sou · GLB3102 · 1998-01-01 00:00:00 — Det är också viktigt att agerar för att EU skall ha en klar strategi inför WTO-förhandlingarna. 112 Reservationer och särskilda yttranden Målen om bra mat fri från giftrester och mediciner och utan resistenta bakterier beskrivs bra i betänkandet och jag delar i denna del utredningens slutsatser. Målen för miljöhänsyn och djurskydd i livs- medelsproduktionen är viktiga utgångspunkter för en förändring av CAP. De svenska kraven på EU:s jordbrukspolitik måste skärpas i dessa avseenden. Det måste bli tillåtet att ställa krav på miljöhänsyn, djurskydd och kvalitet på maten utan att det bedöms som handels- hinder. Detta är viktigt för handeln inom EU och det är krav som också måste ställas på världshandeln. Majoriteten sätter sin tilltro till mark- naden. Genom en ökad konkurrens skall miljö-, djurskydds- och regio- nala mål infrias. Jag tror inte på detta. Som regelverket är utformat får man ställa krav om det inte hindrar handeln. Marknaden sätts i högsätet, konsumenternas säkerhet, miljö, djurskydd och regional balans kommer ofta i andra hand. På en avreglerad marknad kommer det att bli mycket svårt att bibehålla de långtgående krav vi har. Jag anser att vi måste ändra på handelsreglerna, så att utgångspunkten för marknaden och konkurrensen är att de mål som fastlagts om säker mat, miljö, djurskydd och regional balans i första hand tillgodoses. Mark- naden ska verka inom de ramar som beslutas, först då får vi en rättvis konkurrens. Det finns de som befarar att det vore dåligt för de nuvarande medlemsländernas jordbruk om östjordbruket inkluderades i CAP. Den huvudsakliga konsumtionen av livsmedel i EU sker dock nära produktionen. Den stora volymen livsmedel är och kommer att vara producerad nära konsumenterna. De östeuropeiska ländernas ekono- miska utveckling kommer att leda till en ökad levnadsstandard och ökad konsumtion av livsmedel. Den ökade produktionen av livsmedel i öst kommer, om än inte helt, att mötas av en motsvarande ökad konsumtion. Man kan också studera hur det gick då och blev medlemmar i . Många fruktade då att produkter från dessa länder skulle översvämma övriga medlemsländer. Så blev inte fallet. Istället fortsatte dessa produkter att konsumeras i huvudsak i produktions- länderna. Strukturomvandlingen av de nya medlemsländernas jordbruk tog också än vad man trodde vid inträdet. Reservationer och särskilda yttranden 113 Jordbrukspolitiken bör omfatta även de nya länderna vid en utvidgning. Att EU:s jordbrukspolitik blivit för detaljreglerad och kostsam är en sak, men det är ingen anledning till att göra den till ett större problem för utvidgningen än vad den är. CAP behöver och måste reformeras, men främst av andra skäl, dvs. på egna meriter. Om man sätter kostnaderna för CAP i relation till medlemsländernas totala budgetomsättning utgör jordbruksstöden en mycket liten andel. Det innebär att en utvidgning inte får de dramatiska följder för EU:s ekonomi som majoriteten beskriver. Utvidgningen österut får inte villkoras av en förändring av CAP. Försörjningen av mat i världen Världens befolkning växer kraftigt, det sker en ekonomisk ut- veckling som gör att konsumtionsmönster förändras. försvin- ner jordbruksmark av olika orsaker vilket gör att situationen för världens livsmedelsförsörjning blir allt mer problematisk. svälter många människor och många är undernärda, främst orsakat av vår obefintliga förmåga att fördela de livsmedel som finns att tillgå. Majoriteten bygger sin syn på FAO:s ra pport att maten faktiskt räcker om den fördelas på ett rättvist sätt. Denna förhoppning är enligt min mening inte verklighetsanknuten. Jag delar bedömning, som ger en något annan beskrivning. Den befolkningstillväxt som vi vet kommer i kombination med att jordbruksmark försvinner av en mängd olika orsaker och att intensiteten i jordbruket i stora delar av världen inte är långsiktigt hållbar. Tillgången på vatten är begränsande och gör att en del jordar är överutnyttjade. Konklusionen av detta blir för mig att den åkerjord och de möjlig- heter att producera livsmedel som finns i världen är begränsade. Det innebär att jag anser att jordbrukspolitiken måste vara sådan att den resurs som produktiv är säkras för framtiden. Det är ett ansvar vi har. 114 Reservationer och särskilda yttranden Reservation av ledamoten () Utredningen har fel utgångspunkt Själva titeln på föreliggande betänkande leder tanken fel. Uppdraget var att lägga förslag om reformer av EU:s jordbrukspolitik. Detta uppdrag har i betänkandets titel och slutsatser reducerats till Mat & miljö. Den grundläggande utgångspunkten att det krävs en jordbruks-politik som skapar förutsättningar för fortsatt brukande av såväl svenska som andra EU-länders åkerjordar för att få fram mat och värna en bra miljö, den utgångspunkten saknas. Därför drar utrednings- majoriteten också fel slutsatser om reformeringen av EU:s gemen- samma jordbrukspolitik (CAP). Ekonomiskt och ekologiskt uthållig jordbruksproduktion Det går att producera tillräckligt med livsmedel för en växande världsbefolkning. Förvaltarskapstanken måste dock vara vägledande och kortsiktiga vinstintressen - som drivit fram odlingssystem som sugit ur jordens bördighet och orsakat jorderosion - måste ersättas med långsiktigt hållbara brukningsmetoder. Ett uthålligt jordbrukssystem bygger på ett kretsl opp av näringsämnen och att organiskt material binder samman markmineralen. Detta gör att man tar tillvara det naturen ger och förhindrar jorderosion. För framtiden måste slås fast att fortsatt jordbruksproduktion i såväl som i övriga EU-länder är en nödvändighet. Nationellt gäller det såväl för att målsättningen om att hela skall leva ska kunna uppnås, som att vi har en fortsatt inhemsk livsmedelsförsörjning. Ur globalt perspektiv är det långsiktigt nödvändigt att åkermarken i och finns tillgänglig för livsmedelsproduktion. Därför är det också nödvändigt att miljöaspekter vägs in vid reformeringen av jordbrukspolitiken så att en övergång till miljövänliga och mer ekologiska brukningsmetoder främjas. Detta kräver också bibehållen eftersom en minskad intensitet i jordbruksproduktionen måste kunna kompenseras med produktion på mer . En central fråga för EU måste vara att aktivt bidra till fattigdomsbekämpning och ökad livsmedelssäkerhet i tredje världen. CAP kan vara ett instrument i detta arbete. EU måste också inom övriga internationella fora såsom WTO, och medverka till att ta fram en övergripande strategi för hur de fattigaste Reservationer och särskilda yttranden 115 ländernas inflytande ska stärkas. En omställning av det europeiska jordbruket till mer miljövänliga brukningsmetoder och ekologisk produktion innebär ett minskat tärande på ändliga resurser och är nödvändigt också ur solidaritetssynpunkt med tredje världen. EU ska också bistå med uppb yggnad/utveckling av ekologisk produktion. De övergripande målen om fattigdomsbekämpning och social utveckling ska stå i centrum också i handelsrelationerna. Utredningens teori om att sänkta livsmedelspriser kommer att gynna livsmedelsproduktion kan till dels vara riktig. Dessvärre kan sänkta livsmedelspriser också leda till ökade bekymmer för de allra fattigaste folken. Sambanden är inte säkra och tydliga. Det krävs en betydligt mer omfattande analys av dessa mekanismer och en inriktning med försiktigare förändring av den globala jordbrukspoliiken för att inte oönskade och för delar av världsbefolkningen förödande effekter ska uppstå. Effekterna av en mer miljövänlig och ekologiskt inriktad jordbruksproduktion i måste också vägas in i dessa resonemang. Att som utredningen föreslå avhända och stora delar av åkermarken kan inte vara en långsiktigt riktig politik mot bakgrund av den växande världsbefolkningen. Den starka befolknings- tillväxten innebär att odlingsbar redan om några årtionden kan vara en bristvara. Därtill kan läggas effekterna av en tilltagande växthuseffekt, problem med jordförstöring och sinande vatten- tillgångar. Det är inte att förvalta den globala resurs som åkermarken utgör på ett riktigt sätt att föra en politik som leder till dess avveckling. Också fortsättningsvis ska åker- och betesmarker ses som en resurs i livsmedelsproduktionens tjänst. Energigrödeanvändning kan också ses som ett gott utnyttjande av jordresursen eftersom den då normalt sett är möjlig att återställa för livsmedelsproduktion. Att jordbruket är centralt för sysselsättningen på landsbygden och inom livsmedelssektorn i övrigt har utredningsmajoriteten i stora stycken bortsett ifrån. Med den föreslagna inriktningen kommer hundratusentals lantbrukare att tvingas upphöra med sin näringsverk- samhet inom hela EU-området. För kan det handla om att en tredjedel av svensk avvecklas och att 10.000 helårsarbeten försvinner från denna sektor. Detta i sin tur kommer att leda till en dramatisk avfolkning av landsbygden och därmed vikande möjligheter för utkomster från en rad binäringar som är beroende av jordbruket som 116 Reservationer och särskilda yttranden Detta är en utveckling som går i direkt felaktig riktning i förhållande till devisen om att Hela ska leva. Att EU har en gemensam jordbrukspolitik visar på ett tydligt sätt betydelsen av livsmedelsproduktionen. Det är också helt nödvändigt att lika villkor gäller för jordbrukare inom EU-området. En harmonisering av avgifter/skatter på jordbruksområdet är nödvändigt för att svenska jordbrukare ska kunna konkurrera med andra EU-länder på lika villkor. Den gemensamma jordbrukspolitiken bör reformeras med utgångspunkt reform av CAP. Det innebär en utveckling av dagens CAP och inte en nedläggning av jordbrukspolitiken som utred- ningsmajoriteten föreslår i andan av det felaktiga svenska jordbruks- beslutet . I enlighet med vad som kommer att uppnås i kommande förhandlingar och WTO-rundor anpassas det europeiska jordbruket till internationella, mer marknadsmässiga förhållanden. Förändringar av stödnivåer måste ske i takt med andra WTO-länder och med hänsyn till den internationella konkurrenskraften. Det innebär en stegvis anpass- ning i takt med andras anpassningar. Det är nödvändigt att de ersättningsformer och regleringar som tillämpas inom det framtida CAP - inklusive - kan säkra livsmedelssäkerheten och rimliga inkomstnivåer hos lantbrukarna inom . Detta utan att inverka negativt på livsmedels- säkerhet. Konsekvensanalyser med avseende på dessa aspekter kommer att behöva utarbetas kontinuerligt. Inför kommande WTO-runda ska och EU inta mer bestämda krav utifrån de miljö- och djurskyddskrav som ställs på svenskt och europeiskt jordbruk. Det krävs en mer offensiv hållning där det gäller att se till svenska och europeiska intressen vad gäller jordbruksproduktionen och dess inriktning mot ett mer ekologiskt uthålligt jordbruk, miljöaspekter och hållningen till animalieproduk- tion. Även om marknadsprisstödet successivt kommer att sänkas måste gränsskydd, intervention och exportbidrag tills vidare bibehållas om än på lägre nivå. Kompensation för prisstödssänkningar via direkta mer miljörelaterade ersättningar till jordbruket är en nödvändighet. Reservationer och särskilda yttranden 117 Utgångspunkter för EU:s gemensamma jordbrukspolitik bör vara; ·Livsmedelsproduktion kan inte jämställas med annan näringsverk- samhet. Mot bakgrund av den nuvarande ordningen inom EU kommer säkerligen ett särskilt ersättnings- och regelsystem att finnas . Reformeringen av EU:s jordbruks- politik måste ske på ett sådant sätt att lika konkurrensvillkor för jordbrukare i olika EU-länder upprätthålls. Likvärdiga regler och principer bör gälla med möjlighet till lokal variation beroende på bland annat klimatförhållanden. ·Den generella jordbruksersättningen bör ges ut i form av en arealersättning på all , inklusive vall. Miljöbetingade ersättningar för att hålla landskapen öppna, främja den biologiska mångfalden och bevara kulturmiljöer ska finnas liksom särskilda regionalpolitiska ersättningar som är betingade av olika regioners förutsättningar för livsmedelsproduktion. ·Jordbruket ska producera biologiskt fullvärdiga livsmedel. Målsätt- ningen att svenskt jordbruk ska ställas om till ekologisk odling bör överföras till europeisk nivå. Tydliga målsättningar för omställning av jordbruksproduktion till mer miljövänliga metoder och till ekologisk produktion bör fastställas på europeisk nivå. ·För att stimulera den ekologiska odlingen ska kompensation ges för ett minskat tärande på råvaruresurser, mindre miljöbelastning med positiva effekter på bland annat bevarande av biologisk mångfald i odlingslandskapet och ambitionen att producera biologiskt fullvärdiga livsmedel. ·Svenska miljö- och djurskyddsnormer ska vara miniminorm för det europeiska jordbruket. bör i EU med kraft verka för en harmonisering av miljöavgifter på kemiska bekämpningsmedel och handelsgödsel samt för likvärdiga villkor för animalieproduktionen. ·En viktig konsumentupplysning är var livsmedlen har producerats och under vilka former. Ett gemensamt märkningssystem avseende såväl ursprung som produktionsmetod ska eftersträvas. Central- och åkermarker ska inte ses som ett problem utan en tillgång att användas i den gemensamma livsmedels-produk- tionen. Argumentet att den gemensamma jordbrukspolitiken är kostsam 118 Reservationer och särskilda yttranden måste ses i ljuset av att EU:s samlade kostnader för jordbrukspolitiken uppgår till 0,av ländernas samlade BNP. Att klara en integrering av de central- och östeuropeiska länderna med dess jordbruk kan i denna belysning inte anses vara något oöverstigligt problem. Den europeiska gemenskapens utvidgning österut innebär att den gemensamma jordbrukspolitiken kommer att omfattas av fler länder. För att omvälvningarna av jordbruket i de kommande EU-länderna inte ska bli för dramatiska bör särskilda övergångsåtgärder tillskapas som möjliggör en försiktig inslussning av denna jordbruksproduktion. Dessa övergångsregler ska som utgångspunkt ha de principer som skisserats här ovan. Det innebär att omställningen till ett ekologiskt hållbart jordbruk betonas starkt. Särskilda stimulansersättningar i syfte att få en övergång till ekologiska brukningsmetoder i nytillträdande öst- europeiska länder bör övervägas. Reservationer och särskilda yttranden 119 Reservation av ledamoten () de Gröna ställer sig bakom de mål, som finns redo- visade i betänkandets kapitel 9.1 för jordbruket i ett framtida EU. Det är viktigt att det lantbruk som skall bedrivas är långsiktigt hållbart, något som måste uppnås och där dagens ekologiska lantbruk visar vägen. Endast det lantbruket kan ge förutsättningar för att de andra uppsatta målen skall kunna förverkligas som att ge säkra livsmedel, främja den biologiska mångfalden i kulturlandskapet, skapa ett varierat odlingslandskap och minimera miljöbelastningen med flera mål, som anges i kapitel 9.1. Därför är det viktigt att de åtgärder som föreslås från svensk sida vid förändringen av EU:s jordbrukspolitik har detta för ögonen och att de åtgärder som föreslås analyseras utifrån de uppsatta målen för att säkerställa att de leder dit. Eftersom så inte sker i betänkandet vill jag anföra följande, där jag är av annan mening än utredningens majoritet: Produktion av mat går inte att jämföra med annan produktion. De flesta prylar kan vi leva utan, men inte maten. Därför blir det befängt att hantera jordbruk som en bransch på vilken gängse ekonomiska resonemang kan tillämpas. Tillgång till odlingsbar jord är essentiell för framtiden och jorden är verkligen inte något vi fått i arv av våra förfäder, utan något vi lånat av våra barn. Trots detta är varsamheten om jorden inte given. I kapitel 3.5 resoneras om omvärlden och dess påverkan av EU:s jordbrukspolitik. Jag anser att scenarier är de mest trovärdiga av de scenarier som redovisas i betänkandet. I årets upplaga av rapporten i världen tecknas en mörk bild - om vi inte ändrar beteende . Man anför där att jordens växande befolkning - nu närmare 5,8 miljarder och tillkommer 90 miljoner nya människor, de flesta i - inte kommer att kunna mättas . Skälen till detta uppges vara flera. Andelen odlad mark på jorden har minskat . Ser man per person har arealen minskat från 0,23 ha till 0,12 ha . Mycket mark beb yggs eller läggs under asfalt. Jordar eroderar, försaltas eller förstörs på annat sätt. Till detta kommer allt extremare väder med stor torka orsakat av växthuseffekten. På många ställen sjunker grundvattennivåer. 120 Reservationer och särskilda yttranden exempel har grundvattenytan under sjunkit under marknivån 1950 till en nivå under markytan 1995. Floder som i , i och i Central- asien når aldrig sina recipienter. Detta skapar naturligtvis problem för det ofta rika jordbruket nära flodmynningar, med som i fallet en total ekologisk kollaps, en nu närmast död sjö, som varit mycket rik på fisk. På många håll utnyttjas fossilt vatten för konst- bevattning. I är exempelvis av den bevattnade arealen bevattnad med sådant vatten, något som inte är långsiktigt hållbart. Tendensen i världen är att andelen konstbevattnad areal minskar. Till denna mörka bild skall också läggas ett konsumtionsmönster i i-länderna med hög konsumtion av gris, kyckling och andra produkter som kräver stora mängder spannmål, en intensiv djurhållning och ensidig odling. En genomsnittsamerikan behöver spannmål , varav den största delen konsumeras indirekt som kött eller mejeriprodukter, medan en genomsnittlig indier behöver , det mesta konsumerat som det är. I många länder under utveckling som och länder i kopieras nu i-ländernas konsumtions- mönster. Spannmålsefterfrågan till djurfoder ökar och många länder som varit självförsörjande är det inte längre. står den rika i-världen - , , , och - för av världs-exporten. I de länder som exporterar de stora mängderna spannmål bedrivs jordbruket på ett kemikalieintensivt sätt, ett sätt vi vet inte är ekologiskt hållbart. I betänkandet redovisas inte denna bild som den troliga, utan den positiva bild som och målar lyfts fram. I det scenariot räcker maten och produktionsökningen blir större än konsumtions- ökningen fram . I ett sådant scenario finns möjlighet att minska den egna produktionen för att istället importera livsmedel. Det saknas ett resonemang i betänkandet om de föreslagna förändringarna av CAP utifrån de ovan skisserade scenarierna. Tror man att ett överskott av spannmål kommer att finnas på världs- marknaden minskar naturligtvis motivationer att säkerställa den egna produktionen medan värdet av den egna jorden och den inhemska produktionen ökar om det är scenario man finner troligt. Min uppfattning är att den odlingsbara jorden kommer att behövas , dels för en växande befolkning men också för att en ekologisk odling utan insatsmedel kräver större arealer. Det är därför angeläget att den förändring som föreslås av CAP från svensk sida Reservationer och särskilda yttranden 121 beaktar detta och mer ödesmättade bild . Så sker dessvärre inte i betänkandet. WTO och framtida krav på EU I flera kapitel, t.ex. kap. 4, 5 och 9, förs en diskussion om kommande WTO-förhandlingar och de krav som då kan ställas på EU. Det förutspås att förhandlingarna kommer att innebära stora förändringar av CAP bland annat därför att förändrat stöden till det egna jordbruket liksom att Cairns-gruppen - , , , m.fl. - förordar en ökad liberalisering. Vidare anförs att EU bör reformera CAP för att därigenom få en bättre förhandlingsposition i kommande GATT-förhandlingar. Jordbruket i många av de ovan nämnda länderna sker på ett oacceptabelt sätt ur miljö- och djurskyddssynpunkt. Användningen av insatsmedel, hormoner och antibiotika är stor och intensiteten mycket hög. Ett sådant jordbruk kan naturligtvis producera billiga livsmedel, men det är inte hållbart . Dessutom strider det inte bara mot de mål för EU:s jordbruk som föreslås i betänkandet, utan även mot den gängse uppfattningen hos konsumenterna av hur jordbruk och djurhållning bör bedrivas. Matjordslagret minskar i , konst- bevattningen sker i många fall med fossilt vatten och påverkan på jorden är stor i form av jordpackning, försaltning m.m. Djuren far illa. Det senaste årets diskussioner om användning av hormoner till nötkreatur visar skillnader i synsätt mellan och EU liksom användning och hantering av de nya genmanipulerade grödorna. An- vändningen av Roundup har ökat från några procent till av årets sådd. Oviljan att separera GMO-sojan från den icke herbicidresistenta visar att även i detta avseende är inställningen olika. Eftersom EU är en viktig part i kommande GATT-förhandlingar måste EU vara starkt pådrivande för att göra det möjligt att skydda den inhemska produktionen med höga miljö- och djurskyddskrav mot konkurrens från produktion som inte klarar dessa krav. Utan sådana möjligheter blir det mycket svårt för EU att behålla de krav på den inhemska produktionen som finns och ännu svårare att utveckla den i den riktningen som förordas i betänkandet och vilken vi till fullo delar. De övergripande målen i måste vara att gynna ett långsiktigt hållbart jordbruk. Jag saknar detta i betänkandet och anser att det inte är möjligt för EU att reformera CAP på det sätt som föreslås 122 Reservationer och särskilda yttranden utan risk för att den produktion som klarar höga miljö- och djur- skyddskrav inom EU riskerar att slås ut. Det kan bli allt svårare att går före. Konkurrensen och den fria marknaden I betänkandet sjungs på flera ställen den fria marknadens lov. Producenterna skall producera det konsumenterna efterfrågar och genom att mötas på en fri marknad skall produktionen utvecklas och priserna sänkas enligt betänkandet. Jag delar inte den positiva bilden som utmålas av marknaden och marknadskrafterna och dess nuvarande utveckling så länge ingen miljöhänsyn tas och heller inte rätten att ställa sådana ges. Produktionen av jordbruksprodukter tenderar att alltmer bindas till stora multinationella företag. Det gäller såväl utsäde, insatsmedel som processade livsmedel. Allt fler bönder kontraktsodlar , en tendens som minskar friheten för den enskilde bonden, såväl i i- som . Den senaste tidens utveckling av GMO-grödor visar att denna tendens förstärkts. Detta har också fått till följd att många lokala sorter, anpassade genom tiden till just de förhållanden som råder på platsen, slås ut till förmån för de stora företagens sorter, sorter som ofta är F1- hybrider och omöjliga att uppföröka för bonden. står ensamt för nästan en fjärdedel av all spannmål som exporteras. Multinationella livsmedelsföretag dominerar allt mer handeln och styr därigenom pris och tillgänglighet av livsmedel. Med bestrålning ökas hållbarhetstiden som kvaliteten i födan försämras. Tanken att marknaden skall sköta utvecklingen rimmar illa dels med det ovan anförda men också med hälsoaspekter. Att kräva av konsumenterna att de dels skall ta ansvar för det sätt på vilket olika livsmedel producerats men också vara så väl insatta i innehållet och kvaliteten är höga krav. Näringsinnehållet syns ju inte på utsidan och det faktum att engelska läkare gått ut och varnat barn och äldre för bestrålade livsmedel på grund av brister i näringsinnehållet visar hur svårt detta är. Jag anser inte heller att allt som produceras har kommit till för att det finns en efterfrågan utan att livsmedelsindustrin i mycket stor utsträckning skapar behov som dessutom underblåses med stora reklaminsatser. Marknaden tar inga miljöhänsyn. Förutsättningen för att ett lång- siktigt hållbart jordbruk skapas är enligt min mening att samhället skapar de ramar inom vilka producenter och marknaden kan agera. Reservationer och särskilda yttranden 123 Beträffande livsmedel innebär det att samhället måste vidta de åtgärder i form av ekonomiska styrmedel, t.ex. skatter och avgifter på insats- medel, och stöd som behövs för att skapa förutsättningar för det ekologiskt hållbara jordbruket, det jordbruket som måste till för att en rättvis global försörjning ska bli möjlig .