sou · GLB3116d3 · 1998-01-01 00:00:00 — Konventionsstaterna erkänner att ett barn med fysiskt eller psykiskt handikapp bör åtnjuta ett fullvärdigt och anständigt liv under förhållanden som säkerställer värdighet, främjar självförtroende och möjliggör barnets aktiva deltagande i samhället. 2.Konventionsstaterna erkänner det handikappade barnets rätt till särskild omvårdnad och skall, inom ramen för tillgängliga resurser, uppmuntra och säkerställa att det berättigade barnet och de som ansvarar för dess omvårdnad får ansökt bistånd som är lämpligt med hänsyn till barnets hälsotillstånd och föräldrarnas förhållanden eller förhållandena hos andra som tar hand om barnet. 3.Med hänsyn till att ett handikappat barn har särskilda behov skall det bistånd som lämnas enligt punkt 2 i denna artikel vara kostnadsfritt, då så är möjligt, med beaktande av föräldrarnas ekonomiska tillgångar eller de ekonomiska tillgångarna hos andra som tar hand om barnet och skall syfta till att säkerställa att det handikappade barnet har effektiv tillgång till och erhåller undervis- ning och utbildning, hälso- och sjukvård, habilitering, förberedelse för arbetslivet och möjligheter till rekreaktion på ett sätt som bidrar till barnets största möjliga integrering i samhället och individuella utveckling, innefattande dess kulturella och andliga utveckling. 4.Konventionsstaterna skall i en anda av internationellt samarbete främja utbyte av lämplig information på området för förebyggande hälsovård och medicinsk, psykologisk och funktionell behandling av handikappade barn, innefattande spridning av och tillgång till information om habiliteringsmetoder, skol- och yrkes- utbildning, i syfte att göra det möjligt för konventionsstater att förbättra sina möjligheter och kunskaper och vidga sin erfarenhet på dessa områden. Särskild hänsyn skall därvid tas till utvecklings- ländernas behov. I den uppräkning som finns i artikel 2 av icke-diskrimineringsgrunder ingår begreppet handikapp. Artikel 23 befäster ytterligare den rätt som tillkommer ett barn med handikapp att komma i åtnjutande av de rättigheter som stadgas i och poängterar ett antal Barn – familj – samhälle särskilda åligganden för staten i syfte att för ett barn med handikapp säkerställa dess värdighet, främja dess självförtroende och möjliggöra dess aktiva deltagande i samhället. Det barnet skall erhålla särskild omvårdnad och de som ansvarar för barnet skall, inom ramen för statens tillgängliga resurser, få det bistånd som är lämpligt med hänsyn till barnets tillstånd och föräldrarnas förhållanden. Biståndet skall vara kostnadsfritt, då så är möjligt. Biståndet skall syfta till att barnet erhåller undervisning och utbildning, hälso- och sjukvård, habilitering, förberedelse för ar- betslivet och möjligheter till rekreaktion. Biståndet skall ges på ett sätt som bidrar till barnets största möjliga integrering i samhället och individuella utveckling. Den grundläggande principen i svensk handikappolitik och lag- stiftning är att människor med funktionshinder skall få möjighet att delta i samhällets gemenskap och leva som andra (SoL 21 §). Barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling skall ges den omsorg som deras speciella behov kräver (13 b §). I skollagen (1985:1100) är utgångspunkten att alla barn och ungdomar skall ha tillgång till utbildning i det offentliga skolväsen- det. Hänsyn skall tas till elever med särskilda behov. För barn och ungdomar som inte kan gå i och gymnasieskolan därför att de är utvecklingsstörda eller har fått ett betydande och bestående begåvningsmässigt funktionshinder finns särskolan. För barn som på grund av synskada, dövhet, hörselskada eller talskada inte kan gå i eller motsvarande del av särskolan, finns specialskolan. När det gäller gymnasieskolan finns det bestämmelser om Rh- anpassad utbildning för elever med svårt rörelsehinder. Huvud- principen när det gäller skola och barnomsorg är således att barn med funktionshinder så långt det är möjligt skall integreras i den vanliga verksamheten, den som är till för alla barn. Socialtjänstlagen kommer från att kompletteras med en portalbestämmelse om barnets bästa. Denna princip kommer då också att gälla barn med handikapp, vilket stärker även deras ställning. En ytterligare grundläggande utgångspunkt är att barn med handikapp skall få växa upp med sin familj och vårdas av sina föräldrar. Detta återspeglas i att inriktningen på de stödinsatser som finns är att de kanaliseras genom föräldrarna. Barn – familj – samhälle I lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) ges för dem som tillhör lagens personkrets rätt till tio olika insatser. De insatser som är ägnade för barn är 1) råd och stöd, 2) personlig assistans, 3) ledsagning, 4) kontaktperson, 5) avlösarservice i hemmet, 6) korttidsvistelse utanför det egna hemmet, 7) kort- tidstillsyn för barn utanför det egna hemmet i anslutning till skoldagen samt under lov samt 8) boende i familjehem eller i bostad med särskild service för barn och ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet. Insatserna beviljas i de flesta fall barnet, men de kommer också föräldrar tillgodo genom resultatet av insatsen eller den avlastning som den medför. Den som har fyllt skall själv ansöka hos kommunen om att erhålla en insats enligt LSS. Rätten till habilitering regleras i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Insatser- na är kostnadsfria för den som erhåller insatsen. Utöver denna form av bistånd finns ett antal olika bidragsformer till föräldrar till handikappade barn, i syfte att underlätta för barnen och föräldrarna i vardagen. Det handlar bl.a. om rätt till bilstöd, vårdbidrag, handikappersättning, förtidspension för den som fyllt , föräldraförsäkring, färdtjänst och riksfärdtjänst samt bostads- anpassningsbidrag. , som har till uppgift att bevaka frågor som angår funktionshindrade personers rättigheter och intressen,32 har i sin senaste rapport till regeringen33 särskilt lyft fram situationen för handikappade barn i skolan. Myndigheten har därvid bl.a. pekat på behovet av stöd och insatser till barn med dolda funktionshinder samt tillgängligheten till skolorna för barn med rörelsehinder. Några särskilda förslag till åtgärder lämnas inte, utan ombudsmannen vill avvakta de utredningar som pågår när det gäller elever med funk- tionshinder. Den genomgång av svensk lagstiftning som vi har gjort, visar att väl lever upp till anda och målsättning. 32Lag (1994:749) om och förordning (1994:949) med instruktion för 33Handikappombudsmannens rapport till regeringen Barn – familj – samhälle Svenska handikappade barn kan allmänt sett sägas vara väl omhän- dertagna och deras föräldrar får olika former av stöd från samhället. Detta hindrar naturligtvis inte att det finns behov och önskemål där ytterligare förbättringar kan göras. Det ligger emellertid utanför den här kommitténs uppdrag. Ett viktigt påpekande som denna kommitté vill göra utifrån , är att vid de konsekvensbeskrivningar som vi menar alltid måste göras vid nedskärningar och förändringar inom den offentliga verksamheten, skall behovet och situationen för barn med handikapp särskilt beaktas. 10.7 Social trygghet och levnadsstandard Konventionsstaterna skall erkänna rätten för varje barn att åtnjuta social trygghet, innefattande socialförsäkring, och skall vidta nödvändiga åtgärder för att till fullo förverkliga denna rätt i enlighet med sin nationella lagstiftning. Förmånerna skall, där så är lämpligt, beviljas med hänsyn till de resurser som barnet och de personer som ansvarar för dess underhåll har och deras omständigheter i övrigt samt med hänsyn till varje annat förhållande som är av betydelse i samband med en ansökan om en sådan förmån från barnet eller för dess räkning. Artikel 26 gäller barnets rätt till social trygghet, innefattande rätt till socialförsäkring. Enligt artikelns punkt 1 erkänns denna rätt av konventionsstaterna och dessa förpliktas att vidta nödvändiga åtgärder för att fullt ut förverkliga denna rätt i enlighet med nationell lagstiftning. Enligt punkt 2 skall de förmåner, som denna rätt avser, beviljas med hänsyn till de resurser som finns hos barnet och de personer som ansvarar för barnets underhåll. Hänsyn får också tas till barnets och de nämnda personernas omständigheter i övrigt och till varje annat förhållande som är av betydelse i samband med en ansökan från barnet eller för dess räkning om en förmån. Barn – familj – samhälle Bestämmelserna i artikel 26 skall läsas tillsammans med artikel 4 som föreskriver att konventionsstaterna i fråga om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter skall vidta lagstiftnings-, admi- nistrativa och andra åtgärder med utnyttjande till det yttersta av sina tillgängliga resurser och, där så behövs, inom ramen för interna- tionellt samarbete. Under utarbetandet av artikel 26 lades förslag som innebar att rätten till social trygghet uttryckligen gjordes beroende av tillgängliga resurser, vilket dock inte ansågs vara nödvändigt med tanke på bestämmelserna i artikel 4. I många av de länder som har ratificerat innebar av ekonomisk nedgång. Detta har i flera länder lett till en frysning eller nedskärning i den sociala tryggheten.34 har också i anledning av vissa länderrapporter konstaterat dels att den ekonomiska nedgången har drabbat barn- familjer hårdare än andra, dels att inkomstskillnaden mellan olika barnfamiljer har ökat mer än inom andra grupper i samhället.35 Å andra sidan noterar kommittén med tillfredsställelse att vissa länder även av ekonomisk nedgång inte minskat resurserna för de mest utsatta grupperna, bland dem barnen. I samband med ratificeringen anfördes att de principer som gäller enligt svensk socialtjänst- och svensk socialförsäkringslagstiftning överensstämmer väl med bestämmelserna i artikel 26 om social trygghet.36 Konventionsstaterna erkänner rätten för varje barn till den levnadsstandard som krävs för barnets fysiska, psykiska, andliga och sociala utveckling. 2.Föräldrar eller andra som är ansvariga för barnet har, inom ramen för sin förmåga och ekonomiska resurser, huvudansvaret för att säkerställa de levnadsvillkor som är nödvändiga för barnets utveckling. 3.Konventionsstaterna skall i enlighet med sina nationella förhållanden och inom ramen för sina resurser vidta lämpliga 34Hodgkin R, P 35Detta gäller bl.a. för . 1989/90:107 s. 64 Barn – familj – samhälle åtgärder för att bistå föräldrar och andra som är ansvariga för barnet att genomföra denna rätt och skall vid behov tillhandahålla materiellt bistånd och utarbeta stödprogram, särskilt i fråga om mat, kläder och bostäder. Konventionsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa indrivning av underhåll för barnet från föräldrar eller andra som har ekonomiskt ansvar, både inom konventionsstaten och från utlandet. Särskilt i de fall då den person som har det ekonomiska ansvaret bor i en annan stat än barnet skall konventionsstaterna främja såväl anslutning till internationella överenskommelser eller ingående av sådana överenskommelser som upprättande av andra lämpliga arrangemang. Artikel 27 behandlar barnets rätt till en viss levnadsstandard. Enligt punkt 1 erkänner konventionsstaterna rätten för varje barn till den levnadsstandard som krävs för barnets fysiska, psykiska, andliga, moraliska och sociala utveckling. I punkt 2 slås fast att det är föräldrarna eller andra som är ansvariga för barnet som inom ramen för sin förmåga och sina ekonomiska resurser i första hand är skyldiga att säkerställa de levnadsvillkor som är nödvändiga för barnets utveckling. Konventionsstaterna förpliktas i punkt 3 att i förhållande till sina nationella villkor och inom ramen för sina resurser vidta lämpliga åtgärder för att bistå föräldrar och andra som är ansvariga för barnet att genomföra barnets rätt till den levnadsstandard som anges i artikeln. Vid behov skall konventionsstaterna därvid tillhandahålla materiellt bistånd och utarbeta stödprogram, särskilt i fråga om mat, kläder och bostäder. Enligt bestämmelserna i punkt 4 skall konventionsstaterna vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa indrivning av underhåll till barnet från föräldrar eller andra som har ekonomiskt ansvar för barnet, både inom en konventionsstat och från utlandet. Särskilt i de fall då en person som har det ekonomiska ansvaret för barnet bor i annan stat än barnet skall konventionsstaterna främja såväl anslutning till internationella överenskommelser eller ingående av sådana överenskommelser som upprättandet av andra lämpliga arrangemang. Artikel 27 binder samman två grundläggande principer i kon- ventionen. Den första principen är den som kommer till i utryck i artikel 6 om varje barns rätt till utveckling kompletterad med bestämmelserna i artikel 29.1 (a) om att barnets fulla möjligheter skall tas till vara. Den andra principen slår fast att det främst är föräldrarnas ansvar att säkerställa utvecklingen med bistånd från staten (artiklarna Barn – familj – samhälle 5, 7 och 18). Artikel 27 erkänner således att barnets rätt till utveckling inte kan skiljas från frågan om barnets levnadsstandard. I samband med ratificeringen av angavs att väl torde uppfylla de krav som ställs på en konventionsstat vad gäller skyldigheten att bistå varje barn rätt till en rimlig levnadsstandard.37 Socialtjänstlagen och reglerna inom socialförsäkringen Inom och socialförsäkringssystemet finns åtskilliga bestämmelser som är inriktade på att ge varje barn social trygghet. De grundläggande bestämmelserna för barn- och ungdomsarbete finns i 12 § socialtjänstlagen där det bl.a. föreskrivs att socialnämnden skall verka för att barn och ungdomar växer upp under trygga och goda förhållanden. Av dessa bestämmelser och bestämmelserna i 5 § följer socialnämndens skyldighet att bedriva allmänt inriktad och förebyggande verksamhet. I 5 § anges de upp- gifter som skall fullgöras inom . För en närmare beskrivning av roll inom barn- och ungdomsarbetet hänvisas till respektive sakavsnitt i vårt betänkande. Detta gäller bl.a. sjukvård, barnomsorg och skolan. Nedan följer en redovisning av olika ekonomiska stödformer som utgår till barn eller för barn. I bistår staten traditionellt barnfamiljer genom bidrag av olika slag. Däremot förekommer det inte, som i en del andra länder, att skatten reduceras därför att det finns barn i familjen. I 6 § socialtjänstlagen finns bestämmelser om att den enskilde har rätt till bistånd av försörjning och sin livsföring i övrigt, om hans behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Den enskilde skall genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet skall utformas så att det stärker hans resurser att leva ett självständigt liv. Det allmänna barnbidraget är vårt äldsta särskilda ekonomiska stöd till barnfamiljer där det finns barn och ungdom. Till skillnad mot andra ekonomiska bidrag är barnbidraget inte inkomstprövat utan 37 Se föregående not Barn – familj – samhälle utgår med ett fast belopp per barn som f.n. är tills barnet fyllt . En elev i har rätt till förlängt barnbidrag även efter det att han fyllt med samma belopp som det allmänna barnbidraget. För den som efter börjar i gymnasieskolan utgår i stället studiebidrag. har dessa bidrag sänkts. När det gäller stöd för barn som inte sammanbor med båda sina föräldrar har från införts nya regler genom lagen (1996:1030) om underhållsstöd. Syftet med de nya reglerna är att lägga ett större ansvar på föräldrarna än vad som gällde i det gamla systemet med bidragsförskott. Utgångspunkten för underhållsstödet är att reglerna skall vara oberoende av regler om underhållsbidrag. En annan utgångspunkt är att statens kostnader skall minska. Underhållsstöd lämnas till barn vars föräldrar inte bor tillsammans, oberoende av om barnet varaktigt bor hos endast en av föräldrarna eller växelvis hos båda föräldrarna. Underhållsstöd administreras av de allmänna försäkringskassorna. Underhållsstödet uppgår till och barn. För det underhållsstöd som lämnas till barnet är den förälder som inte bor tillsammans med barnet återbetalningsskyldig gentemot staten. Återbetalningsskyldigheten bestäms enligt en schabloniserad procentmetod. När det gäller föräldrars återbetalningsskyldighet gjordes den bedömningen att föräldrar med goda inkomster kommer att få åter- betala en större del av samhällsstödet till staten än de gjort enligt reglerna om bidragsförskott.38 För återbetalningsskyldiga föräldrar bedömdes utfallet bli sådant att vissa får återbetala mer till staten medan andra får återbetala mindre. För vård av barn som inte fyllt kan utgå vårdbidrag utgå om barnet på grund av sjukdom, psykisk utvecklingsstörning eller annat handikapp är i behov av särskild tillsyn och vård. Barnpension i form av folk- och tilläggspension utgår till barn vars far eller mor, eller båda föräldrarna, har avlidit. Närmare förskrifter om detta finns i 8 och 14 kap. lagen (1962:382) om allmän försäkring. En annan form av stöd av betydelse för barns levnadsstandard som bör nämnas är bostadsbidragen till barnfamiljer. Barn – familj – samhälle I artikel 27 punkten 4 finns bestämmelser om indrivning av underhållet både inom konventionsstaten och från utlandet. Indriv- ning från utlandet regleras i flera konventioner39. I förarbetena till lagen om underhållsstöd gjordes den bedömningen att möjligheterna att utomlands driva in statens fordran med tillämpning av dessa konventioner torde vara små. Däremot finns på samma sätt som inom systemet med bidragsförskott möjlighet att i utlandet driva in den fordran staten får genom att träder in i barnets rätt till underhållsbidrag. Ett sådant förfarande förutsätter att försäkrings- kassan inte fastställer någon återbetalningsskyldighet. När det gäller bestämmelserna i artikel 27 om en konventionsstats skyldighet att bistå föräldrarna i fråga om att förverkliga varje barns rätt till en rimlig levnadsstandard är det av intresse att kort redogöra för den nationella rapport, Social rapport , som utarbetat på uppdrag av regeringen. Av rapporten framgår följande. Befolkningens inkomster ökade totalt sett och många hushåll förbättrade sin ekonomi. Under såväl 1980- som 1990- talet ökade inkomstspridningen. Skillnaderna mellan mäns och kvinnors inkomster samt skillnaderna mellan generationer och mellan invandrare och svenskar ökade. Det är inte bara inkomstklyftorna mellan olika typer av hushåll som ökat. har även skillnaderna i konsumtionsutrymmet ökat mellan olika samhällsskikt. Bland unga, ensamstående med barn och invandrare finns flest med svaga och försämrade ekonomiska resurser. Transfereringarna hade, främst till , en om- fördelande effekt, medan skattesystemet tvärtemot sitt syfte ledde till 39 Konvention om indrivning av underhållsbidrag i utlandet (New ), om erkännanden och verkställighet angående underhållsbidrag, med samma namn, Luganokonvention om domstols behörighet och om verkställig- het av domar på privaträttens område, Brysselkonvention på samma område samt konvention mellan , , , och angående indrivning av underhållsbidrag. Barn – familj – samhälle en ökad ojämlikhet. Skattereformen ledde till stora förändringar i hushållens ekonomi och en ökad inkomstspridning. Emellertid är osäkerheten stor när det gäller spridningstendenserna. Inkomst- fördelningen har naturligtvis påverkats av den höga arbetslösheten. Arbetslöshet på en fortsatt hög nivå och förändringar i socialförsäkringssystemen torde leda till att spridningen i inkomster fortsätter att öka mellan olika grupper i befolkningen. I av barnfamiljerna fanns det minst en arbetslös förälder vilket innebär att 230 000 barn – 160 000 fler än – lever i familjer som är drabbade av arbetslöshet. Den samlade bilden av visar en inkomstfördelning som är ojämnare än den . Ungdomar, ensamstående föräldrar och invandrare vars resurser och positioner började försvagas är de grupper där försvagningen märks med ännu större tydlighet. Den mycket kraftiga ökningen av ojämnheten i hushållens disponibla inkomster som uppmättes har dock, enligt preliminära beräkningar, upphört. Av rapporten framgår vidare följande. Välfärdssystemen tycks, trots nedskärningarna haft en dämpande och skyddande effekt krisår. Analyserna avser dock på de flesta punkter endast tiden t.o.m. och effekterna av de senaste årens nedskärningar har således inte kunnat beaktas. ökade andelen fattiga familjer, dvs. familjer med disponibel inkomst under socialbidragsnorm, något.40 Ökningen var inte så stor som kunde förväntas utifrån den höga arbetslösheten. Trots nedskärningarna har, som angetts ovan, trygghetssystemen behållit en dämpande och skyddande effekt krisår. är denna grupp särskilt känslig för bl.a. ytterligare ned- skärningar i trygghetssystemen. Drygt 220 000 barn levde i familjer med inkomster under socialbidragsnormen och nästan 60 000 barn levde i familjer med mycket låga inkomster. Barnfamiljernas ekonomi har försämrats och lever 526 000 barn i familjer som har svårigheter att klara löpande utgifter och 580 000 barn i familjer som saknar kontantmarginal.41 Bland familjer som lever under social- bidragsnormen har ensamstående kvinnor med barn högst andel socialbidragstagare. En av tre ensamstående mödrar uppbär 40Socialbidragsnormen är ett av flera mått på fattigdom och brukar betecknas som ett absolut och indirekt mått på fattigdom (se Social rapport s. 71 f.). 41Ett mått på ekonomiska resurser som utgår från att en person kan skaffa fram en viss summa pengar till en oförutsedd utgift. var beloppet, som justeras med konsumentprisindex, . Barn – familj – samhälle Unga ensamstående mödrar har de allra högsta andelarna, drygt hälften av dem fick socialbidrag . Socialbidragstagare bland sammanboende med barn är däremot låg, . Medan andelen ensamstående mödrar knappt har förändrats kan en kontinuerlig ökning, från , iakttas för sammanboende med barn. En förklaring till den ovan beskrivna skillnaden att ensamstående föräldrar oftare är yngre än sammanboende föräldrar. En annan förklaring är den stora betydelsen för familjens ekonomiska trygghet som två inkomsttagare innebär. Hälften av ensamstående föräldrar säger sig ha svårigheter att klara löpande utgifter, medan var femte sammanboende förälder uppger sig ha sådana problem. kan skönjas en tendens till att de ensamstående föräldrarna som inte klarar de löpande utgifterna blir flera. Någon sådan tendens finns inte bland sammanboende med barn. Ungefär var fjärde sammanboende förälder saknar kontantmarginal. I övrigt är förhållandena ungefär desamma som beträffande föräldrar som har svårigheter att klara löpande utgifter. I rapporten anges inte hur stor andel av föräldrarna som är in- vandrare. Däremot anges att invandrare allmänt har lägre inkomster än infödda svenskar. Särskilt gäller det för familjer där båda för- äldrarna är invandrare. Invandrare i låg ålder och med kort vistelsetid i har i allmänhet sämre anknytning till arbetsmarknaden än dem med lång vistelsetid i . Avsaknaden av anknytning till arbetsmarknaden leder till att relativt fler invandrarhushåll än svenska hushåll har mycket låga inkomster. Även om det inte direkt anges i rapporten kan det på goda grunder antas att barn i invandrarfamiljer löper större risk än barn i svenska familjer att växa upp under ekonomiskt knappa förhållanden och med en sämre levnadsstandard. Vid den svenska ratificeringen av konstaterades att de principer som gäller enligt svensk socialtjänst- och svensk socialförsäkringslagstiftning överensstämmer väl med bestämmel- serna i artikel 26 om social trygghet. Så är enligt vår mening fortfarande fallet även om det efter ratificeringen skett en del försämringar för barnfamiljer. Som beskrivits i det föregående har flera förhållanden som påverkar barnens levnadsstandard kraftigt förändrats under de senaste Barn – familj – samhälle drygt tio åren. Detta har bl.a. lett till att många fler barn lever med en arbetslös förälder . Av olika skäl som redovisats ovan finns det fler barn än tidigare som lever med föräldrar som har knappa ekonomiska resurser.