sou · GLB3139 · 1998-01-01 00:00:00 — Principen de följer när de delar upp räkningarna är att båda ska ha lika mycket kvar på sina konton när allt är betalt. Vi har fullt ut gemensam ekonomi, understryker . Alla pengarna är i princip gemensamma. Familjerna exemplifierar tre olika sätt att organisera hushållsekonomin. och skiljer sig från de övriga paren genom att de försöker hålla sina pengar åtskilda. Men också paren och sätt att hantera sina pengar skiljer sig sinsemellan. Hos och förvaltar ensam pengarna. och sköter detta tillsammans. Kontrollen och fördelningen av pengarna forskning har visat att det finns stora variationer i sättet att ordna hushållsekonomin, men det har ändå visat sig fruktbart att skilja mellan några olika huvudtyper av praktiker. Sociologen (1989) har konstruerat en typologi som har fått stort genomslag i den internationella forskningen om hushållens interna ekonomi. Typologin är uppb yggd dels kring hur förvaltningen av pengarna ser ut, dels hur tillgängliga pengarna är för respektive make eller sambo. Utifrån dessa båda kriterier kan fyra principiellt olika sätt att organisera pengarna urskiljas: det kvinnliga eller manliga förvalt- ningssystemet, systemet med separata ekonomier, systemet med gemensam pott och systemet med hushållskassa. Det kvinnliga eller manliga förvaltningssystemet kännetecknas av att en av makarna eller samborna ensam förvaltar och kontrollerar hushållets pengar. I våra tre fall ovan exemplifierar familjen sätt att sköta ekonomin detta system. (Den manliga motsvarigheten är mycket ovanlig bland svenska familjer och vi har heller inte stött på den i någon av våra intervjuer. Fortsättningsvis lämnar vi därför den kategorin därhän.) Systemet med separata ekonomier karakteriseras av att ingen av makarna eller samborna har tillgång till alla (eller merparten av) hushållets pengar. Liksom paret i vårt exempel delar man på gemensamma utgifter (eller svarar för olika utgifter), men håller i övrigt sina pengar åtskilda. (1989) beskriver detta system som ett yuppie-system eftersom det är vanligast bland yngre par där båda arbetar heltid och har relativt goda inkomster. Ett tredje sätt att organisera hushållsekonomin är att lägga alla pengarna i en gemensam pott som både kvinnan och mannen har full tillgång till och förvaltar gemensamt. Familjen sätt att handskas med sina pengar åskådliggör denna typ. Även om deras respektive löner kommer in på personliga lönekonton upplever de inte att det finns någon skillnad mellan mina och dina pengar. Systemet med hushållskassa, slutligen, finns inte med bland våra exempel från intervjuerna ovan. Det är ett system där mannen ger sin hustru eller sambo en summa pengar som ska räcka till vissa hushållsutgifter. Resten av pengarna förvaltar och kontrolle- rar han själv. Enligt en undersökning av brittiska hushåll är detta sätt att sköta hushållsekonomin typiskt för medelklassfamiljer med en manlig ensamförsörjare och en kvinnlig hemarbetande. För motsva- rande familjetyp i brittiska arbetarfamiljer är istället det kvinnliga förvaltningssystemet vanligt (, 1994). Att svenska kvinnor tjänar egna pengar innebär att de slipper få sig pengar tilldelade av sina män. I förekommer nästan inte alls systemet med hushållskassa (se nedan). Och ingen av familjerna som vi har intervjuat organiserar sin ekonomi på det sättet. att han under de år familjen bodde utomlands och var hemmafru, gav sin hustru en summa pengar som skulle räcka till hushållsutgifterna. När vi bodde i så var det jag som tjänade alla pengar, jag hade kontot, och barnbidraget gick till mannen, allting gick till mannen, och så vidare. Då gav jag pengar och så fick hon ratta familjen. Vi har använt Pahls typologi i vår surveyundersökning, men lagt till delvis gemensam pott som ett alternativ mellan en gemensam pott och separata ekonomier. De som besvarade frågeformuläret ombads att kryssa för det alternativ som bäst stämmer överens med deras sätt att organisera hushållsekonomin. Resultaten visar att systemet med en gemensam pott är i särklass vanligast i (se tabell 17 nedan). Ungefär sex av tio uppger att de har en gemensam pott och en femtedel att de har en delvis gemensam pott. I cirka var tjugonde familj är det kvinnan som tar hand om pengarna och ungefär var åttonde familj har separata ekonomier. De övriga sätten att organisera hushållsekonomin är mycket ovanliga. Bara i av familjerna ger mannen sin hustru en hushållskassa eller förvaltar själv hela hushållsekonomin. Vi vill dock redan nu understryka att gränserna mellan de olika kategorierna är flytande. För var det till exempel inte självklart om hon skulle kryssa för alternativet med en gemensam pott eller det med ett kvinnligt förvaltningssystem. Så på sätt och vis tar jag hand om pengarna, och sedan får han pengar. Men det är inte att han får komma och be mig om pengar, utan jag ser till att det som ska betalas blir betalt med våra löner, och sedan det som blir kvar Har han tjänat mer än mig så har han fått mer räkningar, så att vi ändå har ungefär samma pengar kvar. 7För att undersöka hur meningsfull typologin över allokeringssystem upplevs bad vi våra intervjupersoner att kryssa för det alternativ som stämde bäst för deras familj. Därefter ställde vi detaljerade frågor om hur paret organiserade sin ekonomi. Rent allmänt kan sägas att typologin fungerade bra. Intervjupersonerna hade vanligen inga större svårigheter att kryssa för ett av alternativen. Med vägledning av det de senare berättade om sin ekonomi i intervjun, skulle också vi i de flesta fall ha kategoriserat parets ekonomiska organisation på samma sätt. I ett par fall kryssade dock makarna för olika alternativ. Kontrollen och fördelningen av pengarna Efter en stunds eftertanke bestämmer sig ändå för att välja alternativet gemensam pott. Också gränsen mellan en gemensam hushållsekonomi och separata ekonomier kan vara otydlig. Olika personer lägger olika innebörder i vad det betyder att ha gemensam ekonomi. Några har alla konton gemensamma som de obehindrat kan ta ut pengar från. Hos andra är det inte helt och hållet utan betydelse vem som har förtjänat pengarna. Paret har som vi sett varsitt lönekonto som den andra parten inte har omedelbar tillgång till. Men det kan även finnas en viss känsla av mina och dina pengar. En kvinna berättar till exempel att hon och hennes man betalar sina respektive fritidsintressen med sina egna löner. 8 Inte heller betyder en gemensam ekonomi nödvändigtvis att båda är lika insatta eller engagerade i ekonomin. Det kan mycket väl vara så att en av parterna har ett större inflytande över de gemensamma ekonomiska angelägenheterna (se mera nedan). Paret disponerar alla konton gemensamt och båda har full tillgång till alla pengar. Men det är som tar huvudansvaret för att sköta hushållsekonomin. Jag sköter det löpande. Jag betalar räkningar, jag håller reda på om vi har pengar ordentligt. Till och från har jag fört lite kassa- bok för att se hur mycket man har kvar. Jag tycker det är roligare än att ha koll på ungefär vart pengarna tar vägen. Har man femtioåtta tusen så undrar man gärna vart pengarna tar vä- gen. Då är det bra att ha lite koll på det, så det brukar jag sköta. Jag sköter det löpande. Om du frågar hur mycket pengar vi har på bankkontot så tror jag inte hon vet det på rak arm. // Jag planerar och sköter bokföringen . eller vad man ska säga. Det kan också finnas kollektiva inslag hos par som har separata ekonomier. Det är sällan så att de räknar precis varje krona. Snarare verkar valet förklaras med den positiva känslan av att ha egna pengar och att slippa legitimera vad dessa används till. och har, som vi berättade tidigare, separata ekonomier. Men vid större inköp blir det till syvende og sidst ofta den mer välbeställda som betalar mest. när vi väl kommer så långt att vi har bestämt oss [för att köpa något större], då slutar det ofta med att jag inser att det där kan jag inte betala. Åtminstone inte hälften av. Eller inte allt. Det är helt omöjligt. Och knappast hälften heller oftast. Och brukar vi väl göra så att vi får väl ställa det i relation till våra ekono- 8Jfr (1990:662) som menar att makars konsumtionsmönster visar att deras sätt att se på pengarna påverkas av vem som har förtjänat dem, även om de inte alltid själva är medvetna om detta. Och blir det naturligt så att betalar en större del, speciellt när det gäller såna stora . Schemats kategorier är alltså i verkligheten ett kontinuum, snarare än klart avgränsade typer. Ändå utgör pengarnas tillgänglighet en viktig skillnad. För dem med en gemensam pott är pengarna i princip lika tillgängliga för båda två. Har paret ett kvinnligt förvaltningssystem är det däremot bara kvinnan som fritt kan disponera pengarna. Har makarna separata ekonomier, slutligen, har de inte omedelbar tillgång till de pengar den andra förtjänat. Sociologen (1994) tar i sin analys av ett omfattande engelskt enkätmaterial fasta på att gemensam tillgång till hushållets pengar inte nödvändigtvis innebär att makarna också har lika stort inflytande över pengarnas användning. Genom att utgå från vem som i praktiken förvaltar pengarna kan hon urskilja tre olika gemensamma : en kvinnligt kontrollerad pott, en (genuint) gemensam pott och en manligt kontrollerad pott. För att kunna jämföra våra resultat med de brittiska har också vi fört in en sådan kontrolldimension i analysen av vårt kvantitativa material. Den fråga vi har använt som indikator på kontroll över den gemensamma potten är vem som betalar familjens räkningar. Motivet bakom detta val är att tidigare studier tyder på att det finns ett samband här (, 1989). Resultatet av vår analys visar att mannen kontrollerar den gemensamma potten i ungefär en tredjedel av familjerna och kvinnan i cirka en fjärdedel. Bara en femtedel av hushållen har enligt definitionen en genuint gemensam pott. Några intervjuer får exemplifiera skillnaden mellan olika gemen- samma . och hennes man har en genuint gemensam pott. Båda har tillgång till alla hushållets pengar och ingen av makarna kan sägas utöva större kontroll över pengarna än den andra. Bägge är med när räkningarna ska betalas och de fattar gemensamt beslut om vems konto pengarna ska dras från. Vi sätter oss och tittar på vad vi har för pengar och vad vi har för räkningar och sedan ser vi till att vi har lite till rent personliga . Vi har fullt ut gemensam ekonomi. [När löner- na kommer] så sätter vi oss ner och räknar. Då tar vi högen av räkningar som har samlats under månaden och sedan tar vi hans och min inkomst och ser hur långt det räcker och vem som beta- lar vad, och räcker det, och vilket konto ska vi sno pengar från den här månaden. Kontrollen och fördelningen av pengarna I familjen är det däremot Bo som har rollen som huvudadminist- ratör av familjens ekonomi. Det är han som sköter räkningarna och det är han som kontrollerar det löpande. Skulle han lämna det en månad så kommer inte jag ihåg det heller, erkänner . Paret har en manligt kontrollerad gemensam pott. Hos och är det istället kvinnan som har kontrollen över pengarna. Det är som tar hand om räkningarna och det är hon som bestämmer vad som ska betalas från respektive konto. När pengarna kommer in . när vi har fått vår lön då frågar jag hur mycket han har fått, och jag har si och så mycket, och så här mycket har vi i räkningar. Sedan är det oftast så att jag delar upp det. Du har fått ut så mycket och jag så mycket. Då kan jag ta den delen av räkningarna och du den delen av räkningarna. // Sedan får båda två varsin [fickpeng], och grejen är att vi ska ha ungefär lika mycket pengar kvar. På något sätt känner jag väl kanske att jag [kontrollerar pengarna]. Och jag har bett att få göra det för jag är mycket bättre med pengar än vad är. I några jämförelser mellan svenska och brittiska hushåll kommer vi senare att använda oss av den utökade typologin över olika sätt att organisera hushållsekonomin. Förändringar i övergången från par till familj I förra kapitlet såg vi att makars och sambors organisering av förvärvsarbete och hemarbete ofta förändras i övergången från att vara två självständiga individer till att bli en familj med barn. När det finns barn med i bilden krävs mer av arbetsfördelning och samord- ning . Hushållet blir en liten organisation. Det sker också ofta förändringar i sättet att organisera hushållsekonomin. Hos unga par som inte har barn är det vanligt med mer eller mindre separata ekonomier. Ett skäl är att det kan upplevas skönt att bestämma över egna pengar. mina personlig saker, dom köper jag helt själv. Vill jag ha nå- got så köper jag det. Det frågar jag aldrig om. Däremot kan han vara smakråd. Anser jag att jag har råd – då köper jag. och är ett exempel på ett par som har separata ekonomier. De har båda satsat mycket på sina karriärer och bägge tjänar bra, även om inkomster är större än . Det har aldrig varit några problem med att få pengarna att räcka. De betalar hälften av räkningarna var och behåller resten av pengarna för sig själva. Så gör också och , fast deras inkomster är olika är högskoleutbildad och har ett relativt välbetalt jobb. har haft ett antal mindre kvalificerade arbeten, men blev därefter arbetslös. Sedan hon började studera har hon försökt att klara sig utan att ta studielån. Hon lever på studiebidrag och besparingar. och betalar hälften var av räkningarna och de fasta utgifterna, undantaget ett lantställe som själv bekostar. Trots att hennes inkomster är lägre än tycker att systemet med separata ekonomier fungerar bra. Jag har alltid sett det som en fördel att ha det så här. // Det är aldrig så att jag har känt att han kan lägga undan mer eller mindre [pengar] än jag kan. Men det beror väl på att han har hu- set kvar på landet, och det är inte jag med och betalar på som det är . Det har vi sagt att jag ska inte behöva det, så länge jag studerar. Plus att han har sina studielån. // Det är väl kanske skillnad om en tjänar väldigt mycket mer än den andra, och sedan har en sån här skild ekonomi som vi har. Att den ena kan unna sig vad som helst och den andra aldrig kan unna sig. Men så har det aldrig varit i vårt fall. Inte som jag har känt det. Jag har aldrig tänkt att nu har han så där mycket kvar och jag har så här lite. Det har varit naturligt. När de unga paren får barn är dock tendensen att en mer eller mindre separat ekonomi blir gemensam (jfr också , 1996). Nästan två tredjedelar av de barnlösa unga paren skiljer i större eller mindre utsträckning mellan sina respektive pengar. En fjärdedel uppger att de har separata ekonomier och fyra av tio har bara delvis pengarna gemensamt. Bland småbarnsföräldrarna har knappt en tiondel separata ekonomier och endast en femtedel har en delvis gemensam ekonomi (se tabell 17).9 Tabell 17 Familjestadium och allokeringssystem. 9Siffrorna är beräknade på kvinnornas svar. Enligt männens svar har en femtedel av de unga helt separata, och delvis separata, ekonomier. Bland småbarnsför- äldrarna är det . Kontrollen och fördelningen av pengarna och har ändrat sättet att organisera hushållseko- nomin de levat tillsammans. De övergick först efter en tids samboende från ett system med separata ekonomier till ett med delvis gemensam ekonomi. När de sedan gifte sig och fick barn bestämde de sig istället för att ha sina pengar helt och hållet gemensamt. berättar att hushållets ekonomi från början organiserades runt den så kallade kvittopinnen. När vi flyttade ihop, då hade vi ju inte gemensam ekonomi. Vi hade lite olika mycket pengar, så i början hade vi en kvittopinne för alla gemensamma utlägg. Då hade man sina pengar, och så köpte man till hushållet och sparade kvittona, och så räknade vi ut så att det blev ganska jämnt. Man clearade mat och gemen- samma utgifter, men då hade man kläder och sådana saker för sig själv. Så började det. Det blev med tiden ganska besvärligt att räkna kvitton, tyckte och . Därför öppnade de ett gemensamt bankkonto för mat och kläder. höll de dock isär sina sparpengar. När de gifte sig beslöt de sig i alla fall för att alla pengar undantagslöst skulle vara våra pengar. För var motivet huvudsakligen pragmatiskt. Hon tycker att om man gifter sig då är det ju egentligen så att, om man inte skriver äktenskapsförord, så är ju allt gemensamt, så det är kört i alla fall på något sätt. poängterar dessutom det känslomässiga värdet i att ha en gemensam pott. Jag tror att det inte bara är praktiskt utan det ligger något mer bakom också, att det verkligen är våra så att säga, att det inte är mitt och ditt utan våra . Så att det är inte bara det att det inte är praktiskt att hålla på att räkna emellan utan det är nog lite djupare också, att vi verkligen är tillsammans. // Jag har en känslomässig del i det också. Det är inte bara ett praktiskt arran- gemang utan det är ett sätt att riskera, att investera, i början var det ju att man investerade i, nu jobbar man båda två för familjen, det är ett litet företag och det är inte så att vi bara bor ihop och delar pengar utan det är någon tanke med det också, att vi har gemensam ekonomi på det viset och det är vi ganska överens om tror jag. Också och skilde mellan pengarna så länge de inte hade barn. Men när den första dottern föddes ändrade de system. På frågan varför, svarar att deras barn var viktigare än vem som betalar hyran. För och var det förändringar i lönernas relativa storlek som avgjorde saken. När gick ner på deltid minskade hennes inkomster dramatiskt. Hon framhåller att förutsättningarna därmed förändrades. Hennes pengar var slut när hon hade betalt sin andel av räkningarna medan han kunde ha fyratusen kvar. som känner att hon inte kan be om pengar tyckte inte längre att sättet att hantera hushållsekonomin kändes rättvist och initierade en förändring. Men också för henne och hennes sambo finns en känslomässig sida av saken. samman- fattar denna aspekt med orden nu är vi en familj så att säga (jfr , 1997). Det finns vissa skillnader mellan hur familjer med olika typer av arbetsfördelning organiserar sina pengar men de är inte särdeles stora (se tabell 18). Tabell 18 Familjetyp och allokeringssystem. * Dessa skillnader är inte statistiskt säkerställda. Oberoende av arbetsfördelning uppger en stor majoritet att de har en gemensam eller delvis gemensam pott. Det finns dock vissa skillnader när det gäller de mest traditionella systemen: det kvinnliga förvalt- ningssystemet och systemet med hushållskassa. Mer än var tionde patriarkalt hushåll organiserar sin ekonomi på något av dessa sätt. Motsvarande siffra för de jämställdhetsorienterade familjerna är var tjugonde. , , och pekar på olika saker när de motiverar förändringen i sättet att organisera hushållets ekonomi. För framstod det mest som en praktisk fråga. Övriga betonar normativa aspekter. och upplever det som ett värde i sig att ha en gemensam ekonomi. Det gäller i synnerhet som tillägger att han numera tycker att om man har mina och dina pengar, så har man förberett sig för att skiljas. anser istället att det givet hennes mindre inkomster är mer rättvist att lägga pengarna i en gemensam pott. Också i andra intervjuer framträder normativa och praktiska förklaringar (jfr Bonke, 1997, , 1989). Det betyder inte att alla par hade diskuterat igenom olika alternativa sätt att organisera Kontrollen och fördelningen av pengarna hushållsekonomin på ett mera ingående sätt. För en del föll det sig naturligt att hantera pengarna på ett visst sätt, för andra blev det bara så. Men framskymtar trots allt också praktiska eller normativa motiv. Titt som tätt nämns ytterligare ett motiv: makarnas respektive personliga förutsättningar. Då förklaras sättet att ordna ekonomin med att en av makarna tycker att det är roligare att hålla på med siffror eller att en är mera noggrann eller ekonomisk. berättar att hennes man får sköta räkningarna för det är så tråkigt och att han har försökt få henne att ta ett större ansvar men att det inte riktigt har bitit. Ett annat exempel är när förklarar att han har överlåtit åt sin sambo att sköta pengarna och räkningarna för att hon kan få en hundralapp att räcka men får [han] uppdraget att åka och handla mjölk, en liter, då kommer [han] hem med mjölk och en påse godis, tidningar och frukt. Också hos familjen tar hand om pengarna för att hennes man uppfattas som mindre ekonomisk. Han tycker att när man får lön kan man gå och köpa si och så, för då har vi ju pengar. Men då brukar jag ofta säga att det kan vi göra i när vi ser om vi har några pengar kvar. En återkommande praktisk förklaring till att en av makarna eller samborna sköter räkningarna är att bara den ena har ett postgiro eller bankgiro. Den förklaringen ger till exempel som tycker att det faller sig naturligt att hon betalar räkningarna och ser till familjens ekonomi när hon har bankgiro. påpekar att det är mest ändamålsenligt att räkningarna dras från hennes mans konto eftersom han tjänar mer än henne. har postgiro // och när vi betalar räkningarna så är det enkelt för då går det in på hans konto //. Genom att han tjänar så mycket som våra räkningar är, annars skulle jag bara kunna betala en liten del och så ska han lägga till. Så gör vi inte, utan han betalar alla räkningar. Det är framförallt två normativa föreställningar som motiverar organiseringen av hushållsekonomin. Den ena är den som nämndes av i ett tidigare citat, alltså rättvisa. Den andra är oberoende och självständighet. Framförallt är det par som har separata eller delvis separata ekonomier som motiverar detta med att det ger en större ekonomisk självständighet. Den blivande mamman till exempel betonar att det är för att hon vill känna sig ekonomiskt oberoende som hon föredrar att ha separata ekonomier. Jag har aldrig varit för det här att ha någon jäkla gemensam kassa (skratt). Och för min del har det lite grann med självständigheten Jag vet att jag har mina pengar, även fast jag inte slösar bort dem. När pengarna hålls separata behöver man inte heller berättiga inför den andra vad de används till. Underförstått är det just detta som är en av poängerna med att skilja pengarna åt. Det känns oproblematiskt att inhandla saker till sig själv. Efteråt berättar man ju. Men eftersom det är mina pengar så be- höver jag ju inte jag behöver ju inte gå och be om lov. Att ha separata ekonomier kan också ses som ett sätt att minimera konflikter. tycker att det är lätt att bli osams om pengar men har du egna pengar så behöver du inte börja bråka om det. Och vill absolut inte hamna i en situation där hon tvingas välja mellan sina egna och behov. Man har ju olika och behov. Och [hade man gemensam ekonomi] då skulle jag behöva ställa mina behov mot behov och se vad som är viktigast. Och det vill jag inte behöva göra utan jag vill bestämma själv. Det är inte bara personer med skilda ekonomier som upplever ekonomisk självständighet som ett väsentligt värde. Också för andra kan det upplevas som betydelsefullt att själv ha kontroll över en del av pengarna. För till exempel, som föreslog att hon och hennes sambo skulle övergå från skilda ekonomier till en gemensam, är det likväl viktigt att hennes lön går in på ett eget konto. Det känns väsentligt att ha en egen pott med pengar hur liten den än är. jag har svårt för det här att pengar ska gå in på samma konto. Jag vill känna det här för det blir ett visst oberoende, det som finns kvar på mitt konto, det är ändå mitt. Jag vet att nu finns det trehundra kronor kvar, och finns det sexhundra kronor kvar, och jag kan själv bestämma. Har man ett gemensamt konto så kanske han går och tar ut trehundra kronor. Jag vill känna att jag har kontrollen. Jag vill både ha kvar det här att man har egna konton och ändå ha gemensamt så att det var rättvist på något Systemet med separata ekonomier är inte ett särdeles jämlikt sätt att fördela pengarna på. Vi ställde frågan vem av makarna eller sambor- na som spenderar mest pengar för egen räkning till dem som deltog i surveyen. Knappast förvånande framstår systemet med separata ekonomier som mest ojämlikt av alla.