sou · GLB3139 · 1998-01-01 00:00:00 — Däremot menar hon att det på rent empiriska grunder finns anledning att utgå från att de praktiska erfarenheterna av att vårda människor, och då framförallt barn, genererar andra attityder och synsätt än om sådana praktiska erfarenheter saknas (, 1994). Det är inte bara mammornas och pappornas egna förväntningar som har betydelse för fördelningen mellan förvärvsarbete och hemarbete. Också omgivningens reaktioner påverkar. Vissa undersökningar tyder på att negativa attityder hos chefer och överordnade utgör stora hinder för pappor som vill ta ut föräldraledighet (t.ex. Pappagrup- pens slutrapport, 1995). Enligt en undersökning som b ygger på enkätsvar från drygt två tusen kvinnor och män som har varit föräldralediga möttes dock dessa män överlag av positiva reaktioner från sina chefer (, 1997:152). Det är till och med en större andel av männen än kvinnorna som uppger detta. Sju av tio kvinnor och män i professionella yrken hade, enligt undersökningen, fått någon form av positivt gensvar från sina överordnade. Bara var tionde hade mött negativa reaktioner (resten möttes inte av någon reaktion alls). Detta gällde såväl kvinnor som män. Bland tjänste- männen uppgav en större andel av männen än av kvinnorna att de fått positiva gensvar från ledningen (respektive ). Negativa reaktioner mötte av männen och av kvinnorna. Bland arbetarna fick cirka hälften av kvinnorna () och av männen någon form av positiv reaktion. Inte heller möttes männen i nämnvärt större utsträckning än kvinnorna av negativa reaktioner från sina arbetskamrater. Mindre än var tionde man i de tre kategorierna uppgav att han har råkat ut för negativa reaktioner. För kvinnorna hände detta än mer sällan (Tyrkkö, 1997:151). undersökning visar att män som tog ut föräldrale- dighet inte bemöttes med negativa attityder från överordnade eller arbetskamrater i någon större utsträckning. I samma riktning pekar en mindre undersökning av postanställda män som varit föräldralediga Fördelningen mellan förvärvsarbete och hemarbete (Ramirez-Thimerdal, 1997). Huruvida samma sak också skulle gälla män som har valt att inte ta ut någon föräldrapenning kan vi förstås inte på grundval av nämnda studier uttala oss om. Men man kan nog ändå hävda att resultaten tyder på att mäns eventuella farhågor för att de ska straffas om de stannar hemma med sina barn är överdrivna. Våra intervjuer indikerar samma sak. Möjligen undantagen är det ingen av de (före detta) föräldralediga papporna som nämner att de blivit utsatta för negativa reaktioner från sin arbetsgivare eller arbetskamrater. Å andra sidan finns det forskningsresultat som tyder på att män- nen (men inte kvinnorna) faktiskt förlorar i löneutveckling om de tar ut föräldraledighet (m.fl., 1996). Samma sak gäller kvinnor som är frånvarande av andra skäl än föräldraledighet. De kvinnorna förlorar i samma utsträckning som männen. Resultaten ställer teorin om humankapital ifråga – enligt denna borde ju all frånvaro drabba lika – och detta föranleder författarna att formulera den så kallade signaleringsteorin. Hypotesen är att kvinnorna inte förlorar i lön när de är föräldralediga eftersom detta inte signalerar något om deras vilja att göra karriär (nästan alla kvinnor är hemma med barn). Föräldraledighet för männens vidkommande skulle däremot just signalera brist på karriärvilja. Det kan finnas en oro för vad som ska hända på arbetet – befogad eller obefogad – som avhåller en del män från att dela föräldraledig- heten med sitt barns mamma. De intervjuade blivande fäderna som inte tänkte ta ut någon sammanhängande ledighet hänvisar just till sina arbeten. De tror inte att det skulle gå att vara borta från arbetet . Framförallt är de rädda för att de skulle förlora den tjänst de har om de var föräldralediga . Jag är gärna hemma. Jag skulle inte ha något emot att vara hemma , så länge det fungerar med jobbet. Men det fungerar inte med jobbet. Maximalt Jag ska försöka vara hemma så mycket som möjligt, utan att riskera jobbet. Och den gränsen den märker jag ju själv. Och man vill ju inte bli ersatt med någon annan. Men farhågan eller risken att missa sina karriärchanser och bli ersatt med någon annan är inte något som bara gäller män. Också för kvinnor är det ur arbets- och karriärsynpunkt riskfyllt att vara hemma med sina små barn. till exempel hade till sin stora besvikelse blivit omplacerad till andra arbetsuppgifter när hon kom tillbaka från sin föräldraledighet. Men kanske är det särskilt beslut om deltidsarbete som får kvinnor att reflektera över konsekvenserna. För till exempel var det just arbetets krav som förklarade att hon från att ha arbetat deltid på , gick tillbaka till heltid. Hon upplevde att det inte fungerade att arbeta deltid om man har den typen av ambitioner och den typen av jobb som jag har. Av de heltidsarbetande småbarnsmödrarna i vår enkätundersökning är det två tredjedelar som, liksom , motiverar detta med att det i deras yrke är nödvändigt att jobba heltid. Det är knappast för att kvinnorna riskerar mindre än männen i form av karriärer som de arbetar deltid i så stor utsträckning. Troligare är att det handlar om identitet och prioriteringar. som arbetar i databranschen tror – precis som i citatet ovan – att hennes karriär kommer att bli lidande när hon efter sin föräldraledighet ska börja arbeta deltid. Detta utgör dock – till skillnad från – inget avgörande hinder för . ... i största allmänhet på mitt jobb så tror jag att man inte riktigt räknas när man inte jobbar full tid. Där ska man jobba mer än full tid. Så det kommer nog att bli en del struligheter och kon- troverser att man inte riktigt hänger med. Så jag tror att det kommer att bli jobbigt för mig. / / Man kan möjligtvis behålla sin position men man kan inte göra karriär. Det är uteslutet som jag ser det. Det finns de som har försökt, jag har sett exempel på det, men det slutar alltid med att de får gå tillbaka till någon läg- re tjänst. Jag tänker inte ens försöka. Jag tänker göra karriär se- dan eller så. En blivande mamma resonerar på ungefär samma sätt. Säger man att jag kan inte vara chef på , då får jag väl göra något annat då (skratt). Karriären är för mig inte lika viktig längre för jag har gjort [karriär] under ... . Slitit och hållit på. Nått en bra position inom det företag där jag jobbar. Det är inte så viktigt för mig. Det viktiga är att jag har ett jobb som jag trivs med. Om negativa attityder och karriärbrott drabbar kvinnor och män i lika stor (eller liten) utsträckning, spelar arbetsplatsen in på ett annat sätt. Män som arbetar i mansdominerade yrken utnyttjar föräldraförsäk- ringen i mindre utsträckning än män i kvinnodominerade yrken. Också siffror visar att en större andel män i offentlig sektor, än i privat sektor, tar ut föräldraledighet. Manliga förskolelärare och fritidspedagoger ligger i topp, följda av bibliote- karier, sjukgymnaster, sjuksköterskor och barnskötare. Lantbrukare och skogsbrukare är de yrken som minst tycks befrämja pappaledig- het (, Statistisk . I kapitel två visade vi att jobbet i allmänhet betyder mycket för kvinnor. En stor majoritet svarar att de skulle förvärvsarbeta även om Fördelningen mellan förvärvsarbete och hemarbete det inte var ekonomiskt nödvändigt och en majoritet uppger också att jobbet är ett stort intresse för dem. Dessa svar antyder att arbetsori- enteringen bland kvinnorna var lika stark som den hos männen. Ändå tycks det som om många kvinnor – på ett annat sätt än flertalet män – kan tänka sig att inte prioritera sina yrkesliv, åtminstone i deras liv. Delvis oberoende av kvinnans och mannens relativa inkomster förefaller familjen, eller kanske rättare barnen, väga tyngre för kvinnorna än för männen under vissa skeden Vare sig detta bäst förklaras med kvinnans socio-sexuella position (, 1991), eller med moderskapets roll i konstruk- tionen av en kvinnlig identitet (Fenstermaker Berk, 1985), visar denna skillnad på otillräckligheten i såväl den ekonomiska teorin, som teorin om relativa resurser (se kapitel 1). Ekonomisk rationalitet och maktresurser En av de allra vanligaste hypoteserna i diskussioner om varför det är mammor och inte pappor som tar ut föräldraledighet och går ner på deltid är att detta beror på männens större inkomster. Det räcker inte med jämställda attityder. Också ekonomiska realiteter spelar in. Som vi tidigare sett är detta argument väl förankrat i ekonomiska teorier om hushållens handlade som säger att det för hushållet är mest effektivt att den som tjänar mest också förvärvsarbetar mest (se kapitel 1). Även om det gäller en kortsiktig rationalitet, ger Riksförsäkrings- verkets beräkningar ett visst stöd till hypotesen att fördelningen styrs av ekonomisk rationalitet (Statistisk . De visar till exempel att pappor med låga löner är de som i genomsnitt tar ut flest dagar (mot 44 för pappor med medelhöga löner), medan mammor med höga löner tar ut färre dagar än mammor med medelhöga löner (). Ekonomiska överväganden spelade också in för många av våra intervjupersoner. Mannens högre lön utgjorde ett vanligt motiv till att mamman tog ut det mesta av föräldraledigheten eller gick ner i arbetstid. Men oftast utgjorde detta bara ett av flera motiv. När till exempel förklarade varför det var hans hustru som gått ner på deltid hänvisade han förvisso till hushållsekonomin, men också till att arbetet betyder mera för honom än för henne. Han stormtrivs på sitt arbete och han tror att jobbet är viktigare för honom än för . jag tror inte att [jobb] kanske har samma rang som för mig. Det är för att jag tror att hon värdesätter barnen och famil- jen mera egentligen. Jag värdesätter dem också, men jag är inte hemma från jobbet om jag inte absolut måste. Det tror jag i och för sig att inte heller är, men hon har nog en annan in- ställning. Pengar är inte allting och det är det ju inte heller men det är ju det man lever av. På frågan om han tror att hans hustru skulle hålla med honom svarar han: Om man ska vara kall och räkna pengar, så tjänar jag mycket mer än hon, och det är viktigare att jag är på jobbet än att hon är det, om man bara ser så, pengar till att betala räkningarna. Men annars tror jag att hon tycker att hennes jobb är lika mycket värt som mitt, och det är det ju också. Det viktiga är att båda trivs. Jag tror inte hon håller med mig där, om att jag tycker att mitt är viktigare. Det tror jag inte. Hans hustru anser att bådas jobb är precis lika viktiga. I några familjer var det arbetslöshet som låg bakom fördelningen. Hos det unga paret hade mannen ett jobb men inte kvinnan. Då framstod det som självklart att det var hon som skulle vara hemma. och hans sambo var båda arbetslösa när deras första barn föddes. Anledningen till att det blev som stannade hemma med barnen var enligt att hans chanser att få ett jobb var större än hennes. Från början var båda arbetslösa, och då låg det ju lämpligast på hennes sida, för det är svårare för henne att få ett jobb med ett litet barn än vad det är för mig att få ett jobb. För familjen verkade arbetslösheten i motsatt riktning. I samband med det första barnets födelse blev Bo arbetslös. Eftersom , som var hemma med barnet den , hade ett jobb blev det Bo som använde sin ofrivilliga arbetslöshet till att vara föräldraledig. När barn nummer två föddes var det istället som tog ut så gott som all föräldraledighet. Också då spelade arbetslöshet in, fast var det som saknade jobb. För familjen blev den potentiella inkomstförlusten avgörande både för fördelningen av föräldraledighet och för att det var som gick ner på deltid. Paret delade på föräldaledigheten för det första barnet. var hemma och hennes man . När det andra barnet kom blev proportionerna annorlunda. Då var hemma och i tre. Förändringen berodde inte på att inte ville vara hemma med det andra barnet. Men familjen klarade det inte ekonomiskt. förlorade betydligt mer på att vara hemma än , Fördelningen mellan förvärvsarbete och hemarbete eftersom han tjänar mycket mer. Och även när var föräldra- ledig var det svårt att få ekonomin att gå ihop. Vi hade det jättetufft alltså när jag var hemma. Jag fick väl ut fy- ra och fem Vad är det för något? Vi hade ju hyra och vi har ju inga bidrag och vi har studielån och pendlar. tjänar ganska bra men jag har ju jättedålig lön och jag hade jät- tedålig föräldrapenning. Så det var tufft, helt klart, när jag var hemma. Han skulle också ha kunnat jobba och kanske vara ledig . Men genom att han tjänar mer man måste ju ta den som har bäst lön. Ekonomiska överväganden finns alltså med i bilden även om de sällan ensamma avgör fördelningen. Ett citat från intervjun med fångar blandningen av motiv. Vi pratade om pappaledigt och så men han jobbade ju som säljare då också, och vi kom nog fram till att det var dyrt och på något vis nej, det är väl på något sätt vad jag sade förut. På något sätt kände man att han ville nog inte riktigt. Det är inte bara pengar det handlar om. Riktigt så enkelt är det inte. Att beslutet om föräldraledighet och deltid inte uteslutande (eller främst) bestäms på ekonomiska grunder visar sig också i att det nästan aldrig blir något totalt rollbyte i de fall kvinnan tjänar mest (jfr , 1993, Hochschield, 1989). Normativa föreställningar om kön tycks inverka mera på människors handlande än den ekonomiska rationaliteten. Några intervjuer med blivande föräldrar illustrerar detta. I två av paren tjänar kvinnan mer än sin make. Ändå avser inte mannen att vara föräldraledig . och är ett exempel. Hon tjänar flera tusen mer än han, och de har räknat ut att de kommer att förlora ganska mycket ekonomiskt på att hon är hemma. Ändå är det som planerar att vara hemma första året. ska också vara hemma sedan, men det är inte bestämt hur . sätter sin önskan att vara hemma i samband med att hon ska amma barnet. i och med att man förhoppningsvis kan amma . Det vet man ju inte heller, man kanske inte kan amma, man kanske inte tycker att det är något roligt, eller så har man inte mjölk så det räcker. Men förhoppningsvis så kan man amma barnet och göra det . Och är det ju mest praktiskt att jag är hemma . Det finns undersökningar som pekar på att familjer där mannen har tagit ut föräldraledighet inte har förlorat nämnvärt mycket ekono- miskt (Jalmert och Vrysela, 1992). Om detta också skulle gälla familjer där mannen inte varit hemma med barnen vet vi inte. Vid normala LO-löner är dock den ekonomiska förlusten försumbar (se Bekkengen, 1996). Ändå tyder våra resultat på att löneskillnaderna mellan kvinnor och män stärker de rådande mönstren även om pengar långt ifrån utgör det enda eller avgörande motivet bakom familjers sätt att organisera arbetet. Kvinnors maktresurser och mäns familjeliv Kvinnor med samma utbildning, yrkesstatus och inkomst som sina män tycks ha ganska goda möjligheter att påverka sina män att ta större ansvar för omsorgen för barnen. En något större andel män i likalönefamiljer tog till exempel ut mer än en tiondel av föräldra- ledigheten, än i de där mannen tjänar mycket mer än sina hustrur (). Och det är betydligt vanligare att de förstnämnda männen lämnar och hämtar sina barn på dagis. lika ofta eller oftare än sina hustrur eller sambor, mot av dem som tjänar betydligt mer (se tabell 16 nedan). Önskar kvinnan att hennes man ska dela föräldraledigheten tycks det som om hon lättare får makt bakom orden när hennes sociala och ekonomiska position är likvärdig hennes makes (jfr och , 1994:146). såg vi exempel på att sådana önskemål från kvinnans sida inte alltid uppfylls. och ville att deras män skulle ta ut föräldraledighet, men männen gjorde av olika skäl inte detta. I båda de familjerna tjänar mannen ganska mycket mer än kvinnan. Hos och ser det annorlunda ut. De har samma akademiska utbildning och tjänar nästan precis lika mycket (tjänar någon hundralapp mer). och har också delat mera lika på föräldraledigheten än något annat par. var hemma med det första barnet (i åtta). Föräldraledigheten för det andra barnet delade paret mitt itu och de var således hemma var. Och både och förkortade sina arbetstider, för att sedan återigen börja arbeta heltid. berättar att det från början inte alls var självklart för honom att han skulle var hemma med sina barn. Det var det däremot för . Hon var bestämd på den punkten och framhöll redan vid det första tillfället som och hon snuddade vid tanken på att bilda familj att föräldraledighet det är något man delar på. övertygades eftersom han inte kunde hitta några hållbara skäl som talade emot. Efteråt har sagt att så tyckte han väl att det inte fanns något rationellt argument för att göra något annat, så det Fördelningen mellan förvärvsarbete och hemarbete var bara att gilla läget så att säga, men att han så här efteråt inte skulle velat ha det på något annat sätt. Men då, första gången, så var det väl mer ett nödvändigt ont att man skulle dela på det. På frågan varför han ändrade inställning svarar – precis som när det gällde hushållsarbetets fördelning – att han inte hade något att välja mellan. Han tror inte att han skulle ha varit föräldraledig om inte hade krävt. Eftersom tjänade lika mycket och hade ett lika viktigt jobb, fanns det inga förnuftiga skäl för att hon skulle vara hemma , när hon nu inte själv ville. Vi har ungefär lika syn på det [arbete och familj]. Vi jobbar un- gefär lika mycket, och har ungefär samma inställning till jobbet. Vi jobbar ungefär lika mycket och är hemma ungefär lika myck- et. Vi har så att en lämnar barnen hos dagmamman och då hämtar den andra. Man turas om med det lite. Vi jobbar nästan exakt lika många timmar . Också resultaten från andra undersökningar tyder på att par där båda är välutbildade och har liknande yrkesstatus delar mest lika på hemarbetet (t ex Hestbaek, 1995). Även enligt en tidigare refererad undersökning från inverkar kvinnornas tillgång till maktresurser på fördelningen. Det är när deras hustrus eller sambos utbildningsnivå är hög som männen tar ut flest dagar av föräldrapenningen ( Kvinnors och mäns liv, 1995:2:4 ). Makarnas relativa löner ger också i vår kvantitativa undersökning ett visst utslag när det gäller uttag av föräldrapenning. Detta är dock inte stort, och skillnaden består främst i att det är män i likalönefamiljer som har tagit ut mer än en tiondel av föräldraför- säkringens dagar (för familjer där mannen tjänar mycket mer än kvinnan). Däremot ger löneskillnaderna nästan inget utslag när det gäller andelen familjer där kvinnan tagit ut . Oavsett lönerna har hon gjort det i ungefär två tredjedelar av familjerna. En annan större kvantitativ studie av familjeliv och arbetsliv i tyder dock på att inkomstskillnader mellan makar har betydelse för såväl arbetstid som vem som är hemma med sjuka barn. Tendensen är att makarna delar mer lika i familjer där inkomstskillnaderna mellan makarna är små (eller kvinnans inkomst är större). Det är dock inte tal om att paren byter roller när kvinnans position är högre än mannens (Tyrkkö, 1997:136). Liksom i vår studie visade det sig att kön (gender) betyder mer än pengar. Från likhet till olikhet Vi har sett att normativa föreställningar om kön och moderskap spelar en central roll i besluten om föräldraledighet och förvärvsar- betstider, beslut som i sin tur blir rika i sina konsekvenser. Som vi nämnt betingas vidare förhandlingar om hushållsarbetets fördelning av dessa beslut som de ligger till grund för utvecklingen av vanor och divergerande kunskaper. Inför tanken på det kommande barnet färgas ibland inställningen till och med hos jämställda blivande pappor och mammor av ganska traditionella tankemönster. Jag skulle aldrig kunna ha den inställningen att ska sköta hushållet. Även om hon är hemma sen, när jag kommer att job- ba, så kommer jag att hjälpa till ändå. Fast det kanske blir lite mindre av det när går hemma. Och den som går hemma gör ju saker. Så kanske kommer att göra mer saker, och det är ju naturligt, för hon jobbar ju inte då. Men jag tycker jag kommer ju att hjälpa till också. Det är de differentierande konsekvenserna av fördelningen mellan förvärvsarbete och hemarbete som kommer att diskuteras i detta avsnitt. Även om det långt ifrån råder full jämställdhet hos unga barnlösa par, har vi ändå sett att barn får påtagliga effekter på hur hushållsarbetet fördelas mellan makar och sambor. Medan sju av tio unga par utan barn tillhör någon av de mer eller mindre jämställda familjetyperna, gäller detta knappt fyra av tio småbarnsfamiljer. Av dem har istället sex av tio antingen en konventionell eller patriarkal fördelning (se tabell 2). Skillnaden i hushållsarbetets fördelning mellan småbarnsföräldrar och par utan barn förklaras inte av att småbarnsmödrarna är föräldralediga och hemma (och som vi tidigare klargjort inte heller med att det skulle finnas en åldersskillnad mellan de båda kategorierna). Också när vi exkluderar familjer med barn kvarstår fördelningen oförändrad (av familjerna med barn mellan två och tillhör enligt kvinnornas svar den jämställda familjetypen, tillhör den semijämställda, den konventionella och den patriarkala familjetypen). I kategorin familjer med skolbarn är andelen patriarkala och konven- hushåll ännu större än i kategorin småbarnsfamiljer. Hela tre fjärdedelar tillhör dessa typer, trots att nästan hälften av kvinnorna förvärvsarbetar på heltid och flertalet andra på deltid. Den ojämna fördelning av hushållsarbetet som ofta uppstår när ett par får barn tenderar med andra ord att kvarstå när kvinnan går tillbaka till förvärvsarbetet efter föräldraledigheten. Fördelningen mellan förvärvsarbete och hemarbete I samma riktning pekar det faktum att männen i den jämställda familjetypen i större utsträckning än andra män tagit ut mer än en tiondel av föräldraledigheten. Det har en tredjedel av de jämställda männen gjort, jämfört med var tionde man i patriarkala familjer. I tre fjärdedelar av de sistnämnda familjerna tog istället mamman ut hela föräldraledigheten. Det gjorde hon bara i av de jämställda familjerna (se tabell 15). Tabell 15 Fördelning av föräldraledighet i olika familjetyper. Kvinnan tog 9/10 än 9/10 Skillnaderna när det gäller omsorgen om barnen fortlever när de blir större. Vi har frågat vem som lämnar och hämtar barnen på dagis och liknande, och vem som normalt sköter kontakterna med sådana institutioner. Svaren visar att det vanligen är kvinnorna som har huvudansvaret också för dessa uppgifter. I hälften av familjerna är det kvinnorna som oftast eller alltid lämnar och hämtar barnen och i var tionde familj är det mannen som oftast gör detta. Fyra av tio föräldrar delar detta ansvar (se tabell 16). 3 Men skillnaderna mellan olika familjetyper är stora. Nästan två tredjedelar av kvinnorna i den patriarkala familjetypen lämnar och hämtar oftast barnen. I jämställ- da familjer är denna andel en fjärdedel. Kvinnorna sköter även i stor utsträckning () kontakterna med de institutioner som barnen vistas i . Bara i av familjerna är det männen som tar huvudansvaret för detta. Det föreligger inte några större skillnader mellan familjer i olika samhällsklasser när det gäller hämtning och lämning av barn. Däremot är det vanligare att männen i högre tjänstemannafamiljer sköter kontakterna med dagis och skola. Det gör av männen i de familjerna lika ofta som sina hustrur, jämfört av männen i arbetarfamiljer. Det finns också variationer mellan åldersgrupper. Äldre män (födda ) sköter oftare 3Enligt männens svar hämtar och lämnar kvinnan oftast eller alltid i av fa- miljerna, mannen oftast eller alltid i och i hämtar och lämnar mannen och kvinnan lika ofta. sådana kontakter än yngre män (födda mellan 1961–1975). Bland de förra tar en tredjedel ett lika stort ansvar som modern, bland de senare bara en femtedel. Män med universitetsutbildning hämtar och lämnar sina barn på dagis och i skolan i betydligt större utsträckning än andra män. Enligt männens egna svar gör knappt tre fjärdedelar detta lika ofta som eller oftare än sina hustrur, mot dryga hälften av männen med lägre utbildning (jfr , 1983:20).