sou · GLB351d1 · 1998-01-01 00:00:00 — Kirurgiska ingrepp liksom andra aktiva åtgärder öka r risken för att något skall inträffa i samband me d behandlingen. Rangordningen mellan specialiteterna är ganska likartad både över landet och inter-nationellt. Ortopedi ligger ofta högst över kliniker med många klagomål." Synpunkter, klagomål och anmälningar Återföring är viktig i kvalitetssäkringsarbetet Förtroendenämnderna sprider information om sin verksamhet t.ex. genom medverkan i utbildnings- och fortbildnings- sammanhang samt konferensverksamhet. Återföring av kun - skaper och erfarenheter sker bl.a. genom spridning av förtroendenämndernas beslut i avidentifierade principärenden. Dessutom har nämn-derna kontinuerliga möten med persone r i ledande ställning samt berörd vårdpersonal. Syftet är at t återföra erfar enheter som erhållits i kontakter med enskilda så att negativa förhållanden kan uppmärksammas och åtgärdas . Det kan förebygga att fel upprepas. Några förtroendenämnder beskriver hur deras kunskaper och erfarenheter används i kvalitetsutvecklings- och kvalitetssäkringsarbetet. Få men komplexa anmälningar avser äldre Enligt flertalet förtroendenämnder är det få anmälningar so m avser personer . Trots att vårdkonsumtionen öka r med stigande ålder avspeglas detta inte i antalet kontakter med äldre personer. Personer i yrkesverksamma åldrar är mes t aktiva när det gäller att framföra klagomål och ställa krav p å hälso- och sjukvården. Kvinnor svarar för den största andelen klagomål. Enligt förtroendenämnden i "säger frek - av äldre inget om bemötande eller dålig behandling, då det ofta är denna åldersgrupp som inte vågar säga ifrån , framförallt inte anmäla dåligt bemötande och kanske inte heller lika lätt vet vart de skall vända sig. I en del ärenden, då patient - er anmäler dåligt bemötande eller dålig behandling, uttrycke r de ofta "Jag vill inte sätta åt någon läka re" eller också kommer det fram att de är ängsliga över att de skall bli ännu sämr e bemötta, om en anmälan görs." Den allmänna uppfattningen är att anmälningar som avse r äldre personer är mer komplexa till sin karaktär. Fler vård - givare är inblandade än vad som gäller i övriga anmälningar . Enligt de erfarenheter som jag inhämtat föranleder anmälninga r som berör äldre personer, oftare än andra anmälningar, prin - cipiella beslut och uttalanden. De återförs även oftare til l kommuner och landsting som ett led i att förebygga liknand e Synpunkter, klagomål och anmälningar Brister i vård och omsorg anmäls för det mesta a v anhöriga. En kraftig ökning av anmälningar För troendenämnden i registrerar inkommande anmälningar i en databas. Denn a innehåller bl.a. uppgifter om vilka problemområden anmäla n gäller samt typ av specialitet som anmälan avser. Vid utgånge n av fanns drygt 10 000 anmälningar registrerade i data- basen. Det har skett en kontinuerlig ökning av antalet anmälningar till förtroendenämnde n. registrerades to- talt 2 100 anmälningar. var antalet registrerade an - mälningar i databasen 3 576. har det skett en ökning med 1 476 anmälningar, dvs. Ökningen beror till viss del på att det , till skillnad frå n , även registreras uppgifter om enklare ärenden som förtroendenämnden per telefon kan medverka till att lösa. Det kan exempelvis avse upplysningar och rådgivning som leder till att den enskilde själv och/eller anhörig kan klara ut problem i kontakterna med vården. Andra skäl till den kraftiga ökningen är enligt nämndens bedömning att medborgarna numera ha r bättre kännedom om förtroendenämndsverksamheten samt att anmälningsbenägenheten ökat. Nämnden bedömer dessutom at t ökningen har samband med de stora organisatoriska för - ändringar som pågår i hälso- och sjukvård. Det har enligt nämndens egen uppföljning skett en nedgång i länet a v antalet anmälningar till och av antalet skadeanmälningar till Patientförsäkringen. Bland äldre berör flertalet anmälningar kvinnor De flesta anmälningarna berör personer i de yrkesverksamm a åldrarna. Personer är, i likhet med de uppgifter som framkommer från andra förtroendenämnder, under - representerade i förhållande till vårdkonsumtionen i de äldr e Synpunkter, klagomål och anmälningar Antalet anmälningar som berör personer har dock som framgår av tabell 1 ökat under tide n t.o.m. . Antal inkomna anmälningar till förtroendenämnden i , fördelat på ålder och kön. *För fem personer saknas uppgift om ålder och kön **Tillkommer cirka 400 telefonärenden, totalt antal ärenden, 2 1995 avsåg av samtliga inkomna anmälninga r personer . Denna andel hade vid utgången av ökat till . Antalet anmälningar som inkommit till för - troendenämnden och som avser personer ha r förd ubblats (från 499 till 1 015). Majo- riteten av anmälningarna bland äldre personer berör kvinnor . De äldre kvinnornas andel har också ökat , från år år 199 6. En femtedel av samtliga anmälningar berörde äldre kvinnor. Mot - svarande andel för äldre män var . De vanligast förekommande specialiteterna i anmälningar so m berör personer i åldersgruppen är allmän medicin , geriatrik, ortopedi och tändernas sjukdomar. Bland anmäl - ningar rörande äldre kvinnor dominerar specialiteter so m geriatrik och ortopedi, hos männen framförallt specialiteterna allmän medicin och tändernas sjukdomar. Synpunkter, klagomål och anmälningar Klagomål på behandlingsåtgärder dominerar Anmälningarna registreras i databasen enligt ett antal problem- områden. Dessa är behandling, bemötan de, ekonomi, informa- tion, juridik, omvårdnad och övrigt. Fördelning mella n problemområden framgår av tabell 2. Antal anmälningar till förtroendenämnden i , fördelade på problemområde, ålder och kön. Det dominerande problemområdet i samtliga åldrar avser syn- punkter och klagomål på behandlingsåtgärder () , t.ex. felaktig eller utebliven behandling samt klagomål på diag- nos, provtagning/undersökning, remisser och teknisk utrust - ning. I enlighet med de erfarenheter som övriga förtroende - Synpunkter, klagomål och anmälningar nämnder redovisat är det även hos näm nden i synpunkter och klagomål på bemötandet som därefte r ger flest anmälningar (). Därefter följer synpunkte r och klagomål inom det ekonomiska området (). Hos fö rtroendenämnden i liksom hos övriga förtroendenämnder har klagomål som gäller ekonomiska frågor (t.ex. avgifter) blivit allt vanligare. Som framgår av tabellen uppvisar klagomål bland kvinnor och män vissa skillnader. Det är något vanligare att kvinnor klagar på behandlingsåtgärder och bemötande medan män däremo t oftare klagar på avgifter och andra frågor om ekonomi. An - märkningsvärt få anmälningar gäller information. Bland äldre personer är klagomål på behand lingsåtgärder lika vanligt före- kommande bland kvinnor och män. Däremot är klagomål p å bemötande och omvårdnad vanligare bland äldre män än bland äldre kvinnor. De senare har en högre andel klagomål so m sorterats in under "övrigt", bl.a. klagomål på bristande admini- strativa rutiner och hänvisningar samt klagomål som inte ka n sorteras in under de andra huvudrubrikerna. En stor del av dessa övriga klagomål gäller personer med vård- oc h omsorgs- behov som kontaktat förtroendenämnden med en begäran o m hjälp med frågor som inte ingår i förtroendenämndens uppdrag t.ex. färdtjänst och hemtjänst, samt klagomål på biståndsbe - döm ning. Bristande lyhördhet inför önskemål om byte till e n annan särskild boendeform, framförallt byte till annat sjukhem, är en relativt vanlig synpunkt. Den andel klagomål som avser bemötande bland äldre per - soner har ökat från år . Däremot har klagomål som avser omvårdnadsåtgärder minskat , från till enbart å r 1996. Delvis kan denna förändring bero på det n ära sambandet mellan bemötande och omvårdnad. Brister i bemö tande kan ha fö rekommit i en omvårdnadssituation; bemötandeaspektern a har bedömts som huvudskäl till anmälan och därför registrerat s som klagomål på bemötande i databasen. Komplexiteten i an- mälningarna medför att statistiken inte alltid ge r en rättvisande bild av de olika dimensionerna i klagomålen. Synpunkter, klagomål och anmälningar Antalet anmälningar som berör den kommunala hälso- oc h sjukvården har förhållit si g relativt och utgör en liten del av samtliga anmälningar . , liksom även , avsåg cirka 80 anmälnin gar den kommunala hälso- och sjukvården i . 3.2.4Anmälningar som rör äldre personer Jag har från flera förtroendenämnder fått ta del av exempel på anmälningar som berör äldre personer. Följande synpunkter och klagomål förekommer i anmälningarna: Inom problemområdet behandling är klagomål över väntetider vanligt förekommande liksom missnöje med att avtalade opera- tioner inte utförts. Klagomålen avser även bristfälliga under - sökningar samt felbehandlingar. Andra klagomål gäller förbi- sedda frakturer som inte behandlats på ett adekvat sätt. De t förekommer även exempel på att personer i mycket hög ålder skickats hem från akutsjukvården utan information till oc h gemensam vårdplanering med den kommunala äldreomsorgen samt primärvården. Klagomål på bemötandet avser till stor del personalens upp - trädande och bristande förståelse. Den enskilde upplever t.ex. att läkare uppträtt nonchalant, inte besvarat frågor och int e lyssnat till den enskilde i samband med undersökning och be- handling. Andra synpunkter gäller attityder och förhållningssät t i samband med omvårdnad, vid dödsfall samt i övrig t likgiltighet och kränkande bemötande. Anhöriga framhålle r bristande rutiner och försummelser i information och kontak t mellan sjukvården och dem som närstående. Enskilda oc h anhöriga beskriver upplevelser av att de inte blir tagna på allvar och att de blir misstrodda eller missförstådda. Synpunkter, klagomål och anmälningar Bland klagomål som avser omvårdnad förekommer synpunkte r på bl.a. bristande tillsyn samt ovärdig och kränkande behand- ling. Synpunkterna avser även bristande hänsyn till enskild a personers individuella behov av vård, tillsyn, omvårdnad oc h hjälpmedel. Enskilda personer lämnas utan tillsyn vilket resulterar i fall och fallskador. Klagomål förekom mer även om att omvårdnaden ges utan empati och engagemang. Det före - kommer exempel på brister i hygien, klädsel, sårvård m.m . Anhöriga upplever sig kränkta när de framför synpunkter p å omvårdnaden. Det uppfattas som att de lägger sig i omvård - nadsarbetet. Brist på samverkan mellan den enskilde, anhöriga, distriktsläkare samt kommunens handläggare är ytterligar e synpunkter som framkommer. I det följande redovisar jag exempel på några anmälningar oc h förtroendenämndernas handläggning. Bristande omvårdnad av 95-årig kvinna Den 95-åriga kvinnans sonhustru har i skrivelser till för- troendenämnden redogjort för sina ansträngningar för att få bättre hjälp med omvårdnaden av svärmor. Svärmodern har tills ansetts kunna klara eget boende med hjälp av kommunens hemtjänst. Enligt sonhustrun har det fungerat dåligt och hon har därför besökt svärmodern för att hjälpa henne. Enligt sonhustruns skriftliga redogörelse till förtroende- nämnden var svärmodern beviljad hemhjälp i betydligt större omfattning än den hjälp hon faktiskt fick. Medicineringen fun- gerade bristfälligt. Det medicinska ansvaret åligger primär- vården men därifrån hade utdelningen av medicinerna dele- gerats till hemtjänstpersonalen. Den gamla damen hade fått medicinerna på de tider som passat personalen och inte enligt ordination. fick hon sin medicin med endast och ibland var tidsintervallet alldeles för långt. Det har även hänt att man helt glömt bort att ge medicinen, oftast . Sonhustrun har påpekat bristerna i medicine- Synpunkter, klagomål och anmälningar ringen till distriktssköterskorna som då endast hänvisat till delegeringen. föll kvinnan i hemmet vilket resulterade i en lårbensfraktur som opererades inom akutsjukvården. överfördes hon till geriatrisk klinik. ansågs hon vara klinikfärdig och skrevs ut till bostaden. besöktes hon av biståndsbedömar- en. Därefter fick hon inget besök från förrän då nattpatrullen kom. fördes hon åter till akutsjukhuset, röntgades och lades in på geriatrisk klinik varifrån hon, klinikfärdig, utskrevs till bostaden . I den remiss för fortsatt vård som skrevs av ansvarig läkare vid detta utskrivningstill- fälle framgår att kvinnan vårdats för rehabilitering av vänster- sidig lårbensfraktur samt att hon tidigare opererats för dubbelsidig lårbensfraktur. Rehabiliteringen har gått långsamt på grund av patientens demens. Läkaren framhåller att ett annat boende skulle vara lämpligt. Sonhustrun önskar i sin anmälan förtroendenämndens hjälp med att få klarlagt om det är hon som anhörig som har ansvar- et för att den gamla damen får den hjälp hon behöver eller vem som enligt lag ansvarar för äldres omsorg. begärde i sin utredning yttranden från primärvårdschefen, från ansvarig läkare och distriktssköter- skor. Nämnden tillskrev även äldreomsorgsförvaltningen i kommunen och begärde yttrande från förvaltningschef och an- svarig handläggare. I yttrandet från primärvården framfördes att man hyser förståelse för den anhörigas oro samt tacksamhet över hennes omsorg om svärmodern. Det beklagades att sjukhuset vid ut- skrivningstillfällena missat vårdplanering tillsammans med distriktssköterska från den aktuella vårdcentralen. Man be- klagar även att medicineringen inte skötts på ett riktigt sätt. som yttrandet från primärvården inkom till för- troendenämnden meddelade sonhustrun att svärmodern på nytt fallit i hemmet och vistades på sjukhus. Lyckligtvis hade hon inte råkat ut för någon fraktur. Synpunkter, klagomål och anmälningar hustrun förtroendenämnden om att svärmodern nu fått flytta till ett sjukhem. I yttrandet från förvaltningschefen i kommunens äldreomsorg framförs att den gamla damen inte varit beviljad insatser i den omfattning som sonhustrun anfört. Gällande biståndsinsatser avsåg /månad samt /månad kvälls- tid och inte som sonhustrun angivit. Beviljade in- satser betyder besök och 2-3 gånger och natten. Medicin delas i dosett av distriktssköter- skan. Personalen har därefter gett medicin på tider då de varit på besök. Det framkommer vidare att den gamla damen er- bjudits en rehabiliteringsplats i sjukhem som hem- komsten från sjukhuset . Hon tackade då nej med motivering att hon hellre ville vara kvar i sin lägenhet. Kommunen anser dock att det under rådande omständigheter är uteslutet att den gamla damen skall kunna återvända till sin lägenhet. De anser slutligen att kommunen gjort sitt bästa i en besvärlig situation. Ärendet avslutas med att förtroendenämnden i en skrivelse till berörda myndigheter påtalar vikten av noggrann vårdplaner- ing inför utskrivning av äldre personer från akutsjukhus och geriatriska kliniker. Nämnden ifrågasätter om inte den aktuella kvinnans ålder och hälsotillstånd borde ha föranlett sjukhems- boende tidigare i stället för ett forslande mellan olika vårdin- rättningar och hemmet. begärde infor- mation om vilka åtgärder som vidtagits med anledning av skri- velsen. Som svar på nämndens begäran har primärvården och kommunens äldreomsorg i en gemensam skrivelse framfört att de delar uppfattningen om vikten av att vårdplanering genom- förs i samband med förändrade vårdbehov hos den enskilde. Kommunens biståndsbedömare försöker alltid få till stånd en vårdplanering i samband med utskrivning från sjukhus. Förut- sättningarna är dock inte optimala och det förekommer fort- farande brister i vårdkedjan. Vidare framhålls att i det aktuella fallet med den gamla damen blev inte kommunen eller primär- vården informerade innan kvinnan skrevs ut från sjukhuset. Synpunkter, klagomål och anmälningar De anför vidare att akutsjukvårdens allt kortare vårdtider påverkar äldres situation. Den allt tidigare hemskrivningen från akutsjukhus har försvårat för kommunen och primärvård- en att vårdplanera tillsammans med den enskilde och/eller anhöriga. Det kan vara svårt för en äldre person som genom sjukdom fått ett stort omvårdnadsbehov att snabbt ta ställning till att flytta från det egna hemmet till ett särskilt boende. Kommunen kan bara erbjuda särskilt boende. Den enskilde har rätt att tacka nej, vilket även skedde i det aktuella fallet. Bristande omvårdnad av äldre patienter vid geriatrisk klinik Anmälan avser en då 92-årig kvinna som är avliden och berör förutom den geriatriska kliniken, även kommunens äldreboende där kvinnan var bosatt samt en akutmottagning. Dottern till kvinnan beskriver i sin anmälan hur modern ramlat i sin bostad. Efter första fallet klagade modern över kraftig smärta i ryggen. Det togs dock ingen spe- ciell notis om detta i äldreboendet. På grund av smärtan fick modern i sig alltför litet mat och dryck varför hon så små- ningom togs in på sjukhus i mycket dåligt skick. När hon efter fjorton dagars behandling skrevs ut, bad dottern att modern skulle beredas plats i sjukhem för rehabilitering. Hon fick sva- ret att detta skulle bli för dyrt. Efter en knapp vecka i hemmet föll modern på nytt och ådrog sig ett armbrott. Efter att ha blivit gipsad sändes hon hem , dvs. mitt sändes den 92-åriga kvinnan hem med bruten arm och värkande rygg. senare föll modern på nytt och ådrog sig sårskador i ansiktet samt ett jack på ena benet som måste sys. Från akutmottagningen överfördes hon till den geriatriska kliniken. Dottern beskrev tiden på kliniken "som en enda lång mardröm". Modern klagade över smärta i kroppen Synpunkter, klagomål och anmälningar och skrek av smärta när man vände henne. Hon behandlades ofta mycket bryskt och ingenting gjordes för att ta reda på varför hon hade så ont. Dottern frågade vid flera tllfällen om det inte kunde vara något brutet. Läkaren förnekade dock att man sett något brott på de röntgenbilder som tagits på akut- sjukhuset. Han menade även att det inte var lätt att göra något när modern sa att hon hade ont i hela kroppen. Mot smärtan gavs den gamla kvinnan morfin utrört i äppel- mos som hon hade mycket svårt att svälja ned och som fastnade under protesen. då dottern kom till avdel- ningen låg modern i illaluktande avföring. fick dottern förklaringen att moderns diarré berodde på antibiotikabehand- lingen och ibland att det var maginfluensa, som man påstod hade drabbat flera patienter på avdelningen. i samband med tvättningen upptäckte dottern att modern fått ett knytnävsstort liggsår vid ryggslutet. Ingen hade tidigare upp- lyst henne om det trots att hon besökte avdelningen. fick modern andningssvårigheter och blev mycket dålig. Dottern bad att en läkare skulle komma men fick svaret att det inte fanns någon läkare tillgänglig. Då dottern framhärdade i sin begäran kom en läkare. Denne lyssnade dock endast på hjärta och lungor och försvann därefter snabbt från avdelningen. Modern försämra- des och när dottern kom till avdelningen fick hon tala med en läkare. På sin fråga om det möjligtvis fanns något att göra för modern fick dottern svaret "Skall det vara någon mening att hålla pumpen igång när hon är så dålig"? På grund av de ständiga diarréerna genomfördes bukröntgen. meddelades att röntgenundersökningen, som bifynd, visade vänstersidig lårbensfraktur. En hel månad hade den gamla kvinnan legat på kliniken utan att man brytt sig om att utreda orsaken till hennes smärta trots att hon ibland skrek så högt att anhöriga till andra patienter reagerade. Den gamla kvinnan överfördes till akutsjukhus där hon avled . beslutade att överlämna ärendet tillsam- mans med ytterligare två ärenden rörande bristande omvård- nad och dålig behandling av äldre kvinnor vid en geriatrisk Synpunkter, klagomål och anmälningar klinik till regionala tillsynsenhet. Nämnden framhåller i sitt beslut att den finner det angeläget att en ana- lys sker i samråd med berörd klinikledning så att man kan vidta lämpliga åtgärder för att uppnå en positiv behandling och omvårdnad av patienterna samt ett bättre bemötande av anhöriga. Vid den uppföljning som förtroendenämnden genomförde ef- ter redovisar berörd klinikledning de åtgärder som vidtagits för att förbättra omvårdnaden och patientsäkerheten. utredning i ärendet bifogades. konstaterar med anledning av sin utredning att det vid kliniken pågår ett omfattande utvecklingsarbete av- seende medarbetarnas kompetens, klinikens organisation och metoder för vårdens genomförande. Styrelsen anser vidare att klinikens ledning har god kännedom om den i anmälningarna framförda kritiken och har vidtagit adekvata åtgärder för att komma till rätta med de brister som framkommer. Socialstyrel- sen har efter granskning av journalhandlingar och övriga do- kument samt efter det som framkommit vid överläggning med klinikens ledning inte funnit skäl till fortsatt utredning. Ärendet avskrevs från vidare handläggning hos . Synpunkter, klagomål och anmälningar 3.3Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd () prövar frågo r om disciplinpåföljder samt indragning och återfående a v legitimation och förskrivningsrätt avseende personal ino m hälso- och sjukvården. Författningar som reglerar nämnden s verksamhet är Lag (1994:953/åliggandelagen) om åliggand e för personal inom hälso-och sjukvården samt La g (1994:954/disciplinpåföljdslagen) om disciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område. Instruktion för nämnden s arbete finns i Förordning (1996:571) med instruktion för hälso - och sjukvårdens ansvanämnd. beslut ka n överklagas till Kammarrätten i . Hälso- och sjukvårdspersonal kan åläggas disciplinpåföljd o m de uppsåtligen eller av oaktsamhet inte fullgör vad som åvilar honom eller henne inom ramen för sin tjänsteutövning. Me d hälso- och sjukvårdspersonal avses enligt åliggandelagen de n som har legitimation för yrke inom hälso- och sjukvården. Be- stämmelserna omfattar även personal verksam vid sjukhus och andra vårdinrättningar och som medverkar i vård, behandlin g eller undersökning av patienter. Dessutom omfattas den per - sonal som i annat fall vid vård, behandling eller undersökning biträder en legitimerad yrkesutövare. Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonal skall enlig t samma lag utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenska p och beprövad erfarenhet. Patienten skall ges sakkunnig och om - sorgsfull vård som uppfyller dessa krav. Vården skall även så långt som möjligt utformas och genomföras i samråd me d patienten som skall visas omtanke och respekt. Hälso- och sjukvårdspersonal som har ansvaret för vården skall se till at t patienten får upplysningar om sitt hälsotillstånd och om de be- handlingsmetoder som finns. Arbetsuppgifter får överlåtas till annan endast när detta är förenligt med en god och säker vård. Den som överlåter en arbetsuppgift till någon som saknar for- mell kompetens svarar för att den som fått uppgiften har förut- Synpunkter, klagomål och anmälningar sättningar att fullgöra den. Hälso- och sjukvårdspersonal bä r själva ansvaret för hur han eller hon fullgör sina arbetsupp - gifter. utreder anmälningar mot hälso- och sjukvårdspersona l om fel och försummelser vid undersökning, vård och behand- ling av patienter. De påföljder som kan utdelas är varning och erinran, av vilka varning är den allvarligaste. Ingen av påfölj - derna medför automatiskt att personen ifråga avstängs från sin tjänsteutövning. Detta är en fråga för arbetsgivaren. En förut - sättning för att någon skall åläggas en disciplinpåföljd är at t felet inte kan anses som ringa eller ursäktligt. En annan begränsning är att disciplinpåföljd inte kan åläggas en perso n efter hur som helst. Preskription inträder efte r den tidpunkt då felet begåtts, om den anmälde inte delgivits anmälan. Disciplinpåföljd får inte heller ålägga s senare än efter förs eelsen. kan även uttala kritik utan att det resulterar i påföljd. Anmälan kan göras av patient, nära anhörig om patie nten inte själv kan anmäla eller av . Anmälan kan äve n göras av () och Justitiekanslern (). Läkare, tandläkare och sjuksköterskor är de yrkesgrupper som oftast blir föremål för en anmälan till . 3.3.2Vilka anmäler och vad anmäls? konstaterar att anmälningsbenägenheten inte är särskilt hög bland äldre personer. När anmälan gäller en äldre perso n sker det vanligtvis via anhöriga (av alla anmäl- ningar).