sou · GLB3121d3 · 1998-01-01 00:00:00 — Vi tar upp mera om detta i kapitel 8 om uppföljning och utvärdering. 3.Den sista punkten gäller kunskapsförsörjning och statens möjlighe- ter att bidra till att öka kunskaper och medvetenhet om frågor som rör jämlikhet, jämställdhet och likvärdighet. Vi hävdar i vårt exem- pel att jämställdhetsfrågorna är pedagogiska frågor. De handlar om undervisningen, om hur flickor och pojkar bemöts och bedöms i skolan och om hur lärarna agerar. De är också kunskapsfrågor; all personal i skolan behöver kunskap om könsskillnader och om flick- ors och pojkars olika förutsättningar och villkor. Jämställdhetsfrå- gorna bör därför ingå som en självklar del av all lärarutbildning och Vi menar också att jämställdhetsfrågorna stän- digt måste hållas aktuella och diskuteras i samband med att skolan förändras, att samhället förändras, att kvinnors och mäns villkor och förutsättningar förändras. Samma synsätt som vi ger uttryck för när det gäller jämställdhet är relevant också för jämlikhetsfrågor i övrigt. Också frågor som rör barns och ungdomars olika bakgrund och förutsättningar med avse- ende på klass och etnicitet handlar i hög grad om kunskap och med- vetenhet, om hur skolans sociala miljö utformas och hur lyhörd skolan är för förändringar i samhället. %N J¤MLIK SKOLA 279 -ODERSM¥L OCH ANDRA SPR¥K Alla barn och ungdomar som växer upp i och går i den svenska skolan har en självklar rätt och skyldighet att lära sig svenska. Det svenska språket är nyckeln till det svenska samhäl- let, till delaktighet och tillhörighet. För inlärningen av svenska behövs det egna modersmålet som ett stöd. Alla barn och ungdomar har en självklar rätt till sitt eget språk och sin egen identitet. Skolan ska därför främja varje barns inlärning och utveckling av det egna modersmålet. Vi föreslår därför följande: I lag och förordning får begreppet modersmål en ny och mer begränsad definition. Det reserveras för det språk som är elevens egentliga förstaspråk, dvs. det språk på vilket ett barn har lärt sig att tala och förstå eller som har varit barnets var- dagliga umgängesspråk. Modersmålet för den som har ett annat modersmål än svenska får en helt ny ställning och jämställs i utbildningssammanhang med svenska som modersmål. Varje elev med ett annat moders- mål än svenska får rätt till undervisning i sitt modersmål . Nuvarande begränsning till maximalt tas bort. Bestämmelsen om att en kommun inte ska vara skyldig att anordna undervisning om inte antalet elever uppgår till fem tas bort. En särskild kursplan, som bygger på minst samma omfatt- ning som engelska, utarbetas för annat modersmål än svenska. B- och C-språksbegreppen utvidgas till att omfatta flera främmande språk än . De stora invandrarspråken ska, vid si- dan av franska, spanska och tyska, kunna erbjudas alla intresse- rade elever som språkval. bör kommunens skyldighet att erbjuda minst två av språken franska, spanska och tyska kun- na inskränkas till ett av de tre språken, om man i stället erbjuder ett i kommunen vanligt förekommande invandrarspråk. Alla barn och ungdomar i skolan ska ha rätt till studiehand- ledning på sitt modersmål i den utsträckning som de bedöms ha behov av detta. För varje elev som har ett annat modersmål än svenska ska skolan upprätta en individuell utvecklingsplan som omfattar stu- dierna i modersmålet och i svenska som andraspråk samt behovet av studiehandledning i andra ämnen. 280 %N J¤MLIK SKOLA ställs av rektorn och utarbetas i samråd med eleven, föräldrarna och de berörda lärarna. får i uppdrag att följa utvecklingen av språkunder- visningen för barn och ungdomar med ett annat modersmål än svenska. ska därvid särskilt beakta effekterna av en förstärkt språkundervisning, såväl vad gäller studieresultat som kostnader. Förskolan ska främja språkutvecklingen såväl i svenska som i modersmålet för barn med ett annat modersmål än svenska. För- skolan bör därför erbjuda alla barn med ett annat modersmål än svenska möjligheter både att lära sig svenska och att bibehålla och utveckla sitt modersmål. Forsknings- och utvecklingsarbete när det gäller invand- rarspråk, framför allt ämnesdidaktiska frågor, bör stimuleras och stödjas. Lärarutbildningarna bör ses över som en konsekvens av våra förslag. Framför allt har förslagen konsekvenser för utbildningen och rekryteringen av lärare i andra modersmål än svenska och i svenska som andraspråk. Språket har stor betydelse för varje människas identitet och utveckling. Att omplanteras i en främmande språkmiljö innebär påfrestningar och ställer stora krav på individen. Att lära sig ett nytt språk kräver tid och ansträngning. Språkforskare räknar med att det tar 5–att lära sig ett nytt språk så att man klarar avancerade studier på det främmande språ- ket. För att en individ ska bli aktivt tvåspråkig krävs att modersmålet utvecklas parallellt med inlärningen av ett andraspråk. Enligt skollagen har alla barn och ungdomar lika rätt till en likvär- dig utbildning. I utbildningen ska man ta hänsyn till elever i behov av särskilt stöd. Vi hävdar att barn och ungdomar som kommer till den svenska skolan utan eller med bristfälliga kunskaper i svenska har så- dana särskilda behov. För att få en likvärdig utbildning med svensk- talande elever, måste de således få stöd i sin språkutveckling. Det kan finnas anledning att redogöra för de definitioner av olika språkbegrepp som vi har använt oss av i detta betänkande. Vi har, med anledning av regeringens beslut om ändring i skolförordningarna , använt begreppet modersmål för det språk som är ett barns förs- %N J¤MLIK SKOLA 281 taspråk, dvs. det språk på vilket ett barn har lärt sig tala och förstå eller som har varit barnets vardagliga umgängesspåk. använder vi begreppet förstaspråk som synonym till modersmål, fram- för allt i sammansättningar som förstaspråksundervisning och första- språkslärare. Vi är medvetna om att ett barn ibland har en så komplex språksituation, att det inte är självklart vilket språk som är barnets mo- dersmål. I tveksamma fall får skolan helt enkelt – i samråd med föräld- rarna – avgöra vad som i lagens mening ska betecknas som barnets mo- dersmål. Andraspåk är ett språk som man lär sig som ett främmande språk i det språkets språkmiljö. Svenska blir således andraspråk för en elev med ett annat modersmål, som går i skolan i . Främmande språk är det eller de språk man lär sig i ett annat språks språkmiljö. Engelska, tyska och arabiska är främmande språk för svenska elever och för invandrarelever med andra modersmål. Svenska och svenskinlärning har blivit en viktig symbolfråga i diskus- sionen om invandringen och om invandrarnas integrering i det svenska samhället. Den självklara ståndpunkten att det är viktigt att lära sig svenska om man ska bo och leva i kan leda till att man tappar bort viktiga nyanser både vad gäller vad som är god svenska och vad som i övrigt är viktigt att lära sig och att kunna. Vid en konferens i framförde etnologen bl.a. följande synpunkter på språkinlärning: Långsamt skapas en social representation om inlärning av svenska som ab- solut främsta nyckeln till det svenska samhället. Denna representation är li- ka omöjlig att bevisa som att vederlägga, den har blivit ett allmänt accepte- rat påstående som blivit sanning eftersom den upprepas från en instans till en annan och till slut integreras i vardagen. Att tala en bra svenska blir ett särskiljande medel, un moyen de distinction, precis som bordsskick är i den franska borgerlighet som jag en gång studerade. Om man inte redan som barn lär sig behärska konsten att tala (eller äta) korrekt, om denna konst inte ristas in i kroppen, kan man aldrig riktigt tillhöra den inre kret- sen. Krav på den bra svenskan och på en livslång inlärning blir samhällets försvar mot det främmande. Onekligen måste en högutbildad invandrare behärska majoritetens språk på en nivå som tillåter abstrakt tänkande och komplicerade associationer. Men kärnan i frågan är: vad innebär bra svenska? Rätt syntax, rätt grammatik, rätt uttal, ett rikt ordförråd? Hur kla- rar sig svenskarna med sin engelska? Toleransen mot avvikelser är annor- lunda på hemmaplan än i internationella sammanhang. En bruten engelska har blivit det största världsspråket. Det är inte bara informationsteknologi 282 %N J¤MLIK SKOLA som förändrar kommunikationen i världen, det är också nya språk- och kommunikationsvillkor på individens nivå. Det borde inte vara ett större problem med att man hör på uttal och satsmelodi att en person kommer från , än att den kommer från . Kravet på kunskaper i svenska får inte leda till ett krav på att vara svensk. 3VENSKINL¤RNINGEN ST¶DS AV MODERSM¥LET Det finns avgörande forskningsresultat, både svenska och internatio- nella, som visar att modersmålet har en stor betydelse för inlärningen av ytterligare språk. Språkinlärning kan inte ske bara genom att indivi- den översköljs av ett nytt språk. Inlärningen måste ske med utgångs- punkt i ett språk och i en värld som individen förstår. Inlärning av svenska som andraspråk för barn med invandrarbakgrund underlättas om barnet redan har en kvalificerad utveckling av sitt förstaspråk. Om barnets språk- och begreppsutveckling sker parallellt på modersmålet och andraspråket, utvecklas båda och påverkar och stödjer varandra. Stannar språkutvecklingen upp i det första språket, måste barnet genom det nya språket lära sig både begreppen och orden för begreppen. Ele- ver utan tillräckliga kunskaper i svenska har t.ex. stora problem att brottas med när de i årskurs 7–9 ska ta till sig komplicerade facktexter. Sådana texter innehåller ett ordval och ett språk i övrigt som eleverna knappast har tillägnat sig i vardagslivet eller i umgänget med skolkam- rater. Generellt är det en fördel om eleverna i skolan kan närma sig en ny begreppsvärld och nya kunskaper via sitt modersmål. Om elever med ett annat modersmål än svenska har, eller gradvis ges, möjligheter att tillägna sig nya begrepp på modersmålet är det lättare för dem att sedan överföra begreppen till svenska och att tillägna sig dem på två språk. Barn och ungdomar med ett annat modersmål än svenska, som får möj- lighet att utveckla sitt modersmål parallellt med svenskan, ges möjlig- het att bli kvalificerat tvåspråkiga. Forskningsresultat visar, att om man 191 , A. (1995): %N BRA SVENSKA FR¥N RIMLIGT KRAV TILL F¶RSVARSMEKANISM anförande vid i den 26–, Det mångkulturella – Forskning och framtidsvisioner. %N J¤MLIK SKOLA 283 bara använder sitt modersmål i sociala kontakter, får man inte ett språk som är särskilt användbart utanför den sociala sfären. För att t.ex. kun- na studera på det egna språket eller använda det i kvalificerade yrkes- sammanhang, krävs den typ av begreppsbildning och språkutveckling, som man normalt skaffar sig i skolan. Vi framhåller i +ROCK ELLER M¶TE de många fördelar som det skulle innebära för det svenska samhället, om man tog bättre vara på de möjligheter som finns att få många människor i landet som talar ett eller flera språk förutom svens- ka flytande och som dessutom har det som brukar kallas för kulturkom- petens, dvs. känner sig hemma i flera olika kulturer och miljöer. )DENTITET OCH SJ¤LVK¤NSLA Det är inte lätt att lära sig ett nytt språk. Inlärningen sker, som all annan inlärning, i interaktion med andra och viljan att lära, motivationen och upplevelsen av meningsfullhet, spelar en stor roll. Vi skriver i +ROCK ELLER M¶TE att eleverna också i språkinlärningen måste få införliva kun- skaperna i det nya språket med de kunskaper som de redan har och få känna delaktighet och ta ett eget ansvar för inlärningen. De behöver också få känna sig trygga och väl förankrade i den egna iden titeten, i vilken modersmålet är en viktig del. Omgivningens inställning och at- tityder till det egna modersmålet är därför av stor betydelse. När skolan kräver ett annat språk och framhäver andra yrken och miljöer än de som finns i elevernas omgivning, då kommer elevernas band till den egna bakgrunden att försvagas. utvecklas inte heller band till någonting annat. Detta är fallet för många invandrarbarn såväl som för sameelever och elever i och Malmfälten. I har man lyckats förbättra barnens skolresultat just genom att stärka förbin- delsen mellan barnens värld och förskolans och skolans. Det synsättet, dvs. att skolan måste kunna ta till vara barnens bakgrund i pedagogiska sammanhang, utvecklas närmare av och i boken +ULTUREN SOM SPR¥NGBR¤DA 192 Författarna visar på vikten av att bejaka barnens modersmål och att ge detta status. En rad internationella språkforskare har mer och mer börjat att intressera sig för språkets sociala dimension och det komplexa samspelet mellan språkinlärningen och den sociala omgivningen. 192 , E. & , H. (1997): +ULTUREN SOM SPR¥NGBR¤DA ,¤RANDE I ETT FLERKULTURELLT SAMH¤LLE , . 284 %N J¤MLIK SKOLA För elever med ett annat modersmål än svenska anordnas undervisning i svenska som andraspråk. Ofta betecknas undervisningen som svenska 2, vilket är en olycklig beteckning, eftersom det ibland av elever och föräldrar uppfattas som en gradering, en andraklassvenska. Vi föredrar därför att genomgående använda beteckningen svenska som andraspråk. Målet för undervisningen i svenska som andraspråk är att eleverna ska få lära sig svenska på sina egna villkor. Den ska vara till för alla, som har svenska som andraspråk och bör, liksom , vara obligatorisk för dessa elever. Att svenska som andraspråk är ett särskilt ämne, med en egen kurs- plan, hänger samman med att det är skillnad på att undervisa elever i det egna modersmålet och i ett språk som är ett andraspråk för elever- na. Det ställer speciella krav på undervisningen och därmed också på lärarnas kompetens. Svenska som andraspråk finns som ett reguljärt ämne i lärarutbildningen där det kan kombineras med moderna språk. Svenska som andraspråk ingår också i 1–7-lärarutbildningen. Många lärare som undervisar i svenska som andraspråk har dock inte denna utbildning, eller en relevant fortbildning. En viktig åtgärd är därför att generellt höja kompetensen hos de lärare som undervisar i svenska som andraspråk på alla nivåer i skolväsendet. Det är oroande att det finns tendenser till att svenska som andraspråk tappar terräng i lärarut- bildningen. Det är angeläget att analysera orsakerna till denna nedgång och att ta itu med de problem som är orsaken. Behovet av undervisning avgörs av lärarna i samråd med eleven och föräldrarna. Vi är medvetna om att det finns många invandrarföräldrar som är angelägna om att deras barn lär sig god svenska och tror att det vore bättre för dem att så snabbt som möjligt gå över till den riktiga svenskan. I det läget är det en angelägen uppgift för skolan att hantera svenska som andraspråk så att ämnet i skolan inte framstår som ett and- rahandsval eller någonting som är sämre än svenska som modersmål. Med elever och föräldrar kan man diskutera varför och på vilket sätt det är skillnad på att läsa ett språk som modersmål och som andraspråk och vilken betydelse språkvalet har för betyg och behörighet. Om det är helt omöjligt att övertyga eleven och dennes föräldrar om att det är bättre för honom eller henne att läsa svenska som andraspråk, bör man, enligt vår uppfattning, vara flexibel och försöka hitta en lösning som upplevs som acceptabel av alla parter. %N J¤MLIK SKOLA 285 Många elever med invandrarbakgrund behöver under en kortare eller längre del av skoltiden stöd och handledning på sitt modersmål för att kunna följa undervisningen. Den handledningen bör inte blandas ihop med förstaspråksundervisningen, men självklart ska förstaspråkslärarna vid sidan av sin språkundervisning kunna anlitas som studiehandledare för de elever som behöver sådan handledning. Handledningen handlar också i hög grad om att hjälpa eleverna att förstå svensk kultur och svenskt samhälle. Hemspråkslärare talar t.ex. ofta om att de hjälper barn och ungdomar som har gått i skola utomlands att tolka den svens- ka skolkulturen och synliggöra de krav och förväntningar som skolan har på eleverna. Många krav är självklara för de svenska eleverna, men inte tillräckligt tydliga för många elever med en annan kulturell bak- grund. Behovet av studiehandledning bör avgöras i gemensamma diskus- sioner mellan berörda lärare, eleven och dennes föräldrar. Vi föreslår att skolan ska ha en skyldighet att, i samråd med eleven och dennes föräldrar, för alla elever med ett annat modersmål än svenska upprätta en individuell utvecklingsplan. Utvecklingsplanen, som bör fastställas av rektorn efter samråd med eleven, föräldrarna och berörda lärare, ska innehålla en plan för elevens studier i modersmålet och i svenska som andraspråk. Den bör också ta upp behovet av studiehand- ledning på modersmålet och hur den ska organiseras. Planen bör regel- bundet följas upp och justeras i takt med elevens kunskapsutveckling. Planen och diskussionerna om planen kan fungera som en naturlig kontaktpunkt mellan skolan, eleven och hemmet. Kontakten med för- äldrarna om språkval och språkutveckling ger rektorn och lärarna en utgångspunkt för att ta upp skolans syn på elevens behov av språkstöd både i det egna språket och i svenska. Utvecklingssamtalen kan använ- das som ett forum där också språkfrågor diskuteras. Bra samtal, med tolkhjälp när det behövs, ger förutsättningar för att föräldrarna inte ska känna sig överkörda av skolans beslut eller inte förstår skolans inten- tioner och synpunkter. Det är en dålig grund för ett bra skolarbete om eleverna upplever en konflikt mellan skolans och föräldrarnas krav och synpunkter. Därför är det nödvändigt att etablera en så god kontakt mellan skolan och hemmet, att man kan komma överens om utveck- lingsplanen och eleven kan få stöd för sin språkinlärning både hemma och i skolan. 286 %N J¤MLIK SKOLA Vårt förslag innebär att varje elev i med ett annat mo- dersmål än svenska ska erbjudas god undervisning såväl i det egna mo- dersmålet som i svenska som andraspråk. Undervisningen i modersmål och i svenska som andraspråk måste därför integreras med annan un- dervisning och utgöra en självklar del av skolans verksamhet. Den får inte organiseras så att det kan tolkas som om just denna undervisning sätts på undantag och är mindre viktig än annan undervisning. Eleverna ska inte tvingas att välja mellan språkundervisningen och aktiviteter som av olika skäl är viktiga för dem. De ska inte heller behöva läsa sitt modersmål på obekväma tider. Vi tog i +ROCK ELLER M¶TE upp frågan om de organisatoriska proble- men med undervisningen i hemspråk. Vi menade att diskussionen ofta inte har handlat om vad undervisningen är till för, utan i stället kommit att handla om organisatoriska svårigheter. Vi vill i stället utgå från att undervisningen i sig är mycket viktig för elevens utveckling och läran- de generellt och en nödvändig förutsättning för att gå vidare med and- raspråket. Då måste de organisatoriska frågorna lösas. Men vi menar att det inte går att använda generella modeller för hur detta ska ske eller att fastställa regler, som går att tillämpa i alla tänkbara situationer. Det är stora skillnader på språkgrupper – på antalet elever som talar ett visst språk, på möjligheterna att rekrytera kompetenta lärare och på intresset för språket bland svensktalande elever – för att bara nämna några olik- heter. De lokala skillnaderna är också stora. När det gäller stora kom- muner och stora språk, borde det inte vara några problem varken att organisera lämpliga undervisningsgrupper eller att rekrytera kompe- tenta lärare. Men när det gäller, ur svensk synpunkt, ovanliga språk som få elever talar, måste man hitta individuella och lokalt anpassade lösningar. De generella bestämmelserna bör således vara så flexibla att de inbjuder till okonventionella lösningar. De får däremot inte legiti- mera en underlåtenhet att över huvud taget lösa de problem som kan uppstå. Bestämmelsen om att en kommun inte behöver anordna undervis- ning, om lämplig lärare inte finns att tillgå, bör vara kvar. Inte därför att undervisningen skulle vara mindre viktig för de enstaka elever som talar ett för svenska förhållanden ovanligt språk, men därför att det vore att ställa orimliga krav på enskilda kommuner. Däremot bör be- stämmelsen om att det ska krävas minst fem elever för att kommunen ska behöva anordna undervisning tas bort. En så vid möjlighet till un- dantag från huvudregeln är omöjlig att förena med den vikt som vi ger modersmålsundervisningen. %N J¤MLIK SKOLA 287 Det handlar, enligt vårt sätt att se, om viljan och förmågan att hitta lokalt anpassade lösningar. När det gäller få elever kan man kanske samordna undervisningen mellan närliggande skolor, ordna åldersinteg- rerad undervisning eller ersätta gruppundervisningen med en kombina- tion av enskild undervisning och lärarledda självstudier. När det gäller språk där det är svårt att rekrytera kompetenta lärare kan man t.ex. hitta lösningar genom att ge någon förälder eller anhörig pedagogiskt stöd för att med skolans hjälp undervisa barnen. I vår dialog med lärare och andra intressenter i de här frågorna har man också nämnt elevutbyten, lägerskolor och studieresor som mer okonventionella lösningar. Sådana lösningar bör dokumenteras i den individuella utvecklingsplanen. &LERA " OCH # SPR¥K Vi anser att det bör ges vidgade möjligheter att läsa det språk som, utan att vara elevens modersmål, talas i hemmet eller av nära släktingar, som främmande språk. Möjligheten bör ges inom ramen för valen av B- eller C-språk och ska således kunna vara ett alternativ till tyska, franska eller spanska. Det rör sig således då inte om undervisning i förstasprå- ket, utan om undervisning i ett främmande språk för alla elever som vill läsa språket. I en undervisningsgrupp i exempelvis arabiska, skulle det därigenom kunna ingå dels elever som har svenska som modersmål, dels elever som har ett annat modersmål än svenska, men som har vissa förkunskaper i arabiska t.ex. efter umgänge med arabisktalande släk- tingar. Enligt nuvarande kursplaner för gäller samma mål och krav för undervisningen i B- respektive C-språk, oavsett vilket språket är. Detsamma gäller nuvarande kursplan i hemspråk/annat mo- dersmål än svenska. Dessa kursplaner skulle då tillämpas på fler språk än . Förslaget innebär en betydande breddning av skolans möjligheter att erbjuda språkval och en möjlighet för svensktalande barn att lära sig de språk som talas av många invandrare. Bor man i ett område där många människor talar turkiska eller arabiska, är det inte konstigare att läsa det språket som språkval, än franska eller ryska. Vi föreslår också att kommunernas skyldighet att i som B-språk erbjuda minst två av språken tyska, franska eller spanska ska kunna inskränkas till ett av de tre språken, om man i stället erbjuder ett i kommunen vanligt förekommande invandrarspråk. 288 %N J¤MLIK SKOLA Det är slående i de rapporter och undersökningar som vi har tagit del av när det gäller språkundervisningen för elever med ett annat modersmål än svenska, att det är en bristande kontakt mellan språkundervisningen och annan undervisning. Det finns talrika vittnesbörd om hemspråkslä- rarnas isolering. Deras undervisning blir ofta öar i barnens och ungdo- marnas skolgång och den sker ibland med helt andra pedagogiska för- tecken än undervisningen i övrigt. Lärarna har inte sällan få undervis- ningstillfällen på en skola och pendlar ofta mellan flera skolor. Detta är en omöjlig situation och omöjliggör en integration mellan undervis- ningen i förstaspråk och annan undervisning, liksom ett bra samarbete med skolans övriga lärare. Skolan missar då också möjligheten att ta till vara förstaspråkslärarnas kompetens som brob yggare till en annan kultur och som kulturförmedlare och kulturtolkar. En bättre integrering av förstaspråkslärarna och deras undervisning i skolans övriga verk- samhet förutsätter att de har en kompetens som är likvärdig med andra lärare.