sou · GLB398 · 1998-01-01 00:00:00 — De örtrika barrskogsmiljöerna har dock selektionerats ut som bestånd med SI bättre än eller lika med G28 och totalt barr > 5/10. Fr a är dessa siffror av värde för gransk- ningar i region 2 och 3. 4 Bilaga 4, app. Denna typ har selektionerats ut som barrdominerade (totalt barr > 5/10) bestånd med SI = T10-18 (region 2 och 3) eller SI = T10-T20 (region 4 och 5). Genom att inga data föreligger för att utesluta torv- mark eller fuktig-våt mark finns i detta material tallmossar som ska subtraheras från dessa arealer. Arealen tallmossar på produktiv skogsmark är enligt RT låg. De flesta tallmossar i växtekologisk me- ning är skogliga myrimpediment. Nemorala successionsskogar (ej ädellövdominerade) Typen består av igenväxningsskogar där utgångsläget varit . Vanligen är bestånden lövdominerade. Dynamiskt är en stor del av ekskogarna, vissa av de övriga ädellövskogarna och lövsumpskogarna också nemorala successionsskogar. I ÖSI kan lövskogsmiljöer med olika skogshistoria och dynamik ej skiljas åt. I ÖSI-materialet har triviallövskogar (övrigt löv >= 5/10) selektio- nerats ut. Dessa arealer bör i region 5 fördelas på denna och nedanstå- ende typ. I region 4 kan triviallövsdominerade skogar dessutom tillhö- ra typen boreala successionsskogar. Nemorala sumpskogar (ej ädellövdominerade) I ÖSI-materialet har triviallövskogar (övrigt löv >= 5/10) selektione- rats ut. Dessa arealer bör i region 5 fördelas på denna och ovanståen- de typ. I region 4 kan triviallövsdominerade skogar dessutom tillhöra typen boreala successionsskogar. Ädellövsumpskogar återfinns i ask- almskogar och övriga blandädellövskogar. Bilaga 4, app. Selektioneras ut som bestånd där ädellöv >= 5/10 men där bok ej får vara över 4/10. Enligt RT utgör ek av virkesförrådet av ädla lövträd (, 1996). För enkelhetens skull antas de ekdominerade skogarna arealmässigt utgöra samma andel av de ädellövdominerade skogarna (exkl bokskog). Detta torde ge en viss överskattning - se nästa typ. Den totala ädellövskogens areal torde uppskattas gott med ÖSI. Selektioneras ut på trädslagsfördelningen som bestånd där bok 5/10. Ur denna siffra torde en mycket god skattning kunna göras av den totala förekomsten av bokdominerad skog i . Alm-ask-skog och övrig blandädellövskog Selektioneras ut som bestånd där ädellöv >= 5/10 men där bok ej får vara över 4/10. Enligt RT utgör övriga ädellövträd av virkes- förrådet av ädla lövträd exklusive bok (, 1996). För enkelhetens skull antas ask-almskogar och övriga ädellöv- skogarna arealmässigt utgöra samma andel av de ädellövdominerade skogarna (exkl bokskog). Enligt RT är ask-almskogar och övrig blan- dädellövskog genomsnittligt yngre än ekskogen. Detta bör medföra att för att nå behöver en proportionellt större arealandel täckas av ask-almskog. Den totala ädellövskogens areal torde upp- skattas gott med ÖSI. I ÖSI saknas angivelse av trädslaget gråal. Gråalsskogar kan därför ej selektioneras ut. 6 Bilaga 4, app. Branter, raviner och andra starkt sluttande eller extremt steniga miljö- er kan ej selektioneras ut ur ÖSI-materialet då notering av terrräng- klassningsdata ej varit obligatoriskt. Uppskattningar om förekomster av topografiskt betingade skogsmiljöer gör m h a data från RT. I ÖSI saknas angivelse av markförhållanden eller fältskikt som gör det möjligt att selektionera ut denna typ. Typen täcker förhållandevis små arealer i landet. I ÖSI saknas data om markförhållanden som gör det möjligt att selek- tionera ut denna typ. Typen täcker mycket små arealer i landet. Trädklädda betesmarker (hagmarker) har normalt ej inventerats i ÖSI. Det bör dock påpekas att en hagmark som ej hävdats över- går i markslaget skogsmark. Dessa kan finnas såväl på betesmark som på skogsmark. Några data i ÖSI som gör att denna typ kan selektioneras ut finns ej. Busksnår på skogsmark finns normalt under huggningsklassen kalmark. Bilaga 4, app. Några felkällor och övriga bearbetningar av datamaterialet Eftersom trädslagsfördelningen använts för selektionen av olika skogsmiljöer bortfaller den del av kalmarken som ej har ett slutet plantskikt. Detta innebär att data saknas för uppskattningsvis mellan av de ÖSI-inventerade arealerna. En mindre del av de barrdominerade skogarna har angivits med andra ståndortsindex än för tall och gran, t ex björk, ek, bok och con- torta. Vi har ansett det svårare att dra generella slutsatser om marktill- ståndet ur dessa bestånd varför de utelämnats i sammanställningen. En viktig del av analyserna har varit att få fram uppgifter om mycket gamla bestånd. Existensen av sådana visar att det är biologiskt möjligt för skogsmiljöerna att utvecklas till höga åldrar. Det är skör- dandet av skogen som medför att de är så sällsynta. En jämförelse med RT har gjorts för att få ett mått dels på arealav- vikelser, dels på den förändring i t ex skogsåldrar som skett som gått sedan ÖSI gjordes. Att använda ÖSI i naturvår- den.-Skaraborgsnatur 22:10-17 , , , A. & , S. 1996. Till- gångar och utnyttjande samt framtida utveckling i några om- råden. - Skogforsk, och . Instruktion för datainsamling vid översiktlig skogsinventering och skogsbruksplanläggning 1992. Instruktion för datainsamling vid inventering av nyckelbiotoper. Bilaga 4, app. Appendix D Nyckelbiotopsinventeringen (NBI) som underlag för bedömning av skyddsbehovet 1 Vad är NBI Nyckelbiotopsinventeringen ä r en inventering (kartering) av områden där rödlistade arter finns eller misstän ks finnas (1992). Inventeringen bedrivs på all pri vat mark som hö r till små- skogsbruket (fastigheter under 5000 ha). I nyckelbiotoper registreras areal, markslag, markfuktighet, vegetationstyp (enligt Hä gglund & 1984), ålder, trädsla g (alla arter), virkesförrådets trädsla gs- fördelnin g (dominerande trädsla g), före komster av grova träd, bus k- skikt, typ av nyckelbiotop (50 olika). För varje nyckelbiotop görs dessutom en klartextbeskrivning. Dessutom är en män gd administrati- va data kopplade till objektet. I NBI registreras dessutom bestånd med vissa naturvärden. För denna kategori registreras inga beståndsdata varfö r dessa ej kan sorte- ras i kategorier. En klartextbeskrivning finns dock ä ven fö r bestånd med vissa naturvärden. Totalt berä knas 60 000 till 80 000 nyckelbiotoper finnas i hela , all skogsmark, alla ä garkategorier. Därtill kommer ett nå got mindre antal objekt med vissa naturvärden. Baserat på d e färdi gin- venterade kommunerna kan den totala arealandelen nyckelbiotoper av den produktiva skogsmarken uppskattas. Vi vill här framhålla att inga uppgifter tagits fram från region 1. Det är på delobjektsnivå som biologiskt relevanta data finns att få. Nyckelbiotopsinventeringen ger uppgifter om män gden värdefulla biotoper fördelat på de oli ka skogsmiljöer. N yckelbiotoper är kärnor med hö g biodiversitet av hö gsta betydelse för arbetet med skydd av skog. 2 Bilaga 4, app. Användningen av NBI i bristanalysen ger ett mått på om det fram- räknade skyddsbehovet av olika skogsmiljöer motsvaras av konkreta skogsbestånd att skydda i det svenska skogslandskapet. 2 Indelning av NBI-data i olika skogsmiljöer I sammanställningen av NBI-data har alla nyckelbiotoper hörande till region 1 exkluderats. Dels är andelen privatskog hörande till små- skogsbruket liten, dels är andelen skydda produktiv skogsmark avse- värt högre än andra delar av landet. I NBI återfinns sena successionsstadier, brandfält och lövbrännor hörande till denna typ. H yggessuccessioner och skötta yngre bestånd tillhör det vardagliga skogslandskapet. Bestånd tillhörande denna kategori har selektionerats ut som: Brandfält (region 2+3: SI > T18, region 4+5: SI > T20) Lövbränna Lövrik barrnaturskog (region 2+3: SI > T18 och SI < G28, region 4+5: SI > T20) Barrskog (region 2+3: SI > T18 och SI < G28, region 4+5: SI > T20) Barrnaturskog (region 2+3: SI > T18 och SI < G28, region 4+5: SI > T20) Icke brandbenägna boreala skogar (borela sumpskogar) I NBI återfinns normalt endast bestånd med hög ålder här. I denna grupp har nyckelbiotoper hörande till följande typer och villkor se- lektionerats ut: SOU 1997:98 Bilaga 4, app. Myr- och skogsmosaik Örtrika bäckdråg (barr > 5/10) Källpåverkad mark (barr > 5/10) Naturlig skogsbäck (barr > 5/10) Lövrik barrnaturskog (region 2+3: SI >= G28, region 4+5: alla be- stånd) Barrskog (region 2+3: SI >= G28, region 4+5: inga bestånd) Barrnaturskog (region 2+3: SI >= G28, region 4+5: inga bestånd) I NBI återfinns främst gamla tallbestånd i denna kategori. Dessa har selektionerats ut som: Brandfält (region 2+3: SI =< T18, region 4+5: SI =< T20) Barrskog (region 2+3: SI =< T18, region 4+5: SI =< T20) Barrnaturskog (region 2+3: SI =< T18, region 4+5: SI =< T20) Nemorala successionsskogar (ej ädellövdominerade) I NBI återfinns igenväxningsmarker med äldre lövträd (t ex hamlade träd eller gamla ekar) eller rik tillgång på död ved i denna kategori. I sammanställningen av NBI-data har dessa skogar delats i två kategori- er där den första är mera präglad av den tidigare hävden. Trädskiktet kan vara av 1. Icke brandbenägna boreala skogar olika slag. Denna typ har selektionerats ut som: Den andra typen är sluten och domineras av trivial- lövträd. Vissa bestånd kan sakna spår av tidigare hävd eller betesstör- ning. Denna typ har selektionerats ut som: 4 Bilaga 4, app. Nemorala sumpskogar (ej ädellövdominerade) I NBI återfinns i denna kategori äldre bestånd, ofta med stor andel död ved och gamla träd. Typen har selektionerats ut som: Örtrik allund Alsumpskog Lövsumpskog Strandskog (gråal < 5/10) Örtrika bäckdråg (barr =< 5/10) Källpåverkad mark (barr =< 5/10) Naturlig skogsbäck (barr =< ) I NBI klassas hit äldre, slutna bestånd med förekomst av gamla träd eller rik förekomst av död ved. Igenväxningstyper klas- sas troligen mest som lövskogslund. Typen har selektionerats ut som: Ädellövnaturskog (ek >= 5/10 eller bok + ek >= 5/10 där ek >= bok) Sekundär ädellövnaturskog (ek >= 5/10 eller bok + ek >= 5/10 där ek >= bok) Ädellövskog (abiotiska faktorer) (ek >= 5/10 eller bok + ek >= 5/10 där ek >= bok) Hedädellövskog (ek >= 5/10) eller ek >= bok) I NBI klassas främst äldre bokskogar som nyckelbiotoper eller med inslag av gamla träd. Typen har selektionerats ut som: Bilaga 4, app. Ädellövnaturskog (bok 5/10 eller bok + ek > där bok ek) Sekundär ädellövnaturskog (bok 5/10 eller bok + ek > där bok ek) Ädellövskog (abiotiska faktorer) (bok 5/10 eller bok + ek > där bok ek) Hedädellövskog (bok 5/10 eller bok ek) Ask-almskog och övrig blandädellövskog I NBI klassas i denna typ örtrika slutna skogar med före- komst av gamla träd eller rik förekomst av död ved. Typen har selek- tionerats ut som: Ädellövnaturskog (bestånd där ek + bok 5/10) Sekundär ädellövnaturskog (bestånd där ek + bok 5/10) Ädellövnaturskog (abiotiska faktorer) (bestånd där ek + bok 5/10) Ädellövsumpskog I NBI återfinns fr a bestånd med grova träd och rikligt med död ved i denna typ. I NBI har denna typ selektionerats ut som: Strandskog (gråal >= 5/10) Detta är typer på svårframkomlig, starkt sluttande eller stenig terräng. Trädskiktet kan vara av olika slag men lövandelen är normalt hög. är ett viktigt trädslag på ytor med tunna jordlager. I samtliga re- gioner är typen av refugial typ. I fungerar de som betes- och brukningsrefuger. Sydsluttningar i östra har dock relativt hög brandfrekvens. I den boreala regionen utgör de i motsvarande 6 Bilaga 4, app. mån ofta brandrefuger. I NBI återfinns dessa typer spridda över hela landet och i många olika skepnader. Topografiskt betingade skogs- miljöer har selektionerats ut som: Ravin sprickdal Åsgranskog Kanjondal NBI är den enda källan för att få en uppfattning om förekomsten av denna skogsmiljö. Typen bestäms av edafiska förhållanden och är knuten till sedimentära kalkrika bergarter eller mycket kalkrik gröns- ten. I NBI återfinns denna typ som Kalkbarrskog NBI är även för denna typ enda källan att få arealuppgifter. Den före- kommer främst i kustnära sandområden men även på fossila sanddy- ner i inlandet. Runt finns för världsdelen viktiga förekoms- ter av sandbarrskog av nemoral och boreal typ. I NBI återfinns typen som Sandbarrskog. Hagmarker inventeras normalt ej i NBI. Det material som trots detta finns i datamaterialet om hagmarker bedömer vi vara för ofullständigt för att göra några beräkningar från. Bilaga 4, app. Även denna typ finns till stor del på betad mark som ej inventeras av NBI. Många övergångsregioner mot skogsmark och marker med svag produktion av edafiska eller klimatiska skäl tillhör dock denna typ. Typen har selektionerats ut som: 3 Ej använda nyckelbiotopstyper Vissa nyckelbiotopstyper har ej använts då de är relevanta för våra beräkningar. Punktobjekt som enstaka grova träd saknar areal. Fuktig ängsmark, löväng och hagmark har ej medtagits i analysen då dessa nyckelbiotoper är hävdad mark som normalt ej inventeras av NBI. Betad skog omfattas normalt av NBI men svårigheten att lokalisera denna typ är stor varför arealuppskattningar blir osäkra. Rikkärr, kalkkärr och småvatten är definitionsmässigt ej skogsmark. Bestånd med idegran täcker mycket små arealer och har ej inkluderats då de ej enkelt passar in i de skogsmiljöer vi redovisar i. 4 Hur arealen nyckelbiotoper räknats fram Eftersom NBI ej är slutförd måste en uppskattning av den totala area- len nyckelbiotoper och arealens fördelning på ovanstående skogsmil- jöer göras. För detta ändamål sammanställdes allt befintligt datalagt material från NBI i en databas. 8 Bilaga 4, app. För de färdiginventerade kommunerna beräknades länsvis en siffra på den andel av den totala arealen produktiv skogsmark som nyckel- biotoperna utgör. För kommunerna användes normalt värden på pro- duktiv skogsmark från lantbruksräkningen (LBR 92) och den allmän- na fastighetstaxeringen (AFT 92), ibland korrigerade med uppgifter från NBI-ansvariga i respektive län. Arealen produktiv skogsmark i länen bedömdes vara ett medelvärde av uppgifter från LBR 92, AFT 92 och Riksskogstaxeringen (1990 94?). Den totala arealen NBI ex- trapolerades fram m h a den andel som erhölls från de färdiginvente- rade kommunerna. Andelssiffrorna avrundades och korrigerades i något fall någon tiondels procent upp eller ner beroende på att icke representativa kommuner inventerats. För att få ett mått på hur den beräknade totalarealen fördelar sig på de ovan angivna typerna användes respektive läns hela material, även från icke färdiginventerade kommuner. De olika typernas arealandel av det totala inventerade materialet räknades fram, län för län. Den beräknade totalarealen nyckelbiotoper i respektive län fördelades sedan enligt typernas andel. Slutligen summerades de olika typerna samman regionvis. NITARE, J. & , M. 1992: Nyckelbiotoper kartläggs i nytt projekt vid . - Svensk Bot. Bilaga 4, app. Jämförelse av nyckelbiotopsinventering och lövskogsinventering i kommun, en fallstudie Nyckelbiotoper ä r definitionsmässi gt avgränsade för att där finns eller misstän ks finnas rödlistade arter. De är däre mot inte planmässi gt av- gränsade för att rödlistade arter i o mrådet s ka kunna leva kvar. Fö r att bevara biodiversiteten fordras normalt (om det är biotop mässi gt mö j- ligt) att delar av omgivningen skyddas eller restaureras. Under har det flerstäde s bedrivits annan inventering av naturvårdsob jekt inom ramen för oli ka typer av natur- vårdsplanerin g. Exempel på sådana in venteringar är in ventering av lö vskogar (t ex Appelqvist, 1994), inventering av ädellö vskogar (t ex 1985) eller inventeringar för upprättan- de av kommunala naturvårdsprogram (Hultengren 1991). De avgränsnin gar av objekt som utförts unde r dessa inventeringar ä r gjorda på andra grunder än de i n yckelbiotopsinventeringen. Vanli- gen är ob jekten avgränsade så att sa mmanhän gande flak av samma eller liknande beståndst yper tas med. I arbetet med att skydda natur- värdena i viktiga skogsbestånd är det sannoli kt att hela eller delar av dessa flak skulle omfattas av skydd. I skyddet av nyckelbiotoper bör detta i mån ga fall leda till att större areal än s jäl va nyckelbiotopen skyddas. I andra fall är detta inte mö jligt, nyckelbiotopen ligger kan- ske i ett å kerlandskap eller på en ö. För att få ett mått på den fa ktor som nyckelbiotoperna kan skalas upp i ett verkligt skyddsarbete har därför jä mförelser med andra underlag gjorts i nå gra geografiska om- råden. Jämförelserna har gjorts m h a GIS. Det faktum att skyddsarbetet kommer att omfatta större ob jekt än den avgränsade n yckelbiotopen medför oc kså att andra s kyddsformer blir nöd vändi ga än de so m ges av nyckelbiotopernas areal. 2 Bilaga 4, app. anges fördelningen av arealmätta nyckelbiotoper. Storleksklas- serna är valda så att klassen upp till 0,5 ha avser områden där generell hänsyn kan tas (SVL §30), intervallet 0,5 till 5 ha omfattar enligt SKS beslut de områden som kan komma i fråga för biotopskydd (enligt NVL §21) och slutligen de områden som är större än 5 ha vilka såle- des kan bli föremål för reservatsskydd (enligt NVL §7). Det ena syftet med studien är att få ett exempel på med vilken faktor som nyckelbiotopernas areal bör skalas upp i ett verkligt skyddsarbe- te. Detta för att få ett mått på vad den kända tillgången av nyckelbio- toper kan resultera i för areal att säkerställa. Det andra syftet med denna studie är ge ett exempel på hur nyckelbi- otoper i olika storleksklasser flyttas till andra storleksklasser vid ett verkligt skyddsarbete. Detta får kostnadsmässiga följder då ingen ersättning utgår för områden som omfattas av generell hänsyn. Tabell E1: Arealmätta nyckelbiotoper nedan fjällnära gränsen, fördelning i storlek- sklasser (data tillgängliga ) Total areal, ha <0,5 ha <0,5 ha Bilaga 4, app. 2 Metodik - allmänt Fö r att utför a berä kningarna fordras så väl di gitaliserade nyckelbio- topsdata som andra digitaliserade underlag. skulle det vara mö j- ligt att göra endast för et t antal västs venska kommuner och lä n och här studeras endast kommun. Fö r arbetet används lä mpligt GIS-program där n yckelbiotopsin- venteringen och den andra inventeringen lä ggs i var sitt skikt. Genom användnin g av skiktens topologi fås arealer a v gemensamma och skil- da ytor. Tre olika fall är möjliga vid jämförelsen: 1 - nyckelbiotopen berör annat ob jekt (här fås dire kt ett storleksför- hållande mellan objekttyperna) 2 - nyckelbiotopen berör ej objekt (här fås in gen jä mförelsesiffra men nyckelbiotopen tas med för sammanlagd jämförelse) 3 - annat objekt berör ej n yckelbiotop (här tas endast ob jekt från de två hö gsta värde klasserna med, här fås in gen jä mförelsesiffra på ob- jektsnivå men objektet tas med för sammanlagd jämförelse) Dessa ytors förhållande till varandra ger en storleksfaktor mellan de båda in venteringarna. Denna storleksfaktor berä knas ä ven för n yckel- biotopernas storleksklasser var för sig. 3 Jä mförelse med lövskogsinventering i kommun Skö vde kommun är en medelstor sydsvensk kommun (landareal 67 191 ha, skogsareal 25 360 ha (Lantbruksrä knngen 1992)) med olika landskapstyper som å kerbygd, lö vrika sluttningszoner och blandad barrskogsbygd. 1991 utfördes en naturin ventering av kommunens lö vskogar (1991). Totalt registrerades där vid 325 olika lö vskogsobjekt med en sammanlagd areal av 4605 ha. I de fyra naturvärdes klasser som användes fördelar si g objekten på klass 1 4 Bilaga 4, app. - 911 ha, klass 2 - 1343 ha, klass 3 - 1568 ha och klass 4 - 784 ha. Klass 1 har högsta naturvärde. Minsta bestånd som tagits med har varit 2 ha om inte indikationer på höga naturvärden framkommit vid flygbildstolkning eller på annat sätt. Merparten av landets registrerade nyckelbiotoper är i storleksklassen 0,5-5 ha. Resultatet av jämförelsen mellan lövdominerade nyckelbio- toper och objekt från lövskogsinventeringen i den del av kommun som nyckelbiotopinventerats visar att mer än hälften av de nyckelbiotoper som avgränsats med en yta mellan 0,5 och 5 ha omges av större eller mindre lövskogsbestånd i naturvärdesklasserna 1 och 2 enligt lövskogsinventeringen (tabell E2 och E3). Detta innebär att ett skydd av naturvärdena i nyckelbiotoperna kommer att omfatta objekt som är större än 5 ha i de flesta fall. En ganska liten del av nyckelbiotoperna, såväl antals- som arealmässigt, är mindre än 0,5 ha. Dessa förefaller, av studien i kommun att döma, att i mindre grad omges av värdefull skog. Den areal värdefull lövskog som omger de lövdominerade nyckelbiotoperna medför att man vid ett säkerställandearbete i kommun har att räkna med en areal som är mer än 5 gånger så stor som nyckelbiotopernas areal. I studien har ej omgivande lövskogar tillhörande naturvärdesklas- serna 3 och 4 tagits med i dessa beräkningar. I ett arbete med att re- staurera naturvärden kan även sådana bestånd bli aktuella. För "områden med vissa naturvärden" har motsvarande beräkningar ej gjorts. Bilaga 4, app. Tabell E2: Lövdominerade nyckelbiotoper / Objekt i lövskogsinventeringen /del av kommun. Berörd lövskog har ej beräknats för objekt med vissa naturvärden. Som skyddsvärd nyckelbiotopsskog har räknats lövskogsobjekt tillhörande naturvär- desklass 1 och 2 med nyckelbiotoper samt övriga övriga nyckelbiotoper. Till detta kommer objekt med vissa naturvärden samt lövskogsobjekt som bedömts tillhöra de båda högsta naturvärdesklasserna i vilka man ej funnit nyckelbiotoper. Nedan visas nycekelbiotopernas fördelning i olika storleksklasser före och efter medtagande av berörd lövskogsareal. Endast lövskog tillhörande de båda högsta naturvärdesklasserna har medtagits. Areal Nyckelbiotoper, ha Areal Vissa Naturvärden, ha Areal berörd lövskog klass 1/NB Areal berörd lövskog klass 2/NB Areal berörd lövskog klass 3/NB Areal berörd lövskog klass 4/NB Jämförelse mellan objekt från lövskogsinventeringen och lövobjekt i NBI i del av kommun 0,5 - 5 ha 6 Bilaga 4, app. & , C. Lövskogar i kommun. - , kommun. Appelqvist, T. & , O. 1997. Ädellövskogar i - en länssammanställning. - i (i manus). Appelqvist, T., , O. & , L. Inventering av ädellövskog. - Naturinventeringar i . Hultengren, S. 1991. Skogsstatistisk årsbok 1995.