sou · GLB344 · 1998-01-01 00:00:00 — Paragraferna 3, 4 och 5 nedan är sådana som är av central betydelse för mina förslag men som kommer att föreslås av Utredningen om trossamfundens rättsliga reglering. När det gäller dessa förslags exakta lydelser hänvisar jag därför till betänkandet från den utredningen. Utformas av Utredningen om trossamfundens rättsliga reglering. Bestämmelsen klargör att kyrkokommunernas rättigheter och skyldig- heter vid relationsändringen övergår till motsvarande delar av . 216 Specialmotiveringar till författningsförslagen Utformas av Utredningen om trossamfundens rättsliga reglering. Bestämmelsen klargör hur oavgjorda kyrkliga ärenden hos statliga myndigheter skall handläggas efter relationsändringen. Utformas av Utredningen om trossamfundens rättsliga reglering. Bestämmelsen klargör att kyrkomötet får besluta för framtiden. En präst som är anställd med fullmakt i får inte sägas upp från den anställningen. Så länge anställningen består gäller även i övrigt de rättigheter och skyldigheter som fullmakten medför. Bestämmelsen syftar till att klarlägga vad som gäller för de full- maktsanställda prästerna hos efter relationsändringen. Staten har , främst genom domkapitlen, del i arbetsgivaransvaret för prästerna (se ovan avsnitt 4.1.8). Relationsändringen innebär att staten släpper sin del av ansvaret för den verksamhet som prästerna är sysselsatta i. Ansvaret övertas av något inomkyrkligt organ. Vilket det blir står klart vid kyrkomöte. Av 6 b § anställningss kyddslagen följer att prästernas rättigheter och skyldigheter på grund av de anställningsavtal och anställningsvillkor som gäller för verksamhetsövergången, kvarstår i förhållande till den nya arbets- givaren. Ett stort antal präster är anställda med fullmakt. Den som har fullmakt kan inte sägas upp från sin anställning, men anställningen kan avslutas på andra sätt - exempelvis genom avskedande. Den oavsättlighet som ligger i att arbetstagaren inte kan sägas upp är en rättighet på grund av anställningsavtalet och består således efter rela- tionsändringen. Fullmakten kan inte avlägsnas utan samtycke från den anställde. Den föreslagna bestämmelsen syftar främst till att klar- lägga att den s.k. oavsättligheten har samma tyngd efter relationsänd- ringen. Av andra meningen följer att även de övriga rättigheter och skyldigheter som följer av fullmakten består. Vilka dessa rättigheter och skyldigheter är framgår av de lagrum som nämns i 15 § nedan. Specialmotiveringar till författningsförslagen 217 utförligare motiv till denna bestämmelse hänvisas till avsnitt 4.2.1-4.2.4 samt 4.3.4-4.3.5. För en kyrkomusiker som är anställd med konstitutorial inom gäller 14 § lagen (1992:301) om införande av kyrko- lagen (1992:300) även efter utgången av . Bestämmelsen handlar om några enstaka kyrkomusiker som har kyrkokommunal konstitutorialanställning. Den gäller inte skolkanto- rerna, som är anställda av borgerliga kommuner. För de kyrkomusiker med konstitutorial som är anställda inom gäller särskilda regler, vilket framgår av 14 § lagen om införande av kyrko- lagen. Den särskilda regleringen tillkom mot bakgrund av att dessa arbetstagare inte accepterade förändrade anställningsvillkor i samband med den reform av kyrkomusiken som ägde rum . Min bedömning är att det inte finns någon anledning att på grund av relationsändringen ändra på förhållandena för dessa få arbetstagare. De författningsregler som gäller för dem bör därför tillämpas för dem även i fortsättningen. Denna fråga har även behandlats ovan i avsnitt 3.2.6 och 3.3.1. Kammarkollegiet har arbetsgivaransvaret för en arbetstagare vars statliga eller statligt reglerade anställning inom består . präster i stift och pastorat har statligt reglerade anställningar. Staten har del i arbetsgivaransvaret för dem (se ovan avsnitt 4.1.8). Biskoparna och vissa andra anställda inom Svenska kyr- kan har statliga anställningar. I normalfallet kommer ett sådant statligt reglerat eller statligt anställningsförhållande vid relationsändringen att övergå till att gälla mellan något inomkyrkligt organ och den anställde i fråga. Men det kan tänkas att någon eller några statligt reglerade eller statliga anställningar kommer att kvarstå efter tidpunkten för relations- ändringen. Så blir det i vissa fall då någon motsatt sig övergång. Detta gäller om den som motsatt sig har fullmakt, om uppsägningstid löper för 218 Specialmotiveringar till författningsförslagen honom eller om tvist råder om hans anställning. För sådana anställda bör staten även i fortsättningen ta ansvar som arbetsgivare. I klarhetens intresse bör någon myndighet utpekas för uppgiften. Vid Kammar- kollegiet finns kompetens och erfarenhet rörande kyrkliga frågor. Här hänvisas även till avsnitt 4.2.7 och 4.3.6. För en präst eller biskop som avses i 14 § gäller 34 kap. 1-2 och 9- 18 §§ samt 35 kap. kyrkolagen (1992:300). Kammarkollegiet utför de uppgifter som enligt dessa bestämmelser a nkommer på något organ inom . Prästen eller biskopen är skyldig att utföra allt prästerligt arbete inom det stift där han vid utgången av hade sin anställning. Bestämmelsen blir tillämplig om en präst eller biskop som motsatt sig övergång kvarstår i anställning, hos Kammarkollegiet, efter rela- tionsändringen. För en sådan arbetstagare bör anställningsförhållandena ändras så lite som möjligt. Därför föreslår jag att kyrkolagens bestäm- melser om skyldighet att utöva annan tjänst, bisysslor m.m., arbetskon- flikter, anställnings upphörande, disciplinansvar, åtalsanmälan, avstäng- ning och läkarundersökning skall fortsätta att gälla för denne. Enligt de nämnda lagrummen ankommer en rad olika arbetsgivaruppgifter på olika kyrkliga organ, såsom stiftsstyrelsen, och kontraktsprosten. Dessa organ kommer sannolikt att finnas, i förnyad gestalt, även efter relationsändringen. För tydlighets skull bör det därför klarläggas att Kammarkollegiet, som kommer att ha arbetsgivaransvaret, skall utföra de uppgifter som enligt de nämnda bestämmelserna a nkommer på något organ inom . Om en präst eller biskop kvarstår i statligt reglerad eller statlig anställning efter relationsändringen kan han knappast, inom ramen för sin anställning, sysselsättas någon annanstans än inom . För att kompensera sig för lönekostnaderna, måste staten kunna dra nytta av en sådan arbetstagares arbetskraft. Detta får ordnas på så sätt att Kammarkollegiet, som har arbetsgivar- ansvaret, hyr ut arbetskraften till någon arbetsgivare inom . Ett sådant uthyrningsavtal, som alltså ingås mellan staten genom Kammarkollegiet å ena sidan och en arbetsgivare inom å andra sidan, får inte innebära att beskaffenheten av arbetstagarens anställning i grunden förändras. En prästs arbetsskyldighet torde inte vara begränsad till den tjänsteplacering prästen uppehåller, utan omfatta allt prästerligt arbete i det stift inom vilket han har sin anställning (se ovan avsnitt 4.1.9). Det bör för tydlighets skull klar- Specialmotiveringar till författningsförslagen 219 läggas att denna arbetsskyldighet kvarstår efter relationsändringen. Skulle uthyrningsavtal inte kunna slutas med någon arbetsgivare inom det stift i där arbetstagaren för relationsändringen hade den anställning som står kvar efter förändringen, får Kammarkollegiet efter överenskommelse med denne söka en annan lösning. En arbetsgivare inom skall senast vid utgången av säkerställa sina åtaganden avseende pensionsrättigheter som är intjänade före . Detta skall ske genom pensionsför- säkring eller på något av de sätt som anvisas i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. Motiven för denna bestämmelse finns utförligt redovisade ovan i avsnitt 3.2.4. Bestämmelsen gäller endast sådana pensionsrättigheter som har tjänats in före relationsändringen och tar i första hand sikte på åtaganden till anställda med kyrkokommunala villkor. Bland mina övriga förslag finns förslaget att de historiska åtagandena i förhållande till prästerna skall tryggas redan före relationsändringen (se ovan avsnitt 4.2.9). De historiska åtagandena har varit säkerställda genom församlingarnas beskattningsrätt samt genom kyrkolagens regler om indelning och om begränsning av församlingars tillåtna verksamhets- område. Relationsändringen innebär att församlingar, pastorat och stiftssamfälligheter mister sin kommunstatus, vilket medför att beskattningsrätten upphör. Vidare innebär den att kyrkolagen upphävs. Det får i sin tur till följd dels att det inte längre finns lagregler om vem som tar över en fordran om exempelvis ett pastorat läggs ned, dels att de kyrkliga arbetsgivarna är förhindrade enligt lag att ägna sig åt annat än sin kärnverksamhet. Dessa förändringar sammantagna leder till att arbetstagarnas fordringar på pensionsmedel blir mer osäkra än de har varit. För att denna försvagning skall elimineras måste, enligt min bedömning, de historiska pensionsåtagandena säkerställas på annat sätt efter relationsändringen. Detta bör ske på sätt som anvisas i den s.k. tryggandelagen eller genom pensionsförsäkring. Många kyrkokommuner saknar ekonomisk förmåga att genast i samband med relationsändringen säkerställa hela sin pensionsskuld. Jag anser det därför rimligt att möjlighet ges till ett successivt tryggande efter relationsändringen. För att främja ett tidigt säkerställande har jag ovan (avsnitt 3.2.4) föreslagit att kyrkofondsmedel avsätts för bildande av en 220 Specialmotiveringar till författningsförslagen gemensam försäkringsförening eller pensionsstiftelse för hela . svarar solidariskt med arbetsgivarna inom för sådana åtaganden avseende pensionsrättigheter som är intjä- nade före och som varken har säkerställts enligt 16 § eller garanterats av staten. Även i denna del hänvisar jag till avsnitt 3.2.4 ovan. Jag utgår från att en stor del av de historiska åtagandena kommer att säkerställas enligt 16 § i samband med relationsändringen. Men eftersom jag föreslår att detta kan göras successivt behövs någon annan form av säkerställande . Denna bestämmelse syftar till att åstadkomma en sådan övergångslösning. En lämplig ordning är enligt min mening att arbetsgivarna tar kreditförsäkringar avseende de åtaganden som inte har säkerställts. Detta har jag beskrivit i avsnitt 3.2.4. Vissa typer av pensionsåtaganden kan dock inte kreditförsäkras enligt de villkor som tillämpas . Detta gäller åtaganden till förmån för personer som redan är pensionärer och åtaganden att betala livränta. Ovan i avsnitt 3.2.4 har jag föreslagit att staten genom skall ställa garanti i form av enkel borgen för sådana åtaganden. För det fall sådan garanti ställs bör den som ansvarar för åtagandena i fråga åläggas att betala en avgift för det risktagande och den administrativa belastning som garantin innebär för staten. Detta framgår av lagen (1996:1059) om statsbudgeten. En utgångspunkt för den föreslagna bestämmelsen är att kyrkofonden kommer att tillföras efter relationsändringen. Bestämmelsen syftar till att uppnå ett solidariskt ansvarstagande som i någon mån liknar det som kyrkolagens indel- ningsregler innebär. kan välja att i sitt interna regelverk stadga skyldighet för sådana arbetsgivare som inte ordnat säkerställande enligt 16 § att betala avgift för täckande av den risk och den administrativa belastning som förpliktelsen innebär för . Specialmotiveringar till författningsförslagen 221 8.3Ändring av kommunala delegations- lagen Härigenom föreskrivs det att lagen (1954:130) om rätt för kommun att uppdraga beslutanderätten i vissa frågor t ill sammanslutning av kom- muner skall ha följande lydelse. Kommun, som tillhör sammanslutning av kommuner med uppgift att tillvarataga medlemmarnas intresse såsom arbetsgivare (arbetsgivar- organisation), äger uppdraga åt sammanslutningen att med bindande verkan för kommunen genom kollektivavtal eller annorledes enhetligt reglera anställningsvillkoren för sådana arbetstagare i kommunens tjänst, vilkas villkor det icke ankommer på statlig myndighet att fastställa. Kommunen äger bestämma att uppdrag enligt första stycket får lämnas av nämnd, som handlägger frågor om anställningsvillkor för arbetstagare i kommunens tjänst. Med kommun jämställas i denna lag församling, [muni- cipalsamhälle ] och lands- ting[skommun] ävensom annan, borgerlig eller kyrklig, kommu- nal förvaltningsenhet Med kommun jämställs i denna lag landsting och annan förvaltningsenhet. Denna lag träder i kraft . Relationsändringen innebär att församlingar, pastorat och stiftssam- fälligheter mister sin kommunstatus. Det kommer således inte att finnas några kyrkokommuner efter . Staten bör inte längre bestämma hur arbetsgivarna inom skall organisera sig. För tydlighets skull bör kommunala delegationslagen ändras på angivet sätt per relationsändringen. 222 Specialmotiveringar till författningsförslagen 8.4Ändring av lagen om offentlig anställning () Härigenom föreskrivs det att 1-3 samt 6 §§ lagen (1994:260) om offentlig anställning skall ha följande lydelse. I denna lag finns särskilda föreskrifter om arbetstagare hos 3. de allmänna 4. de allmänna Särskilda föreskrifter om arbetstagare som avses i första stycket 2 finns också i lagen (1994:261) om fullmaktsanställning. Följande föreskrifter i lagen gäller också arbetstagare hos kommuner, landsting, kommu- nalförbund, församlingar och kyrkliga samfälligheter , nämligen Följande föreskrifter i lagen gäller också arbetstagare hos kommuner, landsting och kom- munalförbund, nämligen 23-29 §§ om arbetskonflikter, 42 § första stycket om vissa undantag från lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Föreskrifterna i 30 § om periodiska hälsoundersökningar gäller också arbetstagare hos kommuner och landsting. 4. arbetstagare som är lokal- anställda av svenska staten utomlands och som inte är 3.arbetstagare som är lokal- anställda av svenska staten utomlands och som inte är Specialmotiveringar till författningsförslagen 223 5. arbetstagare som har anvi- sats beredskapsarbete eller skyd- dat arbete. 4. arbetstagare som har anvi- sats beredskapsarbete eller skyd- dat arbete. För justitiekanslern, justitieråden och regeringsråden gäller bara 4 § om bedömningsgrunder vid anställning, 7 § om bisysslor och 23-29 §§ om arbetskonflikter. Regeringen får föreskriva eller för särskilda fall besluta att bara svenska medborgare får ha 1.anställning inom eller utrikesförvaltningen, 2.statlig anställning som kan vara förenad med myndighetsutövning eller handläggning av frågor som rör förhållandet till andra stater eller till mellanfolkliga organisationer, 3.statlig anställning som kan medföra kännedom om förhållanden som är av betydelse för landets säkerhet eller för andra viktiga, allmänna eller enskilda ekonomiska intressen. De befogenheter som rege- ringen har enligt första stycket 2 och 3 utövas i fråga om arbetsta- gare hos eller dess myndigheter av eller den myndighet som bestämmer och i fråga om arbetstagare hos kyrkomötet eller dess myndigheter av kyr- komötet eller den myndighet som kyrkomötet bestämmer. De befogenheter som rege- ringen har enligt första stycket 2 och 3 utövas i fråga om arbetsta- gare hos eller dess myndigheter av eller den myndighet som bestämmer. Denna lag träder i kraft . Relationsändringen innebär att upphör att vara ett offentligt organ. Det måste medföra att personalen inte längre skall ha offentliga anställningar. bör därför inte omfatta några kyrkliga arbetstagare. Av den anledningen måste de föreslagna ändringarna i 1 och 2 §§ göras. Ändringarna i 3 och 6 §§ föreslås för tydlighets skull. 224 Specialmotiveringar till författningsförslagen Om det visar sig att alla arbetstagare med statliga eller statligt reglerade anställningar inom väljer att vid relationsändringen övergå till att vara anställda av blir de ovan föreslagna 14 och 15 §§ i den s.k. införandelagen överflödiga. I stället blir det då lämpligt att upphäva 2 § lagen (1994:261) om fullmaktsanställning. Utredaren går enligt min mening i kapitlet 6 om Trossamfundet som arbetsgivare utöver sitt uppdrag och lämnar syn- punkter på områden som det nu bör ankomma på själv att avgöra. Särskilt måste det anses gälla avsnittet Tre tänkbara modeller. I ett av alternativen tänks all personal vara anställd på riksnivå av som helhet. Detta alternativ är överhuvudtaget inte tänkbart ur synvinkel. Det är därför olämpligt att ha det med i diskussionen. Alternativet riskerar att vilseleda läsaren ifråga om vilka förslag som kan förväntas komma från de inomkyrkliga utredningarna. En grundförutsättning för reformen är att det lokala självstyret skall bestå inom . Mot denna bakgrund hade det varit bättre om utredaren överlåtit åt de inomkyrkliga utredningarna att föra dis- kussioner om bland annat alternativa framtida organisationsformer. , , Bolagisering - ett mode eller ett måste?, 1992 Ekonomisk redogörelse 1995, SCB , , Svensk kyrkorätt : en översikt. Den svenska kyrko- rätten 2, 1993 Hinn, och , , Statlig anställning : en lagkom- mentar och vägledning, 1994 Hinn, och , , Offentlig anställning : kommentar till nya , 1996 Hinn, och , , Kyrklig arbetsrätt : en kommentar. Den svenska kyrkorätten 3, 1993 , , Pensionering direkt i företagen, 1992 , , Arbetstagare i styrelser, 1988 , , Offentlig förvaltning utanför myndighetsområdet, 1989 , , Pensionsstiftelser, 1996 Prästgårdar i : inventeringar 1973-1986. Rapport/RAÄ ; 1989:2 Sahlén, Hans och Rehnfeldt, , Utvecklad avveckling av statlig verksamhet, 1995 , , Löntagarrätt, rev. i förnyad gestalt : beslut om kyrka och stat, 1996 228 Litteratur m.m. SOU 1997:44 SOU 1970:23, Understödsföreningar SOU 1992:9, Ekonomi och rätt i kyrkan () SOU 1992:60, Enklare regler för statsanställda SOU 1994:42, Staten och trossamfunden (kyrkoberedningen) SOU 1994:83, Övergång av verksamheter och kollektiva uppsägningar SOU 1996:57, Pensionssamordning för svenskar i EU-tjänst SOU 1996:128, Skyddet av kulturmiljön Ds 1986:1, Styrelserepresentation för de anställda Ds 1995:41, Reformerat pensionssystem : lag om inkomstgrundad ålderspension m.m. Ds 1995:46, Kommunala avtalspensioner utredning 1995:7, Kyrkoordning för 1965:60 ang. statstjänstemannalagen prop. 1986/87:13 ang. tjänstebostäder prop. 1986/87:147 ang. MBA-R 1987/88:31, m.m. prop. 1987/88:144, Kyrkomusiken i prop. 1989/90:41 ang. lärarnas kommunalisering prop. 1991/92:85, Ny kyrkolag SOU 1997:00 Litteratur m.m. 229 1991/92:150 bil. 1.1, bl.a. ang. pensionsåtaganden i samband med bolagiseringar av statlig verksamhet 1993/94:65, En ändrad lagstiftning för statsanställda m.fl. 1993/94:77, En ombildning av arbetsgivarorganisationen för det statliga området 1993/94:250, ang. reformerat allmänt pensionssystem 1994/95:102, Övergång av verksamheter och kollektiva uppsäg- ningar 1995/96:80, Ändrade relationer mellan staten och AD 1980 nr 150, ang. förhandlingsskyldighet i den offentliga sektorn AD 1982 nr 112, ang. arbetsskyldighet för statstjänstemän AD 1986 nr 1, ang. arbetsgivarskap för en metodistpastor AD 1993 nr 61, ang. ändring av anställningsavtal AD 1995 nr 163, ang. övergång av verksamhet AD 1996 nr 113, ang. arbetsskyldighet för f.d. postverksanställd med konstitutorial AD 1996 nr 157, ang. ändring av redan intjänade pensioner AD:s pågående mål A 64/96, ang. förflyttning av en präst AD:s pågående mål A 24/97, ang. bl.a. arbetsgivarskap för en präst mål nr C-29/91, 1992, ECR I-3189, mål nr C-24/85, 1986, ECR 1119, Spijkers Ändrade relationer mellan och Ett principbeslut har fattats om ändrade relationer mellan staten och (prop. 1995/96:80, bet. 1995/96: KU12, rskr. 1995/96:84). Med anledning härav behöver ett antal delfrågor utredas och för detta ändamål skall följande utredningar tillsättas och särskilda uppdrag ges: –utredning om konstitutionella och andra rättsliga frågor, –särskilt uppdrag t ill att utreda formerna för statlig uppbörd av kyrkoavgift, –utredning om begravningsverksamheten, –särskilt uppdrag t ill Kammarkollegiet att utreda den kyrkliga egen- domen vid en relationsändring, –utredning om vården av kulturhistoriskt värdefull kyrklig egendom och kyrkoarkiven, samt –utredning om personalfrågorna vid en ändring av relationerna och om statligt stöd till trossamfund. Utredningarna skall ha regeringens principproposition och beslut om relationsändringen som utgångspunkt för sitt arbete. Ett särskilt beredningsorgan skall inrättas för att underlätta insyn och samordning i utredningsarbetet. Samverkan skall också ske mellan statens och utredningsarbeten. I det statliga utredningsarbetet skall prövas de kostnader som förslagen för med sig och hur dessa skall finansieras. En grundläggande förutsättning skall därvid vara en statsfinansiellt neutral lösning. har efter förslag av regeringen (prop. 1995/96:80, bet. 1995/96:KU12, rskr. 1995/96:84) fattat ett principbeslut om ändrade relationer mellan staten och . I det följande redovisas några av de väsentligaste utgångspunkterna för detta beslut. Ingen annan reform har i modern tid varit föremål för så omfattande och ingående överväganden som frågan om ändrade relationer mellan staten och . Det principiella ställningstagande som gjorts har successivt mognat fram under en demokratisk beslutsprocess som i både omfattning, djup och längd har få motsvarigheter. Den stora omvandling som genomgått till följd av industrialiseringen, sekulariseringen och invandringen har i grunden förändrat synen på statskyrkosystemet. Den kyrkliga verksamheten har traditionellt sett haft stor betydelse och varit en viktig del i samhällsutvecklingen. har takten i förändringarna ökat och vi har fått se att det svenska samhället blivit alltmer mångkulturellt och mångreligiöst som ett led i den internationella integreringen. Detta har bl.a. medfört att inte längre har den självklara position som den har haft tidigare. får nu verka under andra förutsättningar än de som fanns i då kyrkans myndighetsprägel var tydlig och framträdande. Genom ökade internationalisering och den stigande värdeplu- ralismen i vårt samhälle har också relationerna mellan trossamfunden förändrats. Det mest påtagliga är tillväxten av den romersk-katolska kyrkan och de ortodoxa kyrkorna, det ökade inslaget av icke-kristna trosbekännare samt förändringarna i den svenska . Särskilt tydliga blir förändringarna inom vissa delar av storstadsområdena där invandrarna utgör en betydande andel av befolkningen. Det finns anledning anta att detta förhållande består och att tillhörigheten till på en del håll blir relativt låg medan på andra håll även fortsättningsvis en hög andel av invånarna kommer att tillhöra . För , invandrarsamfunden och frikyrkorna ställer detta krav på en ökad anpassning till de förändrade förhållandena. Samverkan mellan trossamfunden har också breddats och det ekumeniska arbetet intensifierats och fördjupats under senare årtionden. Den här i grova drag skisserade utvecklingen ligger bakom behovet av att ändra stat-kyrkarelationerna i riktning mot att och övriga trossamfund blir mer jämställda än . har frågan om ändrade relationer mellan staten och övervägts av ett antal statliga utredningar av både mera politisk och mera teknisk karaktär. Vissa reformer inom kyrkan av delvis stor betydelse har också genomförts, särskilt , men någon grundläggande ändring av relationerna har inte kommit till stånd. Kyrko- beredningen redovisade emellertid i sitt slut- betänkande Staten och trossamfunden (SOU 1994:42) förslag t ill framtida relationer mellan staten, och övriga trossamfund. Förslagen från Kyrkoberedningen gick sedan ut på en mycket bred re- miss och härefter vidtog partiledaröverlä ggningar i ämnet. Vid överläggningarna framkom det att det fanns en betydande parlamentarisk majoritet för en förändring av stat-kyrkarelationerna. Vidare fördes särskilda överläggningar mellan regeringen och vilka resulterade i en samsyn i denna fråga. Regeringen redovisade härefter sitt principförslag om ändrade relationer mellan staten och till kyrkomöte. Förslaget grundade sig på de olika överlä ggningarna.