en skevhet i rekryteringen till : att det råder brist på kvinnliga ledamöter som har en ekonomisk/politisk grund att stå på i sitt politiska arbete. Ett sådant antagande, om att förklaringarna till obalansen mellan könen återfinns utanför väggar, är dock inte alldeles självklart. Lägre grad av intresse för ekonomi bland kvinnliga ledamöter kan t.ex. vara en följd av att kvinnor som grupp varit underrepresenterade i ekonomiskt inriktade utskott. Utskotten är ett nav i riksdagsarbetet som inte bara drar till sig redan sakpolitiskt engagerade ledamöter utan som också genererar intresse bland de utskottsaktiva för de frågor som handhas. Resonemanget riskerar att gå i cirkel: vilket kommer först utskottsplacering eller intresse för frågan? I det följande avsnittet kommer utskottsplaceringarna stå i cent- rum för en analys där de två förklaringsmodellerna val kontra utestängning kommer att prövas mer explicit. Därefter skall jag ta upp en diskussion om vilka andra faktorer det kan finnas, vid sidan av kön, som bidrar till att forma intresse för ekonomi bland ledamöter. 3Inflytandet över ekonomin: en prövning av förklaringar till obalansen kontra utestängning i utskotten När det gäller motioner och subjektivt intresse för ekonomi är det två områden där det föreligger få formella hinder mot ledamöternas deltagande. För ledamotskap i utskotten ser det dock något annorlun- da ut. Platserna i utskotten fördelas proportionellt mellan partierna. Inom partierna avgörs sedan frågan om vilken ledamot som skall besitta vilken plats av interna nomineringsgrupper. Ledamöterna kan i regel uppge önskemål om vart de vill komma, men de kan inte på eget bevåg sätta sig som ordinarie ledamot i t.ex. finansutskottet. I de undersökningar som genomförts med ledamöter från statsvetenskapliga institutionen, , finns en fråga ställd om vilket utskott ledamöterna skulle vilja sitta i om det fick välja fritt. Den följande tabellen visar i vilken utsträckning kvinnliga respektive manliga ledamöter önskat sig till de ekonomiskt inriktade utskotten. Den visar också i vilken utsträkning ledamöterna hämnat i det utskott de uppgivit önskemål om. Tabell 3 Kvinnliga respektive manliga ledamöters önskemål om och placering i ekonomiskt inriktade utskott. andel som uppgier önskemål om finans-, skatte- eller näringsutskottet andel som uppnår önskad placering i finans-, skatte- eller näringsutskottet Kommentar: Resultatet bygger på en öppen fråga Om Du fick välja fritt, vilket riksdagsutskott skulle Du då helst vara ordinarie ledamot av? ställd i riksdagsunder- sökningarna vid statsvetenskapliga institutionen, . I svaren har endast en uttskott kunnat uppges. 14Formellt avgörs nomineringarna till utskotten av som helhet på förslag av valberedningsgrupp där samtliga partier finns representerade. Innan processen kommer så långt har dock nomineringarna behandlats i partiernas interna valberedningar. Samtliga partier uppger att de har ett förfarande där ledamöterna har möjlighet att upprätta en lista över vilka utskott de helst vill komma till. 15För en mer fullödig analys av val kontra utestängning i utskotten där samtliga utskott är med se Wägnerud 1996, 1997. Tabellens huvudresultat är att det varit ungefär dubbelt så vanligt bland manliga ledamöter att önska sig till finans-, skatte- eller näringsutskottet som det varit bland kvinnliga ledamöter. var det bland de kvinnliga ledamöterna som önskade sig plats i ett ekonomiskt inriktat utskott, hade andelen ökat till ; bland männen var motsvarande ökning , från . Könsskillnaden i önskemål ökar alltså något mellan . Argumentet att kvinnor i mindre utsträckning än män söker sig till ekonomiskt inriktade områden ges därmed stöd. Men tittar man vidare i tabellen finns det resultat som tyder på förekomst av viss utestängning av kvinnor: hamnade t.ex. bland männen och bland kvinnorna på önskad plats, vilket betyder en skillnad på 7 procenten- heter i de manliga ledamöternas favör. var dock resultatet det omvända: detta år var det lättare för kvinnliga än manliga ledamöter med önskemål om en plats i finans-, skatte- eller näringsutskottet att också komma dit. Något har hänt mellan de två åren. Vi vet sedan den tidigare empiriska beskrivningen (figur 1) att kvinnoandelen ökat i de ekonomiskt inriktade utskotten. Ökningen tycks dock inte ha sin grund i någon generell förändring i de kvinnliga ledamöternas val – den faktiska placeringen har förändrats mer än önskemålen. Det kan dock vara så att vissa grupper, som har lättare att få igenom sina önskemål, förändrat sig. Av hävd är t.ex. anciennitetsprincipen, antalet år ledamoten vistats i , stark när det gäller fördelningen av olika uppdrag (Hagevi, 1997). Tabell 4 visar om det har någon betydelse vilken riksdagserfaren- het en ledamot har när det gäller att uppnå önskad placering i ekonomiskt inriktade utskott. En indelning har gjorts som skiljer nyvalda ledamöter, ersättare samt ledamöter som suttit i (i ) från dem som suttit i i två mandatperioder eller mer (i ). Tabell 4 Betydelsen av riksdagserfarenhet för att uppnå önskad placering i ekonomiskt inriktade utskott.Andel som uppnår önskad placering i finans-, skatte- eller näringsutskottet. Kommentar: Till ledamöter med i räknas nyvalda, ersättare samt ledamöter som suttit i en mandatperiod, som ledamöter med längre tids erfarenhet räknas ledamöter som suttit två mandatperioder eller mer i . Procentbas utgörs av dem som uppgivit önskemål om finans-, skatte- eller näringsutskottet: var det – bland nyare ledamöter – 13 kvinnor och 27 män, 9 kvinnor och 34 män; bland mer erfarna ledamöter var det 6 kvinnor och 30 män, 14 kvinnor och 34 män. Se även tabell 3. Riksdagserfarenheten har betydelse för i vilken utsträckning ledamöternas önskemål om utskotten går igenom; ju man varit desto lättare är det att få som man vill. Så ser huvudresultatet av tabell 4 ut. visar resultaten att var effekten av anciennitet ganska liten bland kvinnliga ledamöter. Den könsskillnad som visat sig i vem som får igenom sina önskemål försvann inte vid denna kontroll – tvärtom förelåg det en ganska stor skillnad () bland kvinnor och män med längre tids erfarenhet: bland kvinnorna och bland männen i denna grupp fick igenom sina önskemål. Jämförelsen mellan visar att den förändring som ägt rum skett bland de mer erfarna ledamöterna: var det kvinnorna i denna grupp som hade störst chans av alla att få genom- slag för sina önskemål om de ekonomiskt inriktade utskotten. Tanken ligger inte långt borta att en eventuell utestängning av kvinnliga ledamöter kan ta sig sådana uttryck som att kvinnor avstår från att önska sig till platser som de ändå inte tror att de har möjlighet att uppnå. Vi är nu inne på socialpsykologiska mekanismer som svårligen låter sig fångas i den här studien, men jag skall ändå i tabell 5 gå vidare med frågan på så sätt att jag undersöker huruvida riksdagserfarenheten har betydelse även för vilka önskemål som uttalas. Tabell 5 Betydelsen av riksdagserfarenhet för önskemål om placering i ekonomiskt inriktade utskott.Andel som uppger önskemål om f i- nans-, skatte- eller näringsutskottet Kommentar: Procentbas utgörs av de ledamöter som uppgivit prioritet för något utskott i riksdagsundersökningens öppna fråga om mest önskat utskott. Antal bland kvinnliga ledamöter (1988/1994) nyare ledamöter 67/78; ledamöter med längre tids erfarenhet 51/52. Antal bland manliga ledamöter (1988/1994) nyare ledamöter 75/83; ledamöter med längre tids erfarenhet 115/93. Vad som visar sig här kan vara ett resultat som ger stöd åt argumentet att en utestängning av kvinnor tar sig mer subtila former än ren och skär diskriminering. Tabell 5 visar att det mellan skett en markant ökning av önskemål till finans-, skatte- och näringsutskottet bland kvinnliga ledamöter med längre tids erfarenhet i – en ökning från . Inför valet gjorde flera partier utfästelser om att de skulle se över jämställdhets- frågorna. Bland kvinnliga ledamöter med en reell möjlighet att nå önskade positioner, alltså de som varit med i , kan sådana utfästelser ha varit en utlösande faktor till att önskemål uttalas om traditionellt manliga domäner. Vad som formar intresset för ekonomi I kapitlets sista empiriska analys skall jag något lämna frågan om val kontra utestängning och mer allmänt diskutera vad som formar ledamöternas intresse för ekonomi. Att tidsandan – det aktuella politiska läget – är en bidragande faktor har visat sig i den ökning som skett i intresset för ekonomi mellan . 17 Det kan dock finnas ytterligare faktorer som påverkar det subjektiva, själv- upplevda engagemanget för ekonomi. Exempelvis så har en stark profil i ekonomiska och skatterelaterade frågor. 16Tolkningen har stöd i en mer omfattande undersökning som presenteras i min kommande avhandling. 17Som en jämförelse kan nämnas att var sakområdet miljö ett av de mest nämnda intresseområdena både bland kvinnliga och manliga ledamöter (, 1995:114). 18Se och (1995:51–57) för redovisning av vilken profil de olika partierna har i väljarnas ögon. detta borga för att både kvinnor och män i det partiet intresserar sig för ekonomi? I tabell 6 visas ledamöternas subjektiva intresse för ekonomi med kontroll för partitillhörighet. En kontroll görs också för riksdagserfarenhet. Tabell 6 Betydelsen av riksdagserfarenhet och partitillhörighet för att uppge ekonomi som sitt politiska intresseområde (procent). Kommentar: Resultatet bygger på en öppen fråga Vilken eller vilka områden inom politiken är Du mest intresserad av? som ställts i riksdagsundersökningarna vid statsvetenskapliga institutionen, . Ledamöterna har haft möjlighet att nämna upp till tre olika intresseområden. Svaren har kodats enligt ett detaljerat kodschema som sedan slagits samman till ett 30-tal övergripande sakområden. I analysen har intresseområdet ekonomi definierats brett och omfattar även sakområdena skatter och näringspolitik. Antal bland kvinnliga ledamöter (1988/1994) nyare ledamöter 69/78; ledamöter med längre tids erfarenhet 57/54; socialdemokraterna 62/74; 16/10; 16/8; 16/16. Antal bland manliga ledamöter (1988/1994) nyare ledamöter 76/88; ledamöter med längre tids erfarenhet 125/103; socialdemokraterna 87/78; 26/16; 23/16; 41/52. Som nya ledamöter räknas nyvalda, ersättare samt ledamöter som suttit i en mandatperiod; som ledamöter med längre tids erfarenhet räknas ledamöter som suttit två mandatperioder eller mer i . Endast partier som varit representerade i både är med i analysen. är utelämnat på grund av ett litet antal ledamöter. Resultaten visar att när det gäller det subjektiva intresset för ekonomi så återfinns de mest markanta skillnaderna mellan kvinnor och män inom socialdemokraterna och . Inom förelåg inga könsskillnader alls (gäller ) eller så gick de i motsatt riktning till det generella mönstret: var det fler kvinnor än män inom som uttryckte subjektivt intresse för ekonomi. Inom förelåg en viss könsskillnad , då uttryckte något färre kvinnor än män intresse för ekonomi, men hade den skillnaden försvunnit. Ser man till betydelsen av riksdagserfarenhet så är det bland kvinnliga ledamöter en faktor med mindre effekt på intresset för ekonomi än på önskemål om plats i ekonomiskt inriktade utskott. Som vi tidigare sett var det mer än dubbelt så många kvinnor bland de mer erfarna ledamöterna som önskade sig till finans-, skatte- eller näringsutskottet än bland de mer nyvalda ledamöterna (27 kontra ). När det gäller subjektivt intresse var inte skillnaden mellan mer nyvalda ledamöter och de med längre tids erfarenhet lika drastisk (39 kontra ). Undersökningarna i det här kapitlet har visat att den ekonomiska politiken fortfarande, trots varannan damernas och andra satsningar på jämställdheten, är ett manligt maktområde i . På de yttersta maktpositionerna är kvinnorna extremt sällsynta, de är något mer vanligt förekommande bland den ekonomiska politikens fotfolk, men resultaten visar att det ändock föreligger en underrepresentation av kvinnor t.ex. i de ekonomiskt inriktade utskotten. Det syfte som uttalades inledningsvis var att säga något om varför detta mönster återfinns. Två olika typer av förklaringar ställdes emot varandra: en som gjorde gällande att kvinnor låter bli att söka sig till ekonomiskt orienterade områden och en som gjorde gällande att kvinnor utestängs från traditionellt manliga domäner. Analysen visar att dessa förklaringar inte står emot varandra på så sätt att de är ömsesidigt uteslutande. Det finns kvinnliga ledamöter som söker till ekonomiskt inriktade utskott, som skriver motioner i dessa frågor och som uppger ett personligt intresse för ekonomi: mönstret är dock sådant att det är ännu fler manliga ledamöter som gör samma sak. En huvudslutsats är att ja, det är färre kvinnor än män som söker sig till området ekonomisk politik men det betyder långt ifrån en avsaknad av ekonomisk/politisk orientering bland kvinnliga ledamöter. Jag vill framhålla att var det t.ex. mer än en tredjedel av de kvinnliga ledamöterna som uppgav ett personligt intresse för sakområdet ekonomi. Lika viktigt som det är att påpeka denna könsskillnad är det att ta fram några resultat som tyder på förekomsten av ett mer eller mindre subtilt utestängande av kvinnor från utformandet av den ekonomiska politiken: var det färre kvinnor än män som fick igenom sina önskemål om plats i finans-, skatte- och näringsutskottet. Bland mer nyvalda ledamöter förelåg en mycket liten köns- skillnad – det var lika svårt för kvinnor och män i denna grupp att komma till dessa utskott – medan det bland leda- möter med längre tids erfarenhet förelåg en tydlig skillnad i de manliga ledamöternas favör. mellan skedde en klar ökning av önskemål till ekonomiskt inriktade utskott bland kvinnor med längre tids erfarenhet av riksdagsarbetet. Bland manliga ledamöter har inte anciennitet, vare sig eller 1994, haft någon motsvarande betydelse: tvärtom har det varit vanligare bland mer nyvalda manliga ledamöter att önska sig till ekonomiskt orienterade utskott än det varit bland manliga ledamöter med längre tids erfarenhet. en stor skillnad mellan är att valet vid det senare tillfället föregicks av en intensiv debatt om jäm- ställdhet på det politiska området. Även om det krävs mer forskning än vad som presenteras i detta kapitel för att ro en sådan förklaring i hamn, så tror jag att debatten om varannan damernas haft stor inflytande på fram-förallt de mer erfarna kvinnliga ledamöternas agerande. Jag skulle vilja sammanfatta mina resultat med att säga att det är allt för enkelt att enbart tillskriva obalansen mellan könen på den ekonomiska politikens område skilda val eller önskemål bland kvinnor och män. Resultaten i kapitlet visar att det finns anledning att vara explicit med vilken arena i som avses när man talar om ekono- misk/politiska könsskillnader – skillnader i utskottsplacering behöver t.ex. inte ha sin motsvarighet i skillnader i ledamöternas intresse för området. Det har också framkommit att det finns anledning att vara mer precis : åtminstone på två av de tre sätt som jag använt för att mäta inflytande över den ekonomiska politikens utformning så har skillnaderna mellan kvinnor och män minskat . När det gäller utskotten så har det t.ex. funnits så många kvinnliga beslutsfattare på detta område som det gör just . Avslutningsvis vill jag knyta an till den paradox som helt kortfat- tat målades upp inledningsvis: att kvinnorepresentationen varit stark som vi upplevt nedskärningar på många av de områden som berör de kvinnliga medborgarnas vardag som mest. Det ter sig omöjligt att svara på frågan om de senaste årens välfärdspolitik sett annorlunda ut om kvinnorna varit fler i finans-, skatte- eller näringsutskottet eller om det varit en kvinna som innehaft finansmi- Vad vi vet är dock att det finns ett generellt mönster av att kvinnliga politiker prioriterar t.ex. socialpolitik, familjepolitik och omsorgsfrågor högre än vad manliga politiker gör (, 1996; , 1995; 1996). Utan att dra denna diskussion allt för långt vill jag ändå påstå att det mer än någonsin framstår som angeläget att seriöst ställa frågan huruvida en jämnare könsfördelning på de områden där den ekonomiska politiken utformas är en förutsättning för en framtida mer långtgående jämställdhet. Det råder inte något tvivel om att finansut- skottet är ett av de mest betydelsefulla utskotten . I en undersökning ombads ledamöterna bedöma vilka utskott som har störst status/prestige: finans kom främst både bland kvinnor och män. 19 Det är ett uttryck för finansutskottets makt, ett annat uttryck är att såväl som har sina gruppleda- re placerade där. De förändringar som ägt rum i budgetprocess har stärkt utskottets ställning: förenklat kan man säga att tidigare så rättades statsutgifterna efter den verksamhet som riks- dagens ledamöter föreslog, sätter finansutskottet ett utgiftstak och anger ramar för de olika fackutskotten att hålla sig till (1997).20 De övriga utskotten har ännu tydligare än tidigare tilldelats rollen av att stå för en fördelning av statens tillgängliga resurser. En fortsatt underrepresentation av kvinnor på ekonomins kärnområden – där riktlinjerna dras upp – ter sig därför märklig ur ett jämställdhet- sperspektiv. Jag skulle vilja sluta denna genomgång med att säga att oavsett vad som ligger bakom den obalans som funnits mellan könen så kan partierna, om de vill, verka för att bryta det mönster som påvisats – det finns redan nu tillräckligt många kvinnor med engagemang för ekonomisk politik för att kunna göra en aktiv satsning på jämställdhet inom detta område. 19Data från riksdagsundersökningen 1994, statsvetenskapliga institutionen, . I det här sammanhanget kan också nämnas att publicerades en internationell undersökning där ett antal experter (355 statsvetare runt om i världen) ombads att bedöma vilka regeringsdepartement som var de viktigaste i en rad olika länder. För del rankades först, följt av (Laver och Hunt 1992). 20Från och med 1997 följer riksdagsbudgeten kalenderår. med denna förändring infördes den så kallade rambeslutsmodellen i budgetberedningen. , (1997) Politikermakt eller tjänstemannavälde? på nära håll , : . Demokrati och makt i . (SOU 1990:44) : Allmänna förlaget. , , (1993) in the Swedish Parliament, Scandinavian Political Studies Vol. 16 – No. 3, s. 227–250. , , (1995) Väljarnas val . Haavio-Mannila, m.fl. (1983) Det uferdige demokratiet. Kvinner i nordisk politikk. Hagevi, (1997) gör riksdagsledamöterna karriär, på nära håll , : . , (1996) Det handlar om prioriteringar. Kvinnors villkor och intressen i lokal politik. : Studies 14. Laver, , W. (1992) Policy and party competition. , (1997) Reformerad budgetberedning, på nära håll , : . , , (1995) Kvinnor som väljare och valda . Om betydelsen av kön i svensk politik. , , (1996) Vem representerar kvinnorna?, Vetenskapen om politik. till professor emeritus , : . Rätt att rösta 1919–1994. Så fick kvinnor politiskt inflytande (1994) : Sannerstedt, (1992) Förhandlingar i . grundlagar och riksdagsordningen (1995) : . Wängnerud, (1996) Intressen kontra stereotyper. Varför finns det kvinnliga och manliga politikområden i ?, Statsvetenskaplig tidskrift, årg 99 nr 2, s.129–149. Wängnerud, (1997) Varannan damernas i utskott, på nära håll , : . Kön, makt, organisation och ekonomi i svenska kommuner skedde det verkliga genombrottet för kvinnors politiska representation i svensk kommunalpolitik med i genomsnitt kvinnliga fullmäktigeledamöter. En långsam ökning skedde fram till och med valperioden –1994 kvinnliga fullmäktigeledamöter för att efter valet öka till den, sett ur internationellt perspektiv, höga siffran .