sou · GLB398 · 1998-01-01 00:00:00 — Detta används sedan för att bedöma hur stor andel av skogsmiljöer, åldersklasser och lövandelar som kräver skydd som kan anses åstadkommas med reser- vat/biotopskydd/naturvårdsavtal/frivillig avsättning dvs. mål- sättningsklasserna NS och NO (se tabell 5 samt appendix A). Olika typer av skogsdynamik innebär att bevarandet av dess naturvärden måste lösas med olika metoder. (PG - produktion generell hänsyn; K - kombinerade mål; NS - naturvård skötsel; NO - naturvård orörd, se appendix A). Den mest rele- vanta målsättningsklassen för respektive störningstyp är understruken. Skog med intern dynamik (gran , bok, ask/alm, lönn, lind) (gran, ek, björk, asp, sälg, rönn, avenbok ) Skogsmiljöer betingade av jord och topografi *om det finns restaureringsbehov behöver en viss andel av skogarna få utvecklas fritt 6.1 Omföring till andra ägoslag I alla regioner är omföringen från ägoslaget skog till andra icke skogsklädda miljöer över tiden starkt beroende av höjden över havet. I tabell 6 visas hur mycket av det ursprungliga, i huvudsak skogklädda, landskapet som har övergått till andra ägoslag i olika regioner och på olika höjd över havet. Andel av landarealen i % inom olika höjdintervall över havsnivån som överförts till och åker/miljöer, dvs. icke-skogsmiljö enligt vår defi- nition (data från Riksskogstaxeringen 1990-1994) Gran som planterats på och sydsvensk i nemoral zon (=granåkrar) är en vegetationstyp som ingår i ägoslaget skog men som enligt vårt sätt att se inte ekologiskt sett är skog i betydelsen att träden utgör nyckelarter för ett stort antal inhemska arter. Sådana granbestånd räknas inte med som skogsmark i denna jämförelse. 6.2 Långsiktiga mål, kortsiktiga mål och restaurerings- behov För en detaljerad genomgång av resultaten av våra beräkningar enligt arbetsgången i sektion 5.3 hänvisas läsaren till appendix A. Inled- ningsvis presenterar vi här arbetsgången för två exempel. Värdena är i regel avrundade till två siffrors noggranhet, varför summeringar inte alltid blir exakta. 6.2.1 Exemplet boreal successionsskog Det första exemplet är den boreala successionens gammelskogar (dvs. ej lövbrännorna) i region 2. Successionsskogarna är den dominerande skogsmiljön i norra . De stördes en gång av skogsbränder som beroende på hur ett landskapet råkade brinna skapade olika typer av åldersfördelningar. Vår bedömning är att de boreala successionssko- garna hade en ursprunglig åldersfördelning enligt nedanstående tabell. Genom multiplikation med tröskelvärdet 0,2 fås de långsiktiga målen som inte bör understigas för de olika klasserna. Alla siffror är avrun- dade till heltal. Bedömd förindustriell andel (%) Långsiktigt mål (%) andel (%) Långsiktiga mål formuleras separat för nivån av de understrukna åldersklasserna. De två äldsta åldersklasserna utgör gammelskogen vilket vi koncentrerar oss på här. (De understrukna åttorna i åldersklassen 70- representerar lövbrännor.) Vår bedömning är att Riksskogstaxeringen (RT) återger denna huvud- sakligen boreala skogsmiljö på ett bra sätt. Totalt finns det 3,8 miljoner ha boreal sucessionsskog i region 2. Av dessa bör enligt målformulering- en 0,2*(3+3+3+8) = 3,eller 130 000 ha (tabell 8) utgöra det långsik- tiga målet i åldersklasserna och däröver. Viss del (0,2*(3+3) =1,) bör dessutom ha en lövandel som överstiger enligt ovanstå- ende tabell. RT data visar att det finns skog att tillgå motsvarande det långsiktiga målet. denna skogsmiljö har inget restaureringsbehov. Korrigering med andra källor och p.g.a. omföring till andra ägoslag behövs inte (vilket annars redovisas i tabell 9). Contorta är exempel på fel skog på fel plats i region 2. Den finns dock bara i yngre åldersklasser och är möjligen ett framtida problem. I tabell 9 redovisas den slutliga bedömningen av skyddsbehovet för de boreala successionsskogarnas gammelskogar. (Långsiktigt skyddsbehov: 130 000 ha; Kortsiktigt skyddsbehov: 130 000 ha; Restaureringsbehov: 0 ha) Gruppering av boreala successionsstadier efter störning efter målsätt- ningsklasser görs enligt nedanstående procentuella fördelning: Av det kortsiktiga behovet bör alltså 13 000+104 000 = 117 000 ha ingå i målsättningsklasserna NO eller NS (tabell 10) och därmed skyddas. (13 000 ha) bör ha målsättningsklass K. Det andra exemplet är ekskogarna i region 5. Ekskogen kan störnings- ekologiskt klassas både som successionsskog och som en interndyna- misk skogsmiljö. har kulturinflytandet styrt ekskogens dynamik i mycket stor utsträckning. Vår bedömning är att detta gamla kulturlandskap tillgodosåg alla i nuvarande klimat skogslevande och hagmarkslevande arter med tillräckliga mängder av deras olika livsmiljöer så att livskraftiga stammar kunde upprätthållas (se Gärdenfors & Baranowski 1992). Våra bedömningar av fördel- ningen på åldersklasser grundar sig på tillståndet före de mycket om- välvande sista 200 åren. Naturvärdena uttrycks dock egentligen inte på ett bra sätt i åldersklasser eftersom trädkontinuitet och gammelträd inte finns med. Bedömd förindustriell andel (%) Långsiktigt mål (%) Brukade ekbestånd har lång utvecklingstid och vi räknar med att man inom ramen för ekskötseln skall klara naturvärden i de fyra yngre åldersklasserna. Mål formuleras för den högsta åldersklassen (understruken). Total ekskogsareal enligt RT och ÖSI skiljer sig åt betydligt för regi- on 5: 24 000 ha enligt RT 41 000 ha enligt ÖSI Vår bedömning är att sanningen ligger mitt emellan. Det långsiktiga behovet ökas därför till (24 000+41 000)/2 = 33 000 ha. Av dessa bör enligt målformuleringen eller drygt 2 000 ha (eg. 2 600, siffrorna i tabellerna är avrundade) i den äldsta åldersklassen utgöra det långsik- tiga målet (tabell 8). Det finns knappt 1000 ha gammal ekskog i denna region, varför det föreligger ett restaureringsbehov. En omfattande omföring till andra markslag än skog har skett. Baserat på omföringsgraden av skogsmark till andra ägoslag under 100 m över havet i regionerna 4 och 5 (se tabell 6) är en försiktig skattning att omföring har skett. Vi dubblerar därmed det långsiktiga målet till 5 200 ha. Vidare är vår bedömning att en omfattande omföring av ekskogar har skett till andra ekfattiga skogsmiljöer. Vi uppskattar denna omfö- ring till att 1/3 återstår. Det långsiktiga behovet ökar därmed ytterliga- re med faktor 3 i regionerna 4 och 5 vilket ökar det långsiktiga målet till 16 000 ha i region 5 (tabell 9). Restaureringsbehovet är nu uppe i 15 000 ha. Eken är den trädart som hyser flest arter och ekskogen tillhör alltså en av våra mest artrika skogsmiljöer. Dessutom är ekskogen i hårt tillbakaträngd. Vi bedömer att därmed även har ett inter- nationellt ansvar för att säkerställa de naturvärden som är knutna till ekskogen. Tillgången på önskvärda åldersklasser är låg. Trots detta anser vi att det är så viktigt att skydda denna skogsmiljö att även are- aler av yngre ålderklasser, eller som av någon anledning missats i vår selektion bör avsättas för naturvårdsändamål på kort sikt. Detta kan fylla en del av restaureringsbehovet genom att det enligt RT i ål- dersklassen finns minst 3700 ha i region 5, vilket vi låter ingå i det kortsiktiga målet (tabell 9). Restaureringsbehovet minskar i motsvarande grad. I tabell 9 redovisas den slutliga (avrundade) bedömningen av skyddsbehovet för ekskog i region 5. (Långsiktigt skyddsbehov: 16 000 ha; Kortsiktigt skyddsbehov: 4 000 ha; Restaureringsbehov: 12 000 ha.) Gruppering av ekskog efter målsättningsklasser görs enligt nedan- stående procentuella fördelning: region 4, 5 Av det kortsiktiga behovet bör alltså ca 1 600+1 200 = 2 800 ha (eller ca 3 000 ha) ingå i målsättningsklasserna NO eller NS (tabell 10). (1 200 ha) bör ha målsättningsklassen K. 6.2.3 Skyddsbehov för skogar Sammanfattningsvis har vi bedömt att för att bevara biologisk mång- fald i skogsekosystemen finns ett långsiktigt behov av att skydda ca 9- av skogsmarken beroende på landsdel (tabell 7). Tidshorisonten för detta bedömer vi vara . Arealerna representerar specifika åldersklasser och lövandelsklas- ser som vi bedömt är av stort värde för biologisk mångfald i respekti- ve skogsmiljö (se detaljerad redovisning i appendix A samt tabell 8, 9). Målsättningsklassen för dessa arealer bör vara någon av K, NS eller NO (enligt detaljerad redovisning i appendix A samt tabell 10). I de långsiktiga målen får den areal som finns skyddad tillgodo- räknas. Det långsiktiga behovet av skyddad skog delas sedan upp i restau- reringsbehov och i skog som bör skyddas på kort sikt. Restaurerings- behovet är den del av det långsiktiga behovet av skyddad skog som inte existerar i sinnevärlden och som kräver återskapande av na- turkvaliteter. Restaureringsbehovet följer en nord-sydlig gradient och tilltar i relativa mått kraftigt från region 2 (198 000 ha - 3,av den produktiva skogsmarken) till region 5 (98 000 ha - ) (tabell 9, nedersta raden). Skogsmark bör ha avsatts eller särbehandlats för re- staurering inom tidsramen för det långsiktiga behovet av skyddad skog (). Målet på kort sikt är den del av det långsiktiga målet som finns , enligt våra skattningar. Detta är alltså de arealer som hyser eller bedöms inom kunna hysa naturvärden av avgörande bety- delse för att bevara den biologiska mångfalden. De kortsiktiga målen bedömer vi bör ha nåtts om 10 - och de uppgår totalt till 4,av skogsmarksarealen nedan fjällnära gränsen. Även här får den areal som finns skyddad tillgodoräknas. För att ytterligare närma precisera vad för sorts skydd som krävs har vi bedömt vilka målsättningsklasser som bör föreligga för de skyddade arealerna. Vi redovisar särskilt klasserna NS och NO då dessa motsvarar en skyddsgrad som kan åstadkommas med re- servat / biotopskydd / naturvårdsavtal / frivillig avsättning (tabell 10). Från den skogsmark som vi på kort sikt bedömer behöver denna höga grad av skydd (NS+NO) har vi dragit den areal som är skyddad skog enligt naturvårdslagen (NVL) (se tabell 10). en brist i den kortsiktiga målsättningen på 3,av skogsmarksarealen nedan fjällnära gränsen, vilket skulle kunna ses som de arealer som säkerställandearbetet bör fokusera sig på under (tabell 10 längst ned till höger). De arealer som näringen uppger sig ha avsatt frivilligt, t.ex. inom ramen för ELP, måste beaktas vid tolkningen av detta nettomål på kort sikt. (nästa sida) Sammanfattning av resultaten, areal (1 000 ha = tha) samt pro- cent av skogsmarksarealen i nordligt boreal, sydligt boreal, boreonemoral och nemo- ral region (regioner enl. SKS och SNV 1997). -Långt behov: Långsiktigt behov av skog som bör ha någon av målsättningsklasserna Kombinerade mål (naturhänsyn väl överstigande generell hänsyn), Naturvård Orörd (undantag från skogsbruk) eller Naturvård Skötsel (dito, men med behov av aktiva naturvårdande åtgärder) inom ca 40 år -Kort behov: delmängd av det långsiktiga behovet av att skydda skog som existerar -Restaurering: delmängd av det långsiktiga behovet av skyddad skog som inte existerar -(Bete): Areal trädbevuxen betesmark som vi valt att lyfta ur det kortsiktiga behovet i denna redovisning på grund av problem med gränsdragning mot odlingslandskapet (Långt behov = Kort behov + Restaurering + Bete) -Kort behov NO+NS: delmängd av det kortsiktiga behovet som bedöms behöva ha målsättningsklasserna Naturvård Orörd eller Naturvård Skötsel dvs. undantas från skogsbruk. -Skyddat i lag 1997: Med stöd av Naturvårdslagen skyddad skogsmark (enligt SNV och SKS 1997). -Brist i kort behov (NO+NS): Kortsiktigt behov av att skydda skog i klasserna NO och NS minus i lag skyddad skog 1997, dvs. de arealer som på kort sikt bedöms innehålla biologis- ka värden av avgörande betydelse för miljömålets uppfyllnad. -Total areal: areal (1 000 ha = tha) produktiv skogsmark samt trädbevuxen naturbe- tesmark i respektive region (enligt Riksskogstaxeringen 1990-1994) Tabell 7 (se text föregående sida) (0,3) (1,9) (2,2) 2 201 1 067 (0,8) not 1: från tabell 9 not 2: från tabell 10 Tabellerna 8, 9 och 10 återfinns på de kommande sidorna. Bruttoresultat av bristanalysen. Exklusive skog som är skyddad med stöd av naturvårdslagen och de frivilliga avsättni ngarna. Resonemanget bakom siffrorna utvecklas i appendix A. -Arealerna (tha) av de åldersklasser där vi anser att någon av målsättningarna K, NO eller NS måste föreligga. -Beräknade som av den i naturtillståndet bedömda förekomsten i respektive åldersklass. -Data endast från riksskogstaxeringen. Bearbetat resultat av bristanalysen. Exklusive skog som är skyddad med stöd av naturvårdslagen och de frivilliga avsä ttning- Resonemanget bakom siffrorna utvecklas i appendix A. - Arealerna (ha) representerar av den i naturtillståndet bedömda förekomsten av naturvårdsintressanta åldersklasser och där anser att någon av målsättningarna K, NO eller NS måste föreligga. - Grunddata från riksskogstaxeringen. - Korrigeringar enligt nedan: fetstil: arealen ökad/minskad p.g.a. omföring till andra ägoslag och/eller annan skogsmiljö kursiv: arealen ökad/minskad med stöd av ÖSI understruken: arealen ökad med stöd av NBI och/eller bedömning De kortsiktiga målen minus den skog som är skyddad med stöd av naturvårdslagen, men exklusive de frivilliga avsättni ngar- na, uppdelade på målsättningsklasserna K, NO och NS. K = kombinerade mål, tolkas som områden med behov av hänsyn i betydligt högre grad än vad som krävs i skogsvårdslagen. NS = naturvård skötsel, tolkas som områden i behov av reservat/biotopskydd/frivillig avsättning, då syftet med markanvändningen endast är naturvård. NO = naturvård orörd, se NS. Tabell 8 (se text s. 57). LS = lång sikt, KS = kort sikt, R = restaurering. region 2 (1000 ha) region 3 (1000 ha) region 4 (1000 ha) region 5 (1000 ha) Totalt (1000 ha) (se text s. 57). LS = lång sikt, KS = kort sikt, R = restaurering. region 2 (1000 ha) region 3 (1000 ha) region 4 (1000 ha) region 5 (1000 ha) Totalt (1000 ha) Andel av prod skogsm. och trädbevuxet naturbete, % 4,2* 5,2* 2,8* 4,9* * "lång sikt" inte lika med ("kort sikt"+"restaurering") då viss areal "Trädbevuxen betesmark" utgått ur kortsiktiga målen (se a A, avsnitt 13.2). (se text s. 57). K = kombinerade mål, NS = naturvård skötsel, N0 = naturvård orörd. (1000 ha) (1000 ha) (1000 ha) (1000 ha) Totalt ( 1000 ha Successionsstadier e. störn. Skyddad skog enl. NVL -5,5 Andel av prod skogsm. trädbevuxen betesmark, % Andel K, % Andel NS+NO, % För att få ett mått på i vilka skogsmiljöer (och inte endast i vilka regi- oner) underskottet är störst har vi försökt jämföra de långsiktiga må- len i målsättningsklasserna NS och NO med vad som redan är skyddat i olika skogsmiljöer. Denna analys blir väldigt grov då man har dålig kunskap om hur den skyddade skogen ser ut. Trots detta har vi delat in arealen som är skyddad i reservat, biotopskydd samt naturvårdsav- tal i fyra grovt tillyxade skogstyper med stöd av de redovisningar som finns (SNV 1996, SKS 1996). Vi ser att skogstypen Lövskog är den som ligger längst bort från målet (tabell 11), vilket enligt just denna grova analys indikerar att det är mest bråttom att skydda denna skogstyp. Jämförelse av de långsiktiga målen och den skyddade arealen (tabell 7) grovt fördelade på fyra olika skogstyper på skogsmark nedan fjällnära gränsen. -långt mål NO+NS, ha: långsiktigt mål (ha) i målsättningsklasserna Naturvård Skötsel och Naturvård Orörd -skyddat i lag, ha: det som är skyddat (ha) med stöd av naturvårdslagen, NVL -andel%: andel av det långsiktiga målet som är skyddat skyddat i lag, 6.4 Finns det någon täckning i verkligheten för de kortsiktiga målen? Vi bedömer att bristen i de kortsiktiga målen för alla skogstyper uppgår till ca 700 000 ha i målsättningsklasserna NO och NS (se tabell 7 och 10). Det är av intresse att ställa detta i relation till vad som betraktas som kända skyddsvärda områden enligt utförda fältinventeringar. Totalt bedömer vi att 165 000 ha nyckelbiotoper kommer att bli registrerade i landet (appendix D). Dessa omfattar från av det kortsiktiga behovet av skyddad skog i region 2, i region 3 och 4, till i region 5. Uppskattningsvis finns ungefär lika stor areal registrerade "områden med vissa naturvärden" i nyckelbiotopsinvente- ringen. Skyddet av nyckelbiotopernas naturvärden kräver i varierande grad att omgivande mark också skyddas. Fallstudier (appendix E) visar att bevarandet av skyddsvärd skogsmark i anslutning till nyckel- biotoperna ger en ökning av känd skyddsvärd skogsareal med upp emot faktor 5 jämfört med nyckelbiotopsarealen. Den från nyckelbi- otopsinventeringen kända arealen värdefull skog samt med en uppräk- ning med en faktor 3–5 av den omgivande arealen skog som behövs för att bevara naturvärdena ligger således ungefär på samma nivå som de här beräknade kortsiktiga målen i region 3–5. I region 2 stämmer det sämre då arealen nyckelbiotoper blott motsvarar av behovet. En jämförelse mellan bedömd nyckelbiotopsförekomst och kort- siktigt behov skogstypsvis (figur 9) indikerar att det finns bäst täck- ning för det kortsiktiga behovet av att skydda skog i ädellövskog och lövskog. Länsstyrelserna har i sin redovisning till Natura 2000 (SNV 1997) angett ungefär 400 000 ha skogsmark, varav stora delar dock är fjäll- nära skog och skogliga impediment, såsom skyddsvärda. Inriktningen vid urvalet har dock inte varit lika för alla länsstyrelser. Vissa har angett områden som de bedömer som realistiska inom nuvarande bud- getramar och inom och andra har redovisat samtliga kända områden. Urvalet har inte heller varit direkt kopplat till bevarandet av biologisk mångfald utan har utgått ifrån befintliga höga naturvärden. Skattad förekomst av nyckelbiotoper jämfört med bristen i de kortsiktiga målen i målsättningsklasserna Naturvård Orörd och Na- turvård Skötsel på skogsmark nedan fjällnära gränsen i olika skogstyper. Skogstyperna är grovt sammanslagna för att kunna dra ifrån den skyddade arealen (jfr tabell 11). När det gäller lövskogsmiljöer finns det i en preliminär rapport till (m.fl. angivit ett 40-tal trakter med särskilt värdefull lövskog. Dessa trakter uppfyller villkor på att (1) ha höga naturvärden, (2) täcka en i förhållande till berörda löv- skogstyper stor yta samt (3) medge en viss biologisk korrespondens mellan de olika bestånden. Någon skattning av arealen finns dock ej i rapporten. Vi anser att den skattade nyckelbiotopsarealen och länsstyrelsernas inrapporterade arealer med höga naturvärden indikerar att det finns förutsättningar att nå de av oss föreslagna kortsiktiga målen genom skydd av existerande naturvärden. 6.5 Skyddsbehov i landskapsskala Av de dataunderlag vi har haft tillgång till finns det inget som visar hur de olika skogsmiljöerna fördelar sig på områden av olika storlek. Det är ett stort problem då det i den ideala modellen för bristanalys är en nödvändighet med rumsligt heltäckande data för olika livsmiljöer. Vi har mycket svårt att kvantifiera hur skyddsbehovet fördelar sig på områden av olika storlek, vilket gör att vi inte kan tillföra så myck- et nytt till frågan om huruvida man skall ha få stora eller många små skyddade områden. För att understryka vikten av att en del av den skyddade arealen avsätts i landskapsskala redovisar vi här ett antal skäl: En viktig komponent i den biologiska mångfalden är processer av olika slag (Angelstam 1996, 1997a, Esséen m.fl. 1997). För att bevara en viss störningsregim, säkerställa ett tillräckligt högt mulbetestryck, ett tillräckligt lågt betestryck från kvistätare, en kontinuerlig tillförsel av död ved eller en tillräckligt låg inverkan av predatorer behövs ofta stora åtgärdsenheter. (1984) föreslår en log-normal fördelning mellan små och stora områden, dvs ett stort antal små och ett mindre antal stora. Han baserar sitt resonemang på en rad jämförelser med andra egenskaper eller företeelser i naturen som råkar ha samma typ av fördelning. T.ex. bildar många små bäckar slutligen ett litet antal större floder eller ju större en djurart är desto färre individer återfinns per ytenhet. Slutligen finns det ett praktiskt förhållande som gör att viss skyddad areal enligt vår bedömning bör hamna i större sammanhäng- ande områden. Till att börja med så föreligger ett restaureringsbehov i de allra flesta skogsmiljöer. Det innebär att alla områden med befint- liga höga naturvärden bör skyddas. För det andra finns det i vissa delar av landet grupper av relativt små skogsbestånd med höga natur- värden mer eller mindre sammanbundna av större areal skog med något lägre naturvärden. I sådana fall kan det vara lämpligt att skydda merparten av områdena för att skapa stora sammanhängande skyddade skogar. tillgodoser man behovet av avsättning av mark för restaurering Det är inte bara i denna analys avsaknaden av yttäckande data är frustrerande. Vi har identifierat ett flertal fall då sådana data skulle kunna användas för att optimera naturvårdsnyttan av skyddad skog. Nyckelbiotoper är ett exempel. De är små per definition och fungerar framför allt som fröpåsar från vilka det omgivande landskapet skulle kunna återbesättas i en omfattning så att arterna är hotade. Om man inte vet hur landskapet ser ut i omlandet runt en nyckelbio- top så är det svårt att optimera värdet av en sparad nyckelbiotop. I bland annat finns goda exempel på hur samverkan mel- lan markägare och olika naturvårdande myndigheter kan leda till att landskapshänsyn tas även vid skydd av flera små områden med höga naturvärden (pers. 6.6 Jämförelse av prioriteringar utifrån hotade arter och utifrån skogsanalysen Analyser av hur sårbar den biologiska mångfalden är kan göras både ur ett system- och ett artperspektiv. Ett mått på hur omfattande den historiska omvandlingen av landskapet varit är hur stor andel av det totala skyddsbehovet för varje region och skogsmiljö som måste åstadkommas genom restaurering och nyskapande. På motsvarande sätt kan graden av omvandling av faunan och uppskattas i form av andelen av alla arter i olika regioner och skogsmiljöer som utrotats (mätt som antalet försvunna arter (hotklass 0) i relation till antalet rödlistade arter i hotklasserna 1-4 (Artdatabanken 1997)). En jämförelse av slutsatserna från vår analys som behandlar ett systemperspektiv med Artdatabankens artperspektiv (tabell 3 i Art- databanken 1997) för de fyra regionerna visar en mycket god överens- stämmelse i hur omfattande den historiska landskapsomvandlingen varit. Figur 10 visar hur denna jämförelse ser ut för de fyra regioner- na. Passningen är som synes god (p = 0,03; förklarandegrad = ). Vår slutsats är att miljöskulden tilltar från norr mot söder. Därmed är behovet av återskapande av de sydsvenska skogstyperna mycket angeläget. Denna figur visar att två helt olika underlag, Artdataban- kens artperspektiv på graden av omvandling av landskapet och vår undersöknings systemperspektiv, båda samstämmigt visar att miljö- skuldens relativa omfattning ökar rätlinjigt från norr (region 2) till söder (region 5). 7 Diskussion och slutsatser Ju längre markanvändningshistoria desto större brist! Analyser och resultat visar: -att naturvårdshänsynen på detaljnivå avsevärt har ökat under 1990- talet. Tyvärr kan dock denna hänsynsnivå på nya objekt inte bibehål- las på kort sikt () eftersom framtidens slutavverkningar kom- mer att ske i skogar som är anlagda då miljömålet inte fanns. -har visat att det inte syntes någon minskande trend iavverkningarna av gammelskogarna av gammelskogar (SNV 1997). Effekterna på avverkningstakten av mycket gamla skogar av skogsbrukets påbörjade ekologiska landskapsplanering (ELP) och de därtill kopplade frivilliga avsätt- ningarna av skogsbestånd kan dock ännu inte avspegla sig i statistik eftersom Riksskogstaxeringens mätperiods slut (1990-94) inträffade ELP påbörjades (1993 och framåt). -att det finns brister i alla regioner avseende den reella tillgången på skogsbestånd med hög potential för att bevara biologisk mångfald. -att den biologiska mångfalden i är drabbad av en stör- re miljöskuld (av skogsmarksarealen) än den biologiska mångfalden i norra (ca 3,av skogsmarksarealen).