sou · GLB376 · 1998-01-01 00:00:00 — (Det är inte ovanligt att ha hemtjänst under kort a perioder, t.ex. efter det att man kommit hem från sjukhus efter en operation.) Samtliga var nöjda med hjälpens omfattning. Det finns skillnader när det gäller hemtjänst mellan d e personer som kan svenska ganska bra eller mycket bra och de som inte kan svenska. En mycket större andel av dem so m kunde tala svenska hade hemtjänst än av dem som inte kunde tala svenska. av dem som kunde tala svenska hade hemtjänst, men av dem som kunde svenska ganska eller mycket dåligt. En iransk kvinna berättar i sit t enkätsvar varför hon måste tacka nej till : Är Redovisning av undersökningens resultat berättigad men tackade nej p.g.a. språksvårigheter. Mina barn följer med och frågar om det uppstår missuppfattningar. De som bodde tillsammans med andra hade mer sällan hem- tjänst än de som bodde ensamma. 8 av de 12 som hade hemtjänst bodde ensamma. Dessa proportioner stämmer övere ns med vad som gäller för hela den äldre befolkninge n i . Merparten av dem som har hemtjänst bor ensamma. Flera personer lämnade kritiska kommentarer om den kommunala äldreomsorgen. Här finns några antydningar til l kritik: är inte tillräckligt uppmärksam när de går till äldre personer. Det gäller både svenskar och personer födda utanför . (polsk kvinna, ) Äldreomsorgen är bristfällig. (polsk kvinna, ) Endast ett fåtal av alla intervjuade hade hemtjänst, men flera hade haft det. Andra hade indirekta erfarenhete r genom släktingar, vänner och grannar och kunde berätta o m deras upplevelser. På så vis fick vi en mängd information om inställningen till hemtjänst. Den bedömdes mycket olika. En del personer var positiva, en del var negativa. Få av anmärk- ningarna verkade bygga på kulturskillnader. De klagomål som förekommer är kända från undersökninga r av svenskarnas inställning till : bristen på konti - nuitet, att det ständigt är ny personal, att hjälpen inte motsva- rar behoven. En iransk kvinna berättar om det positiva mötet med ett svenskt vårdbiträde och om negativa möten med några andra vårdbiträden: F: Hur var deras [] bemötande? S: Det var mycket bra. Alla var bra. Det var en yngre flicka. Hon var som en dotter till mig. Jag tyckte mycket om henne. Trots att hon inte kunde persiska och jag kunde inte svenska. Ändå brukade jag bjuda henne hem till oss när vi hade familjefester och sådant. Hon kändes som en medlem i familjen. Jag var mycket nöjd med hennes arbete också. Men sedan flyttade hon till för att studera. Då kom ständigt nya hemhjälp. Jag saknade henne och kunde inte vänja mig med de nya ansiktena. Det blev mycket jobbigt. Vi hade svårt att kommunicera med varandra och förstå Redovisning av undersökningens resultat Det var först då, som jag sade upp . Men behöver jag hjälp igen, men jag är rädd att det blir ny personal . (iransk kvinna, ) Upplevelser och bedömning av vården och omsorgen När det gäller hälso- och sjukvården är tacksamhetsmuren hög. Invandrare från är mycket positiva. En kurdisk kvinna skrev på enkätformuläret: Jag är mycket tacksam och nöjd på sjukvården. En annan kommentar med samma innebörd kom från en kvinna : sjukvård är underbar. forskning om äldre från har också konstaterat att personer därifrån i hög grad uppskattar att få flytta till (Songur 1992 , Hajighasemi 1994, Calmar 1995, Ponzio 1996). En stor majoritet av de svarande, , hade haft (mest eller enbart) goda erfarenheter av hälso- och sjukvården. Bara tre personer uppgav att de uteslutande hade haft dåliga erfarenheter. Det finns nästan ingen skillnad mellan dem som kunde svenska bra och dem som inte kunde det i fråga om hur de upplevde den svenska vården. Dessa siffror stämmer vä l över ens med undersökningar av äldre svenskars upplevelse r av hälso- och sjukvården och den kommunala äldreomsorgen (1996, Ädelutvärdering 94:4). Följaktligen gav över tre fjärdedelar () ett got t betyg åt den svenska hälso- och sjukvården. Bara två persone r tyckte att den var dålig. ansåg att den var varke n bra eller dålig. Bland dem som inte kunde säga om de n svenska vården var bra eller dålig var en stor del () finländare. De är klart överrepresenterade bland de avvak - tande. av de övriga äldre avstod från at t betygsätta den svenska vården. Språkkunskaperna eller bristen på dem påverkade inte vad man ansåg om den svenska vården . Flera kommenterar förändringar inom hälso- och sjukvår den som de upplever som försämringar: Redovisning av undersökningens resultat har sjukvårdskvalitén försämrats drastiskt och man bryr sig inte om att ge de äldre bra vård. (iransk kvinna, ) Har varit bra men håller på att försämras. (holländsk man, ) För lite personal, för mycket indragningar. (polsk kvinna, ) Den svenska äldreomsorgen uppskattades av många, men fick ett något sämre betyg än hälso- och sjukvården. Knapp t hälften, , tyckte att äldreomsorgen fungerade bra. Kunskaperna i svenska samvarierade med vad man ansåg om äldreomsorgen: av dem som kunde bra svenska respektive av dem som inte kunde svenska ansåg att äldreomsorgen var bra. Således kan man tro att de som svarade att äldreomsorgen var bra egentligen inte var helt insatta i hur den fungerade. Men fullt så enkelt är det inte . Bara en liten grupp hade själva anlitat hemtjänst. Många a v dem som svarade negativt fick förmodligen sin informatio n från medierna. En intensiv kritik av äldreomsorgen pågick i svenska medier som enkäten delades ut. En kom- mentar skriven på ett enkätformulär verkar d ock vara baserad på egna erfarenheter: Sjukvården är mestadels bra om man kommer till en kunnig och hjälpsam läkare. Men äldreomsorgen blir sämre och sämre. Finns ingen trygghet att man får den hjälpen som man behöver när man är handikappad och sjuk. (ungersk kvinna, ) Nio personer markerade att äldreomsorgen var dålig. Dess a personer kom från de nordiska länderna och från . Nästan en tredjedel, , kryssade för svarsalternati- vet att den svenska äldreomsorgen var varken bra eller dålig. Redovisning av undersökningens resultat Enkäten innehöll ett flertal frågor om upplevelser av bemötan - de, som bl.a. handlade om huruvida man tyckte att man möttes med tillräcklig respekt och hänsyn, fick tillräckligt mycke t hjälp och stöd av personalen och om personalen tog sig t id att lyssna på ens behov. Svaren på frågorna om bemötandet var nästan uteslutand e positiva. Typisk är följande kommentar: Jag skulle vilja säga att allt har varit så bra. Läkare och systrar var så vänliga mot mig. Jag kan inte klaga alls. Jag är så tacksam för allt (finsk kvinna, ). Sammanlagt fanns det 21 personer som var missnöjda med någon enskild aspekt av bemötandet. Av dem var det bara två personer som var missnöjda med mer än e n aspekt. På de frågor som berörde bemötande svarade i genomsnitt att bemötandet var antingen mycket bra eller ganska bra. *tyckte att de alltid, eller för det mesta, möttes med respekt och hänsyn. *tyckte att personalen alltid, eller för det mesta, gav dem tillräckligt mycket hjälp och stöd. Fem personer (varav ingen talade svenska bra) ansåg att personalen sällan eller aldrig gav dem tillräckligt mycket hjälp oc h stöd. *tyckte att personalen alltid, eller för det mesta, tog sig tid att lyssna på deras behov. Fyra personer ansåg att personalen ganska sällan tog sig tid att lyssna på deras behov. *ansåg att personalen alltid, eller för det mesta, brukade vara vänlig och artig mot dem. Tre personer, alla från (va rav ingen kunde svenska) upplevde att personalen sällan eller aldrig var artig eller vänlig. *ansåg att personalen alltid, eller för det mesta, var mjuk och varsam när de gör undersökningar, ge r injektioner m.m. En enda person upplevde att personalen ganska sällan var mjuk och varsam. Redovisning av undersökningens resultat Personalen är nyckeln till bemötande. Några av de intervjuade upplever att personalen är extra snäll mot dem eftersom de är främlingar. Andra reagerar negativt på sådant bemötande och tycker att de behandlas som barn. Få anför något som tyder p å generellt missnöje med personalen. Om någon ville ha ris i stället för potatis gick det att ordna, om man ville få enkelrum, ordnades det också. F: När ni var på sjukhuset så, om vi bortser från läkaren, fanns annan personal där också, sjuksköterskor och vård- biträden och allt det där. Tycker ni att ni fick god omvård- nad? S: Jo. F: Jo. Att det var..? S: Jo... Fyra och ett halvt, på femskalan. (ungersk man, ) F: Är de snälla mot dig vid undersökningarna? S: Väldigt. Och de är kunniga också. I hemlandet när de tog blodprov, fick jag ofta stora blåmärken. Det är i och för sig lätt att få blåmärken. Men i får jag inga fläckar allsDe frågade patienten vad han hade lust att äta, till exempel. Det är annorlunda än på våra sjukhus. (bosnisk man, ) Endast en handfull personer, alla från eller Mellan - östern , ansåg att de sällan eller aldrig bemöttes väl i vårde n och omsorgen. Detta är kanske en indikator på att kulturell t baserade problem med bemötandet finns här och var, me n problemen är inte generella. En 80-årig syrisk kvinna klagade: Jag är diabetiker och lider av högt blodtryck. Läkaren bör ha mer tid och tålamod med patienten och lyssna mera på oss som är sjuka och äldre. Redovisning av undersökningens resultat av de svarande ansåg att de hade fått veta tillräck- ligt mycket om de behandlingar de fått. Bara en man klagade uttryckligen över att han inte visste tillräck ligt mycket om sin sjukdom. Vi blev varse i intervjuerna att det var fler som egentligen inte visste ens vilken sjukdom de behandlades för. Både de som kunde svenska och de som inte kunde svenska ansåg att de hade fått tillräcklig kunskap om sina behandling- ar. Två tredjedelar () hade aldrig fått felaktig behand- ling, och bara fyra personer fler a gånger. Det intressanta är, att de som kunde svenska bra något oftare än de som kunde svenska dåligt ansåg att de någo n gång fått felaktig behandling (av de som kunde svenska bra och av dem som inte kunde svenska bra). Också i de personliga intervjuerna ställdes frågan o m huruvida man hade upplevt felbehandling. Flera fall handlade om att olika mediciner inte hade passat tillsammans. Tillstån- den var lätta att rätta till och bagatelliserades. Felbehand - lingarna upplevdes som engångsföreteelser i ett annars all - mänt positivt bemötande. kunde det vara svårt at t komma ihåg allvarliga missöden . Följande citat kommer från en man som angav på enkäten att han blivit felbehandlad, men som inte mindes det i intervjusituationen. F: Ni uppger att ni nån gång har fått felaktig behandling. S: ?? F: Kommer ni inte ihåg? S: Jo, men jag måste. Om jag skrev så? Då måste jag tänka på det... Jo, kanske det... Knäna och axeln. Och de blev felbehandlade. Men inte så. kommer jag inte ihåg på rak arm. F: På vilket sätt felaktigt? Redovisning av undersökningens resultat S: kommer jag ihåg! Det var definitivt felaktigt. När jag blev opererad och efteråt gick till rehab. Men schemat var så ansträngande att knät gick sönder. De tänkte på hjärtat men inte på knäna. Vi fick sånt schema. Vi fick göra det. Okay, jag kunde kanske ha sagt att, nu stiger jag av. Det här är för hårt för mig. Men efter en så allvarlig opera- tion, är man inställd på att lyssna på sakkunskapen. Det borde jag inte ha gjort. kommer jag ihåg. Och sviten lider jag av . Jag måste gå till sjukgymnast och försöka få knäna någorlunda schyssta. (ungersk man, ) Många av kommentarerna som skrevs på enkätformuläre n förs tärkte den positiva bilden. De handlade om hur nöjda d e svarande var med bemötande och erfarenheter: Erfarenheterna har varit bra (finsk man, ). Jag är mycket tacksam och mycket nöjd med sjukvården (irakisk kvinna, ). Svensk sjukvård är underbar (iransk kvinna, ). Alltid väl bemött (tysk man, ). Om man är ärlig och inte klagar över onödiga sjukdomar är allt bra (finsk kvinna, ). Vad säger vårt material om de hypoteser som ställdes upp (se s. 44 f) om hur äldre med annan kulturell bakgrund bemöts a v svensk vård och omsorg? Här kommer svaren från inter vjuer- na till användning. De ger i stort samma resultat som enkäts- varen, men de innehåller mer information om motiven bakom individernas svar och om vilka situationer som upplevdes som känsligast. Redovisning av undersökningens resultat Personer från länder vars struktur och kultur är mycket olik den svenska kommer att ha svårt att finna sig tillrätta i den svenska vården och omsorgen. De kommer att ha det mycket svårt med bemötandet. Hypotesen får ett svagt stöd, huvudsakligen begränsat til l upplevelser efter invandringen. Men m an skall inte bortse från problem som har samband med att hälsosystemen är olika. De flesta intervjupersonerna har varit i och bör därför ha kommit över d e för sta svårigheterna. Ändå kom några tydligt ihåg hur svår t det var att anpassa sig. Flera av de muslimska kvinnorna berättar om de stora svårig- heter de gick igenom innan de kunde vänja sig vid att bli undersökta av manliga läkare. Andra kultu rella olikheter som en liten grupp uppmärksammar är maten och svenska läkares återhål lsamhet med mediciner. En del ville bara få sin äldreomsorg inom familjen och hänvisade då till kulturell a föreställningar. Ett fåtal människor bedömde sitt hemlands sjukvård so m åtminstone delvis bättre än den svenska. Framförallt menade de då förmågan att ställa diagnos, vilket antagligen hänge r ihop med kommunikationssvårigheter de upplevt här. Int e sällan bedömdes hemlandets läkare vara lika skickliga som de svenska, men i avsaknad av avancerad utrustning. skojade de intervjuade om svenska läkares förmåga att för - klara 63-åriga män som gravida efter att ha tittat på prov - resultaten. Här är några uttalanden från personer som har behålli t kontakten med sina hemländers vård. vet de att de n behandling de vill ha ogillas av svenska läkare. Läkarna i har ofta bättre kunskap och skicklighet. Det kan enligt min mening bero på att de möter människor med olika sjukdomar och därför skaffar sig bättre grepp om olika sjukdomars art. Ärligt talat mår jag sämre nu i jämfört med tiden då jag bodde i . Detta trots att jag får mycket hjälp och tillsyn här i . Redovisning av undersökningens resultat F: Brukar du besöka läkare när du åker till ? S: Det var länge sedan jag reste till . Sista gången jag var där besökte jag faktiskt en läkare för smärtor i ryggen och benen. Jag fick medicin. När kom jag tillbaka till sökte jag en läkare. Sedan sökte jag en iransk läkare i som är känd för att han ger sina patienter sprutor mot smärtorna. Jag vet att det var dumt av mig att göra det men jag följde alla läkares behandlingar. (iransk kvinna, ) Många invandrare kommer från länder där läkarna ofta an - vänder sprutor. Detta fenomen är välkänt för medicinsk a antropologer (1992). Här uttalar sig en polsk kvinna som uppenbarligen saknar sprutorna: I när man har ont brukar man få injektioner, men i får man tabletter. är det inte bra med tablet- terna. tror jag att det är bättre med injektioner. T.ex. hade jag magsår och då fick jag otropin med C- vitamin och då tycker jag att det läkte snabbare. Det tror jag faktiskt. Jag kan inte bedöma det, men jag tror det. Om man är nervös så kan det inte läkas snabbt. (polsk kvinna, ) Samma sak berättar en kinesisk familj: Det är lättare att få träffa en läkare i än i . Sedan är det lättare att få mediciner i . De brukar ordinera sprutor istället. Gamla kineser tycker att sprutor är bättre medicin och de ger snabbare resultat och löser problemet, men så är det inte i . (en son talar om sin 78-åriga kinesiska mamma) Muslimska kvinnor har haft svårt med manlig personal som undersöker dem, men problemet finns inte i behandlings- situationer. En iransk kvinna berättar om stora anpassnings- problem, som dock numera är förbi. Hon hänvisar till be grep- pet maharm i den muslimska lagen. Enligt maharm betraktas en manlig läkare som en kvinnan närstående person, Redovisning av undersökningens resultat inför vilken hon inte behöver täcka sig. Men hon hade u ppen- barligen problem trots denna tillåtelse: I början hade jag svårt när manliga läkare ville undersöka mig, särskilt gynekologer. Min man brukade övertyga mig att en läkare är maharm. Min man sade till mig att läkarna inte hade onda tankar om sina patienter. Men jag kunde inte acceptera det. Jag skakade varje gång en manlig läkare rörde vid min kropp. Sedan insåg jag att de flesta specialister är män och att jag helt enkelt måste vänja mig med det. går det bra. Särskilt nu när jag är gammal. Jag ser läkarna som mina barn. Jag besväras inte längre av manliga läkare. (iransk kvinna, ) Jag har inget fel där jag behöver klä av mig, eller visa något [av kroppen]. lyssnar läkaren på bröstet men jag behöver inte ta av mig då. Men skulle det vara så att jag behöver klä av mig eller prata om någonting pinsamt, då kommer jag att begära en kvinna [som läkare]. Jag vet att det finns en kvinnlig läkare som jobbar där. De är mycket bra när det gäller sådant. Även om jag skulle begära kvinnlig tolk skulle jag få det. De gör allt jag begär och det är jag tacksam för. (syrisk kvinna, ). Ganska många av de intervjuade hade eller hade haft k- ontakter med , och de var inte negativa till hem- tjänst som företeelse men kunde kritisera detaljer. Några av de intervjuade ville dock helst att vård och omsorg skulle ges inom familjen. Ett par stycken uttryckte sig i kulturella termer. Sonen satt bredvid när en kinesisk kvinna intervjuades. Hon hade dagen innan kommit hem från sjukhuset och var svag, så han fick svara på en del frågor. F: Varför kom hon hit till ? S: pappa dog, kunde hon inte försörja sig. Då ansökte jag om uppehållstillstånd för henne i och tog henne hit. Orsaken till att jag tar hand om henne är att jag har bättre förutsättningar än mina syskon att försörja Redovisning av undersökningens resultat henne Hon bor hos oss. Hon vill inte bo ensam. Hon skulle vantrivas om hon bodde ensam. F: Kan hon tänka sig att bo i om hon blir sämre? S: Nej, när man blir gammal, då behöver man hjälp och det är bättre att bo hos sin dotter eller son. Det är nödvändigt att bo tillsammans för att kunna hjälpa de äldre i familjen. Så är det vanligen organiserat i vår kultur. Ensamma är det svårt för de gamla att klara sig. (sonen talar för kinesisk kvinna, ) F: Vill du ha någon annan som hjälper dig om det blir svårt för barnen att sköta allt? S: Nej, det vill jag inte. Så länge jag lever vill jag bo hos dem och få hjälp av dem. [Sonen tillägger] Så länge det behövs kommer vi att hjälpa henne. Vi är fyra syskon här och kan därför dela ansvaret mellan oss. Vi gör det med glädje. Det är inget tvång. har vi kunnat se till att allt fungerat som det skall. S: Jag känner mig så vilsen. Tack vare barnen fungerar tillvaron ganska bra. Annars skulle det aldrig gå. Jag tycker att i stort sett allt fungerar bra här. (iransk kvinna, ) Hos vissa äldre invandrare, ett fåtal av de intervjuade, finn s inslag av kulturellt grundad skepsis mot aspekter av den svenska vården och omsorgen. Just dessa citerade personer hade dock goda erfarenheter av vården i övrigt. Personer från länder där sjukvården och äldreomsorgen är mindre avancerad än i kommer att ha lätt att acceptera de svenska verksamheterna som nya inslag i sina liv. De kommer att uppskatta det svenska sättet att bemöta äldre personer. Hypotesen får stort stöd i interv juerna och i enkäten. Somli- ga uttalanden var mycket positiva. En del sjukhusrutiner som tas för givna i är inte självklara i delar av Mellanös - tern. En man som kommit från blev tydligen överras- kad: Redovisning av undersökningens resultat F: Hur upplevde du sjukhusvistelsen? S: Mycket, mycket bra (ktir, ktir koeis). De tog väl hand om mig. De badade mig, tvättade mig och matade mig. Allt jag behövde fick jag. Från början sov jag i samma rum som en annan man och det tyckte jag var jobbigt. Jag bad om att få vara ensam och då flyttade de mig till ett eget rum. De hade mycket, mycket tålamod med mig och var mycket tillmötes- gående. Jag är mycket, mycket tacksam för all hjälp. Jag fick mycket besök och de sade aldrig något om det. F: Hur upplever du den svenska vården? S: Mycket, mycket bra, mycket mycket (ktir, ktir, koeis, ktir, ktir). Läkarna är mycket bra. Jag tycker att läkarna är bra och sjuksköterskorna likaså. Under hela sjukhusvistelsen var de mycket bra. Jag behövde bara säga till om vad jag behövde och de gjorde allt för att hjälpa mig. De tog mycket väl hand om mig. (syrisk man, ) En rysk kvinna säger något liknande och tar avstånd från hemlandets vård: Jag vill inte påstå att det är hemskt men det finns stor skillnad mellan sjukvården här jämfört med den i . Här är bättre, mer avancerat. Och viktigast av allt, renare. Standarden på sjukhusen i är långt ifrån bra. Jag tackar gud för att jag inte blev sjuk jag var i hemlandet. Jag skulle säkert få panik om jag måste till sjukhus i . F: Ser du skillnader i behandlingsmetoder mellan och hemlandet? S: Ja, kanske att de specialister som är utbildade utomlands försöker använda andra metoder än de vanliga allmänläkarna i . Deras metoder liknar läkarnas i och . De tar prover, undersöker grundligt och behand- lar sedan patienterna. Men vanliga läkare i ger mycket sprutor för alla sorters sjukdomar. Sen tror jag att folk i har andra sjukdomar eller bakterier än vad vi har här i . (rysk kvinna, ) Redovisning av undersökningens resultat För de allra flesta utfaller jämförelser mellan hemlandet s sjukvård och den svenska till fördel. Det finns e n liten grupp som är besvikna på svenska läkare, huvudsaklige n på grund av feldiagnos och utebliven bot. Några är neutrala , som en polsk kvinna: Jag har själv jobbat på ett barnsjukhus. Allt beror på män- niskor. Vilka är de? Är de seriösa? Tänker de på patienterna? Om de gör det, då går allt bra. Men om de tänker på sig själva, då uppstår problem. För övrigt tycker jag att jag har träffat fler seriösa människor inom den svenska sjukvården, men jag har också träffat mindre seriösa människor, även här. (polsk kvinna, ) Hypotesen om att de gamla invandrarna skulle uppskatta den svenska vården och det svenska bemötandet har stort stöd i d e intervjuades uttalanden. Personer från länder som liknar kommer att ställa högre krav på bemötandet än personer från länder där hälsosystemen är mycket annorlunda, därför att de förra vet hur det borde fungera och lätt kan jämföra med likvärdiga men annorlunda system i hemländerna. Denna hypotes får också klart stöd. Några av de intervjuade hade anmält eller övervägt att anmäla felbehandling eller dåli g vård. Dessa personer kom uteslutande från närmaste grannländer och . Många av de gamla som kom från länder utanför sa att de aldrig någonsin skull e klaga eller protestera. I stället åkte de till hemlandet för vård. En del var rädda att dra uppmärksamheten till invandrarna s situation genom att klaga eller anmäla brister. Här följer några exempel på klagomål och anmälningar. Va d som tycks ha legat till grund är felbehandlingar, där det ä r svårt att avgöra om kulturskillnader har spelat en roll. E n finsk kvinna klagade framgångsrikt på dåligt arbete utfört av ett vårdbiträde: Redovisning av undersökningens resultat F: Har du klagat på vården eller ? S: Tyvärr. Jag har gjort det. Det var om , en som... satt hellre än arbetade. Om det anmärkte jag till [arbetsledaren]. Och skämdes efteråt. Jag kunde ha sagt till honom själv, men det hände . Just med den här personen. Och han har varit här även efteråt och varit på annat sätt. F: Så det hjälpte? S: Det hjälpte. Men jag skämdes att jag hade... gått bakom ryggen på honom. (finsk kvinna, ) Nästa berättelse kommer från en finsk kvinna som för sin son s räkning framgångsrikt anmälde brister i form av felakti g diagnos som medförde att sonens hjärntumör förblev oupp - täckt . Under processens gång fick hon mycket stöd från den finska gruppen i sin hemstad, bl.a. av sjukvårds- personal och en domare. Frågan hon svarar på är Har d u klagat på vården ? S: Jo, det har jag. Men det gäller min son. Det har inte varit bra men det är onödigt att jag pratar om det.