sou · GLB3186 · 1998-01-01 00:00:00 — är ju ett organ som har en startlinje, ett 020-nr och de är väldigt mycket besökta för att få olika svar. Vi kan bygga ut den möjligheten och jag tror att den vore bra. Du efterlyser en portalregel som så att säga är övergripande, garanterar jämlik konkur- rens eller konkurrens på lika villkor, någon- ting som står över regelsystemet eller som är fundamentet för regelsystemet. En portalparagraf som säger att detta ska vara hänsynstagandet i all tillämpning ifrån myndighets eller kommuns sida. Är det en idé, en väg? Ja, det är en idé värd att pröva för det är ändå vad det bygger på. Vi ska ha konkur- rens, den ska vara på lika villkor, den ska vara lojal. Detta är i allas intresse, både för näringslivet och för den sociala välfärd som vi behöver. Det vore bra, men det räcker inte. Blotta ägarskapet, att det offentliga äger, skapar en konkurrensfördel. Detta är ett problem i sig själv. Men visst, som en övergångslösning gärna, men det krävs andra åtgärder. Det låter vackert, jag betvivlar inte betydel- sen av det men jag tror att vi behöver en lokal kontakt. Där man kan träffa personen öga mot öga. En lots i byråkratin. Att få vända sig till ett ställe. Den tycker jag vi ska utveckla. Vi diskuterar om vi ska ha företagsservice- sluss. Målet måste vara att ha sådant regel- system att vi inte behöver någon företags- servicesluss! , ordförande i , och . är tanken att dra lite konklusion, dra slutsatser, ange målsättning – vad detta skall leda till. , du är ju fackordförande, facken är apostroferade under ett antal till- fällen under denna hearing som broms- klossen, regelupphängaren, den som gör li- vet svårt för småföretagen. Vi har fått många sådana exempel. Fackföreningsrörelsen och facket är de som inte vill ha någon avregle- ring. Det är helt riktigt att i vardagslag är jag ord- förande i . Men det är oerhört viktigt att understryka att just nu och när jag sitter i Småföretagsdelegationen gör jag det inte som partsrepresentant. Det är inte så att parterna har tillsatt några ledamöter. Detta är oerhört viktigt för vårt sätt att arbeta. Detta är viktigt för vårt sätt att ta oss fram för att kunna lägga förslag som kan leda framåt. Vi har ju hört här inte minst av hur länge man har kämpat. Det har inte hänt något. Vi har i delegationen haft förmånen att få göra studiebesök i andra länder. Om det kan vara en tröst för er som tycker hur djävligt vi har det i så säger de pre- cis likadant. Till och med i det här guld- landet när det gäller avreglering – Storbri- tannien. De berättade om hur eländigt det blev när de kom med i EU, hur deras byrå- krater satte igång att utöka regelverket som de varit förhindrade. Vi har i grunden ungefär samma bekymmer att ta ställning till. Vårt uppdrag är ju inte bara avreglera i Småföretagsdelegationen. Vårt uppdrag är att försöka skapa ett klimat där vi ökar till- växten, ökar sysselsättningen. Vi ska skapa goda förutsättningar för svenskt näringsliv – inte minst småföretag, för där ser man den potentiella tillväxtmöjligheten. Jag tror att minst lika viktigt som att angripa de nuva- rande systemen – vilket man inte ska un- derlåta – är att hitta system där vi inte tillå- ter oss att hålla på som vi har gjort. Göra hyggliga effektivitetskalkyler av de regelverk som trots allt behövs i ett samhälle som vårt. Där har vi mest att göra egentligen. När det gäller arbetsmarknadslagstift- ningen har den ju blivit föremål för en stor politisk konfrontation. Jag tror personligen inte att den typen av frågor löses i konfron- tation – de måste lösas i en dialog. Jag tycker mig trots allt se på arbetsmarknaden att vi har ett något bättre klimat därvidlag än vi haft . Ska man tolka dig så att du kan se en möj- lighet att de bestämmelser som krånglar till, t.ex. att undanta ett par personer i de min- dre företagen från LAS vid uppsägning. Det här kommer att åstadkommas? I princip åstadkommer man det med nuvarande lagstiftning i regel. Om man går ned ifrån branschnivå till företagsnivå. Egentligen är det ju sällsynt att vi har stora konfrontationer emellan löntagarnas orga- nisationer och arbetsgivarna. Båda har ju att se till att göra praktiska lösningar så företa- gen fungerar. Bekymret är ju att när vi ska- par regelverk måste de vara generella och skapa det skydd som krävs för den svagaste parten på arbetsmarknaden – löntagaren. Det är den problematiken vi brottas med när det gäller arbetsmarknadslagstiftning. jag måste fråga dig, du sitter i Småföretagsdelegationen som har gått ut som en riddare med spjutet fällt ska ni för- söka få bort åtminstone av reg- lerna. De allra dummaste och mest hin- drande och besvärligaste reglerna. Du får nu höra att det finns riddare före dig som har varit igång i jobbet. I princip eller övergripande har väldigt lite skett ! Det är snarare kanske en tendens till ökad reglering. avreglerade en del också , kan vi väl bara paren- tetiskt nämna. Penningmarknad och taxi. Är det ett meningslöst jobb att försöka, är regleringsambitionerna så mycket star- kare? När jag kom med i den här delegationen tänkte jag, jag måste få reda på vad som har hänt förut. Jag fick höra den ena historien efter den andra. Först blev jag väldigt mod- fälld och tänkte det är ingen idé, allt det här har gjorts. Jag tänkte också att Småföretags- delegationen är onödig. Alla problem är re- dan kartlagda och alla lösningar finns, vad ska vi göra? Men på grund av hur delegationen är sammansatt med bl.a. , med från , med ett social- demokratiskt kommunalråd som ordfö- rande, med småföretagare osv. så tror jag att vi har en möjlighet att göra någonting ingen annan har gjort förut. Det måste jag hop- pas på, det måste jag tro på. En sak som jag har upptäckt under loppets gång, som jag tror är fundamentalt och som man inte riktigt berört här – man måste ändra attityden mot småföretagare i . Att vi har det regelverket vi har, att regelverket tolkas som det görs, att man har de här arbetsmarknadslagarna, det beror ju på att man utgår ifrån att de flesta småföre- tagare är kriminella till naturen – man måste hålla dem i schack. Och så är det inte! De flesta småföretagare är hederliga. Skriver man regelverk och kollektivavtal utifrån det – då blir de inte onödigt krångliga, de blir begripliga. Jag tror att delegationen i det avseendet åstadkommer en hel del också. Jag tror faktiskt vi får fram det här meddelan- det också. Ska vi fråga . Du pekade själv ut tre viktiga problemområden, arbetsmark- naden, skattedelen och relation offentlig sek- tor – företag. Du har också varit med rätt länge, avreglerat en del, tillfört en del regle- ringar på annat säkerligen. Kan du iaktta en starkare, en mer påtaglig, påträngande poli- tisk ambition att åstadkomma förändringar, förenklingar i den riktning som du själv pe- kade på behov av. Är det annorlunda nu el- ler är det som förr? Nej, det är definitivt annorlunda . Det är faktiskt realpolitik som gäller – med 500 000 arbetslösa. Den situationen har vi inte varit i. Det är det som gör att alla verksamma politiker måste tala om att det ska skapas jobb, dessutom vet vi att de jobben måste skapas i det privata näringslivet. Den situa- tionen har vi inte haft förut. Detta är den verkliga pådrivande kraften som gör att den här delegationen jämfört med tidigare kom- mittéer och utredningar kommer att ha helt andra förutsättningar att få våra politiska förtroendevalda att lyssna. Du är optimistisk att det är på gång, det kommer, det måste komma, det kan inte hindras, det bryter fram som en flodvåg, vårflod! Åtminstone en porlande bäck. Det yttre trycket är annorlunda . Man har insett att den offentliga sektorns förmåga att skapa sysselsättning och suga upp folk är begränsad. Låt mig bara göra en kommentar. En iakttagelse som är intressant här un- der morgonen är att såpass många tog upp frågan om den offentliga sektorns agerande på marknaden som upphandlare och som konkurrent. Där tycker jag att det är oer- hört viktigt för alla aktiva inom det poli- tiska området att försöka förstå vad företa- garna talar om. De som är ansvariga för ar- betsmarknadspolitiken måste inse att den är på väg att bygga upp ett nytt subventions- och regleringssystem för att rädda folk bort ifrån arbetslöshetskön. Det värsta som kunde hända det vore att kommunerna blev hu- vudansvariga för arbetsmarknadspolitiken, fick möjlighet att använda alla dess sub- ventionerings- och regleringsinstrument. Det går fortfarande att stoppa en del saker som skulle skapa större problem. och jag råkar då och då ha gemensam uppfattning. Jag tycker faktiskt att det borde rensas ut väldigt mycket i kom- munernas näringsverksamhet. Detta också av ett demokratiskt skäl, för kommunal- politikerna klarar inte att hantera det här. De kan inte ta ansvaret för det inför sina väljare. Där marknaden styr går det inte att säga, det gick åt helsicke, men väljarna kan inte utkräva något ansvar. Det är både ett demokratiskt och ett ekonomiskt problem, vilket jag har framhållit för . , du får din allra sista chans att ge oss ett budskap eller ge omvärlden ett bud- skap. Du pekade på att, man kan åstad- komma någonting även på arbetsmarknads- området. Bekymret är att när vi har försökt att ge oss på det så har det gått till politisk konfronta- tion. Jag tror att efter de kraftmätningar som har varit så sent som tillbaka i tiden så är det någon typ av andra lösningar som vill till för att vi ska kunna rucka på det regelverket – om det är för statiskt för att kunna tillfredsställa arbetsmarknaden. Jag tror att den här typen av avtal som är träffat, t.ex. på industrins område, ska kunna öppna upp läget. Det vore ju naturligtvis alltför djärvt att säga att vi skulle behöva ett nytt . Det tror jag inte vi skapar med huvud- organisationernas hjälp utan – vi kommer att skapa flera små , de dis- kussionerna förs nu mellan branschorgani- sationer både på den fackliga sidan och på arbetsgivarsidan i princip över hela linjen. Jag ser förutsättningar att bända upp ett styvt regelverk. Avslutningsvis skulle jag vilja po- ängtera vad jag sade tidigare att be- höver ett gott näringsliv för alla lever ju på det. Den offentliga sektorns expansion är ju stängd, de stora företagen behöver inte fler utan färre anställda och vi har överskott på arbetskraft. Vi måste skapa förutsättningar för sysselsättning någon annanstans. Små- företagsamheten är ju då för vårt vidkom- mande en ganska förbisedd sektor. Vi har här ett allmänt bekymmer som vi ibland glömmer bort när vi diskuterar småföretag – vi måste skapa tillväxtföretag. Det är vi särdeles dåliga på i ! som är ord- förande i Småföretagsdelegationen. Han har några ord till er att förmedla avslutningsvis. Då vill jag från delegationens sida framföra ett tack för engagemanget och uppslut- ningen för dagen. Avreglering, förenkling och frågor kring regelverket är ett av dele- gationens arbetsområden. Vi jobbar också med andra viktiga frågor: –kompetensutvecklingsfrågor i småföretag, –kapitalförsörjningsfrågor, inte bara risk kapitalfrågor, –social ekonomi, eller kanske rättare, fö- retag i samverkan, –tillgängligheten, att hitta ett sätt för före- tagen att faktiskt hitta i regelverket. Vi har också från delegationens sida öppnat för fortsatta signaler och synpunkter. Följ den hemsida som delegationen har. För för- sta gången i sitt liv figurerar på Internet, eftersom vi har lagt in hans an- förande på Internet, som han pratat. Tack till och alla olika som age- rat. Vi ser med stor tillförsikt att uppslut- ningen är ett rejält stöd för oss i vårt arbete att presentera förslag till reger- ingen inom detta område. (153 personer exkl. journalister) Keyline och , Småföretagsdelegationen