sou · GLB344 · 1998-01-01 00:00:00 — Den kyrkliga ledningsgruppens uppgift är att svara för ledningen och samordningen av det samlade kyrkliga utredningsarbetet och att ge för- slag rörande vissa frågor av grundläggande och övergripande art. Utred- ningsgruppen om arbetet på olika kyrkliga nivåer utreder ansvarsfördel- ningen mellan olika kyrkliga nivåer samt frågor om tillsättning av bisko- par och domprostar. Uppgiften att utreda frågor om kyrkliga val, kyrko- bokföring och kyrkliga arkiv tillkommer Utredningsgruppen om kyrkliga val- och indelningsfrågor m.m. Med Utredningsgruppen om kyrklig eko- nomi och egendom har jag haft vissa beröringspunkter, främst i fråga om gjorda pensionsåtaganden. Denna utredningsgrupp har t ill uppgift att belysa ekonomin på alla nivåer och att ge förslag rörande kyrkoavgift och utjämningssystem, kyrkofonden, den kyrkliga egendomen i övrigt, begravningsverksamheten och de kulturhistoriska värdena. Den utred- ningsgrupp jag haft mest gemensamt med är Utredningsgruppen om kyrkans personal, tillsyn över ämbetsbärare och överprövning i kyrkan. Bland dess uppgifter kan främst nämnas frågan om hur arbets- givarskapet skall se ut för präster och biskopar, frågan om hur tillsyn över ämbetsbärarna skall ske samt frågan om hur ett inomkyrkligt överprövningssystem kan ordnas. Den teologiska expertgr uppen står till utredningsgruppernas förfogande och följer dess arbete ur ett teologiskt perspektiv. För att underlätta insyn i och samordning mellan utredningarna har i enlighet med riktlinjebeslutet och de statliga utredningsdirektiven ett sär- skilt beredningsorgan, Stat-kyrkadelegationen, inrättats. Stat-kyrkadele- gationen arbetar inom och har en mycket bred sammansättning. Den leds av statsrådet och departementschefen. Dess vice ordförande är ärkebiskopen. Såväl de statliga utredningarna som det kyrkliga utredningsarbetet har under arbetets gång regelbundet rapporte- rat till Stat-kyrkadelegationen. Dess arbete beräknas vara avslutat . Fr.o.m. förordnades jag som särskild utredare. Mitt arbete påbörjades sedan sakkunniga, experter och sekreterare hade förordnats. Jag disponerade mitt arbete så att jag koncentrerade mig på personal- frågorna och på de frågor som redo- visas i mitt andra betänkande - Stöd, skatter och finansiering - och . Sammanlagt har jag haft tio sammanträden med utredningens sakkunniga och experter. Två av sammanträdena har haft internatform. De sakkunniga och experterna har under arbetets gång bidragit med sakkunskap och erfarenheter från skilda områden, både vid sammanträdena och på annat sätt. Arbetet har bedrivits under stor öppenhet för synpunkter utifrån. Till- sammans med sekretariatet och några av experterna har jag haft uppre- pade kontakter med övriga statliga utredningar, med den kyrkliga utred- ningsgruppen om personalfrågor m.m. och med den kyrkliga utrednings- gruppen om ekonomi och egendom. Rörande personalfrågor har jag dessutom haft kontakt med , Arbetsgivarver- ket, biskoparna, (), kyrkofondens kansli, Postens avvecklingsorganisation (), , , stiftsjurister, , () och försam- (). Ett studiebesök har gjorts hos Kooperationens förhandlingsorganisation. I Stat-kyrkadelegationens arbete har jag deltagit aktivt. I enlighet med direktiven har jag haft riktlinjebeslutet som utgångs- punkt för mina överväganden. I nästföljande kapitel finns en översiktlig beskrivning av . Jag beskriver organisationen sådan den ser ut och sådan riktlinjebeslutet beskriver den för framtiden. Kapitlet innehåller vidare en kort beskrivning av kyrkofonden och ett sammanfattande avsnitt om vilken personal har . Därefter följer tre kapitel som handlar om olika personalgrupper. Kapitel 3 har fått rubriken med kyrkokommunala villkor och behandlar situationen för dem som arbetar i pastorat och stift, men inte är präster. Jag ger min syn på vad som händer med anställningarna och kollektivavtalen vid relationsändringen. Vidare ger jag förslag rörande de pensionsåtaganden som avser tid före ändringen. I kapitlets tredje avsnitt redovisar jag mina överväganden rörande Här berörs bl.a. frågor om SOU 1997:44 Inledning 29 Kapitel 4 handlar om präster och biskopar . Även detta kapitel är uppställt så att dagens förhållanden behandlas först, relationsändringen sedan och framtiden sist. Kapitlet om präster och biskopar är det mest omfattande i betänkandet. Det beror på att det är för denna personal- grupp som relationsändringen innebär störst förändring. Avsnittet om relationsändringen innehåller en analys av de arbetsrättsliga skydds- reglerna för arbetstagare vid verksamhetsövergång. Jag redovisar mot den bakgrunden min syn på vad relationsändringen innebär för gällande anställningar och kollektivavtal. Vidare ger jag förslag till lösning för det fall någon fullmaktsanställd skulle motsätta sig att övergå från statligt reglerad anställning till anställning inom sådan hon ser ut efter relationsändringen. Slutligen ger jag förslag rörande de pensionsutfästelser som har gjorts för tid före relationsändringen. I avsnittet om framtiden finns mina överväganden rörande behörighets- krav. Vidare innehåller avsnittet en analys av hur framtidens anställ- ningsvillkor kommer att gestalta sig för fullmaktsanställda inom . Jag har övervägt tjänstebostadsfrågan och redovisar mina slutsatser i detta avsnitt. Slutligen finns här överväganden rörande prästers konflikträtt. Övrig personal behandlas i kapitel 5. Här redovisas mina övervägan- den rörande personalen vid kyrkokansliet, och kyr- komötet. Vidare finns här överväganden rörande utlandspersonal och rörande sådan personal inom statsförvaltningen, som är sysselsatt med kyrkliga frågor. Kapitel 6 har fått rubriken som arbetsgivare. Här behandlas sådana övergripande frågor som har att göra med samhällets förväntningar på arbetsgivare efter relationsändringen. I kapitel 7 har jag samlat övervägandena rörande övriga följder av förslagen . Varje statlig utredare måste analysera vilka följder förslagen får för regionalpolitik och jämställdhet. Det har jag gjort i detta kapitel. Den prövning av offentliga åtaganden som också är obligatorisk har jag valt att redovisa i mitt andra betänkande, Stöd, skatter och finansiering, som bland annat behandlar finansieringsfrågor. I kapitel 8 finns korta specialmotiveringar till de författningsförslag jag har redovisat i betänkandet. Församlingen är den grundläggande enheten inom . I regel motsvarar församlingen ett geografiskt område. Några få icke- territoriella församlingar finns dock. Församlingen är också en gemen- skap. Vidare är den en juridisk person i form av en kyrklig kommun. En församling får själv eller i samverkan med andra församlingar sköta sina angelägenheter. Vad som är församlingsangelägenheter finns preciserat i kyrkolagen. Där nämns bland annat främjande av kyrkans gudstjänstliv, undervisning, diakoni och evangelisation. Vidare nämns avlöningsförmåner för arbetstagare hos församlingen. Församlingens högsta beslutande organ utgörs antingen av demokra- tiskt valda kyrkofullmäktige eller - i små församlingar - av kyrkostäm- man genom direkt demokrati. I vissa fall utövas beslutanderätten dock i stället av ett direktvalt kyrkoråd. Oavsett hur det högsta beslutande orga- net ser ut skall det i varje församling finnas ett kyrkoråd. Det utses alltid på demokratisk grund och utgör församlingens styrelse. Kyrkokommunerna har beskattningsrätt. Skattesatsen bestäms av kyrkokommunens beslutande organ. Församlingsskatten tas upp tillsammans med inkomstskatten. Den som inte tillhör har lindrad skattskyldighet. Kyrkliga samfälligheter finns av olika slag. De bildas av församling- arna för vården av gemensamma ekonomiska angelägenheter. Även de kyrkliga samfälligheterna utgör kyrkliga kommuner och har styrelser. Pastoratet bildar bas för den lokala personalorganisationen. Ett pastorat är tjänstgöringsområde för en kyrkoherde. I domkyrkopastoraten benämns kyrkoherden domprost. Pastoratet kan bestå av en eller flera församlingar. Uppgiften att betala lön till arbetstagarna skall församlingarna i ett flerförsamlingspastorat alltid lösa gemensamt. Kontraktet är uppdragsområde för en kontraktsprost. Ett kontrakt består av flera pastorat inom ett stift. Stiftet är regionala enhet. Det utgör tjänstgörings- område för biskopen. I finns 13 stift. stift kallas också ärkestiftet och dess biskop är ärkebiskop. Dennes roll beskrivs ofta som att vara "den främste bland likar". I ärkestiftet finns dessutom en biträdande biskop. Församlingarna inom ett stift utgör en kyrklig samfällighet som kallas stiftssamfällighet. I stiftssamfälligheten finns en demokratiskt vald stiftsstyrelse. Stiftssamfälligheten har anställda. I varje stift finns ett domkapitel. Det består av biskopen, domprosten, en präst som är vald av stiftets präster samt tre lekmän. är en statlig myndighet. Hos finns inga anställda. Varken på riksnivå eller som helhet är någon själv- ständig juridisk person. Statskyrkosystemet innebär att på nationellt plan företräds av staten på olika sätt. Kyrkomötet är gemensamt för hela och består av 251 valda ledamöter. Dessa ledamöter utses vid indirekta val genom elekto- rer, som utsetts i lokala valdistrikt. till kyrkomötet sker numera . Kyrkomötet får meddela föreskrifter i vissa ämnen som framgår av en övergångsbestämmelse till regeringsformen och av kyrkolagen. Det rör frågor om lära och liknande. är en myndighet under kyrkomötet och utses av detsamma. Ärkebiskopen skall dock alltid vara dess ordfö- rande. Det finns ytterligare en myndighet under kyrkomötet, nämligen . En uppgift för denna nämnd är att hand- lägga överklaganden av domkapitels beslut att präst skall vara obehörig att utöva sitt ämbete. Hos kyrkomötet och dess myndigheter finns inga anställda. Parallellt med den statliga verksamheten på riksnivå finns privaträtts- liga organ som också måste sägas höra till . Dessa organ finns för att sköta sådana gemensamma angelägenheter som inte har pekats ut i lag och grundlag. För det ändamålet har bildats en stiftelse, som kallas stiftelse för rikskyrklig verksamhet. Kyrkomötets ledamöter bildar i denna parallellorganisation s.k. ombudsmötet, som sammanträder i anslutning till kyrkomötet. Styrelsen för stiftelse för rikskyrklig verksamhet har samma ledamöter som . stiftelse för rikskyrklig verksamhet har anställda. Det finns flera andra stiftelser, föreningar och bolag som är närstående till den offentligt reglerade och kan betraktas som delar av densamma. Även hos dessa juridiska personer finns ibland personal. Ett av dessa organ är , som bl.a. fungerar som arbetsgivarorganisation för kyrkokommunerna. Kyrkofonden är ryggraden i . Den bil- dades genom en sammanslagning av prästerskapets löne- regleringsfond och ecklesiastika boställenas skogsfond. Kyrkofondens uppgift var ursprungligen att utjämna kostnaderna för prästernas löner mellan pastoraten. Kyrkofondens inkomster kom till större delen från avkastningen på de ecklesiastika löneboställena. Vidare fick kyrkofonden ersättning från staten för prästerskapets till staten indragna tionde med ett av fastställt årligt belopp. I samband med att kyrkofonden övertog ansvaret för lönekostnaderna för biskoparna och familjepensionerna efter präster tillfördes kyrkofon- den medel från biskopslöneregleringsf onden och medel från prästerskapets änke- och pupillkassa. Det kyrkliga utjämningssystemet genom kyrkofonden omfattar numera stora delar av kyrkokommunernas ekonomi. Kyrkofonden betalar också vissa gemensamma kostnader för kyrkokommunerna, kostnader för rikskyrkliga ändamål, löner åt biskoparna och vissa präster, pensioner åt biskopar och präster, ersättningar till domkapitlens ledamöter m.m. Alltsedan kyrkofonden bildades har dess verksamhet varit lagreglerad. gäller reglerna i 42 kap. kyrkolagen. Vidare gäller kyrkofondsförordningen ( 1996:1230). fick kyrkofonden först . Kyrkof ondens styrelse anses vara en statlig myndighet. består av tjänstemän som är anställda av Kammarkollegiet. består av sju ledamöter. Regeringen utser ord- föranden och tre ledamöter. Kyrkomötet utser tre. Regeringen fastställer kyrkofondens budget och meddelar föreskrifter om hur utgiftsposterna får disponeras. disponerar över flertalet utgiftsposter i budgeten och får också göra omfördelningar mellan dessa. Regeringen eller kan också i viss utsträckning disponera över Kyrkofondens medel under löpande bud- getår. Tillgångarna i kyrkofonden utgörs främst av värdepapper. Kyrkofon- dens intäkter består till övervägande del av kyrkoavgifter från pastoraten. Till det kommer avkastningen av det egna kapitalet. /92 har kyrkof onden inte tillförts några statliga medel. omsattes 1,3 m iljarder kr. Det bokförda kapitalet uppgick till . Härav var avsatta för prästers intjänade pensionsrätter. Fondens marknadsvärde har beräknats till . Hos finns ungefär 24 000 anställda. Det helt övervägan- de antalet har kyrkokommunala anställningsvillkor. Prästerna har dock statligt reglerade anställningsvillkor och biskoparna är statligt anställda. De anställningar som prästerna har är antingen pastoratstjänster eller stiftstjänster och gäller i regel tills vidare. En betydande andel av prästerna och samtliga biskopar är anställda med fullmakt, vilket kort uttryckt innebär att deras anställningar inte kan sägas upp. Pensioner betalas för präster och biskopar ur kyrkofonden och för övriga anställda av respektive arbetsgivare. Samtliga präster och biskopar innehar till följd av vigning det kyrkliga ämbetet, vilket ger dem behörighet att predika och att förvalta sakramenten. Lagen (1982:80) om anställningss kydd (anställningsskyddslagen) gäller i princip för personal. I kyrkolagen finns regler avseende biskopar, präster och kyrkomusiker. I den mån kyrkolagen avviker från anställningsskyddslagen gäller kyrkolagen. Även lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (medbestämmandelagen) är tillämplig på förhållandena inom . Vad gäller den personal som är anställd med kyrkokommunala villkor finns härutöver vissa tillämpliga regler rörande stridsåtgärder i lagen ( 1994:260) om offentlig anställning (). Anställningsskyddslagen är i stora delar dispositiv, vilket betyder att den i dessa delar kan frångås genom avvikande bestämmelser i kollektiv- avtal. Sådana avvikande bestämmelser har också intagits i kollektivavtal som gäller den kyrkliga personalen. Dessutom finns kompletterande bestämmelser i sådana avtal. Till detta kommer för prästernas och biskoparnas del att komplette- rande bestämmelser rörande tjänsterna finns i olika författningar som har meddelats av regeringen eller kyrkomötet. Riktlinjebeslutet ger en preliminär bild av hur framtida struktur kommer att te sig. Utredningen om trossamfundens rättsliga reglering har att lämna kompletterande förslag. För en utförligare redo- görelse hänvisas därför till dess betänkande. Även kommer församlingen att vara grundläggande enhet. Territorialprincipen kommer att bestå. Försam- lingen kommer även fortsättningsvis att vara en juridisk person. Kom- munstatusen upphör. Stiftet kommer att finnas kvar som regionala enhet och som tjänstgöringsområde för biskopen. Även stiftet kommer att vara självständig juridisk person. Hela kommer att få rättskapacitet i egenskap av tros- samfund. Som en för svensk rätt ny associationsform införs nämligen "registrerat trossamfund". Församlingar och stift utgör s.k. trossam- fundsdelar. Kyrkomötet kommer att företräda som helhet. Dess beslut kan binda församlingar och stift. Sannolikt kommer den rikskyrkliga verksamhet som drivs i stif- telse- och bolagsform att inlemmas i . Vi får en ny kortfattad ramlag om trossamfund. Vidare får vi en kortfattad ramlag om , som ger regler för att säkerställa statens särskilda förväntningar på . Övergångsregler ges i en lag om införande av lagen om , den s.k. införandelagen. I detta betänkande ger jag förslag till vissa sådana regler, rörande anställningsförhållanden för präster, kyrkomusiker m.fl. samt rörande avtalspensioner för tid . Alla som tillhör blir enligt lag skyldiga att betala en kyrkoavgift, vars storlek fastställs lokalt och regionalt inom . Avgiften tas upp kostnadsfritt för t illsammans med inkomstskatten. skall föreslå de närmare formerna för denna uppbördshjälp. Hur den kyrkliga bemanningsorganisationen kommer att se ut får beslutas inomkyrkligt. Detta kommer med all sannolikhet att ske genom bestämmelser i den kyrkoordning för framtiden som väntas bli antagen av kyrkomötet . Först då står det klart vilken eller vilka kyrkliga nivåer som skall bära arbetsgivaransvaret. Den kyrkliga egendomen, inklusive kyrkofonden, kommer att ställas till förfogande vid relationsändringen. Kammarkolle- giet skall lägga förslag till hur detta kan genomföras. 3Anställda med kyrkokommunala villkor 3.1.1Yrkesgrupper och facklig tillhörighet Det finns ungefär 21 000 anställda med kyr kokommunala villkor i . Präster och biskopar har andra villkor. Enligt Statis- tiska centralbyrån uppgick antalet tjänstgörande arbetstagare med kyrkokommunala villkor till 21 126 . Av dessa var 7 934 män och 13 192 kvi nnor. Bland männen fanns 2 255 deltidsarbetande och bland kvinnorna fanns 8 690. Sysselsättningsgraden var i genomsnitt . Av kvinnorna var deltidsarbetande med en genomsnittlig sysselsättningsgrad på . Av männen var deltidsarbetande med en genomsnittlig sysselsättningsgrad på . Ett stort antal yrkesgrupper finns representerade bland de anställda med kyrkokommunala villkor. har utarbetat ett befattningssystem (BSF) som tillämpas av parterna. Enligt BSF är tjänsterna uppdelade på de tre områdena församlingsverksamhet, mark och fastighet samt administration. Inom området församlingsverksamhet finns befattningsslagen för- samlingssekreterare, informationssekreterare, stiftskonsulent, diakon, familjerådgivare, assistent i sjukhuskyrkan, organist, kantor, annan kyr- komusiker, diakoniassistent, församlingsassistent, förskollärare, fritids- ledare och barntimmeledare/barnskötare. Till området mark och fastighet hör kyrkvaktmästare/kyrko- gårdsvaktmästare, kyrkogårdsarbetare, församlingsvärdar/värdinnor, städare, krematoriepersonal, krematoriemästare och skogvaktare. Under administration sorterar kanslichef, kyrkokamrer, kyrkogårds- chef/kyrkogårdsföreståndare, stiftsjägmästare, stiftsjurist, kamrer- /ekonom, personalsekreterare/personalkonsulent, assistent, kans- list/kansliskrivare/kontorist, kamrersassistent och förvaltningsassistent. 38 Anställda med kyrkokommunala villkor De anställda med kyrkokommunala villkor hör till en rad olika arbetstagarorganisationer, bland andra följande. () organiserar nu kyrkvaktmästare, kyrkogårdsvaktmästare, kyrkogårdsarbetare, försam- lingsvärdar/värdinnor, städare, krematoriepersonal, barnskötare, fritids- ledare, barntimmeledare och kockar/kokerskor. () organiserar all slags administrativ personal, som t.ex. kanslister, kyrko- skrivare, assistenter, löneförättare, personal- och utredningssekreterare, kamrerer, kyrkogårdschefer, kyrkogårdsföreståndare, kanslichefer och kyrkokamrerer, samt diakoner, diakoniassistenter, församlingsassisten- ter, församlingssekreterare, informationssekreterare och familjeråd- givare. () organiserar bland andra diakoner, diakoniassistenter, församlingsassistenter, församlingssekrete- rare, assistenter i sjukhuskyrkan, stiftskonsulenter, informations- sekreterare, familjerådgivare och förskollärare. organiserar kanslichefer, kyrkokamrerer, kamrerer och diakoner m.fl. organiserar stiftsjurister och kanslichefer. organiserar diakoner och församlingsassisten- ter. organiserar organister, kyrkomusiker, förskollärare och församlingsassistenter m.fl. (fr.o.m. ) organiserar skogsarbetare. För flertalet anställningar med kyrkokommunala villkor finns inga lag- reglerade behörighetskrav. Kyrkomusikertjänsterna utgör ett undantag. De var statligt reglerade . Tjänsterna följer numera kyr kokommunala villkor. I 37 kap. kyrkolagen finns särskilda regler om behörighet för kyrkomusiker. Den som skall anställas som organist måste, enligt 37 kap. 9 § kyrko- lagen, ha avlagt organistexamen eller motsvarande i något EES-land. I 10 § samma kapitel finns behörighetskraven för anställning på kan- torstjänst. Det krävs antingen att sökanden har organistbehörighet eller att han har avlagt kantorsexamen. Anställda med kyrkokommunala villkor 39 Det är som prövar behörigheten hos den som söker kyr- komusikertjänst. kan medge undantag från behörighetskra- ven. Varken för kyrkomusikertjänster eller för andra anställningar med kyrkokommunala villkor finns lagreglerade krav på svenskt medborgar- skap, på att man skall bekänna lära eller på tillhörighet till . Pastorat och stiftssamfälligheter är kyrkliga kommuner och följaktligen egna juridiska personer. Beslut om anställning av andra än präster i sådana kyrkliga kommuner fattas av de förvaltande organen: kyrkorådet, samfällda kyrkorådet eller stiftsstyrelsen. Tjänster som kyrkomusiker i flerförsamlingspastorat tillsätts dock enligt 37 kap. 12 § kyrkolagen av den tjänster m.m. som skall finnas i varje sådant pastorat. består av kyrkoherden och valda ledamöter från varje församlingskyrkoråd i pastoratet. Utgångspunkten är att det är arbetsgivaren som väljer bland dem som söker anställning. En begränsning av arbetsgivarens rätt att välja utgör det särskilda behörighetskrav som gäller för kyrkomusikertjänster enligt vad som ovan redovisats. Liksom på arbetsmarknaden i övrigt begränsas anställningsfriheten också av reglerna i jämställdhetslagen (1991:433) och lagen (1994:134) mot etnisk diskriminering. En arbetsgivare som anställer en person framför en annan av motsatt kön, fastän den som förbigås har bättre sakliga förutsättningar för arbetet, antas ha gjort sig skyldig till otillåten könsdiskriminering. Det framgår av 16 § jämställdhetslagen. Kan arbetsgivaren visa att anställningsbeslutet inte har något samband med könstillhörighet, eller att det i själva verket är ett led i strävandena att främja jämställdhet i arbetslivet, anses beslutet dock inte stå i strid med lagen. Otillåten könsdiskriminering anses också föreligga när en arbetsgivare vid anställning utser någon framför någon annan av samma kön, som har likvärdiga förutsättningar för arbetet, om det är sannolikt att syftet med 40 Anställda med kyrkokommunala villkor arbetsgivarens beslut är att missgynna den som inte utses på grund av dennes kön. Förbudet mot etnisk diskriminering vid anställning innebär att en arbetsgivare inte får otillbörligt särbehandla en arbetssökande genom att förbigå denne på grund av hans ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse. Bestämmelsen härom finns i 8 § lagen mot etnisk diskriminering. Var gränsen går för att en särbehandling skall anses otillbörlig har ännu inte klarlagts i rättspraxis. När det gäller vissa kyrkokommunala anställningar är det sannolikt tillåtet för arbetsgivaren att ställa krav på att den som skall anställas har en trosbekännelse som överensstämmer med lära. Detta kan gälla flertalet anställningar där församlingsvårdande verksamhet ingår. Om en arbets- sökande till sådan anställning förbigås därför att han har en annan tros- bekännelse kan det knappast vara fråga om en otillbörlig särbehandling. I fråga om andra slags anställningar med kyrkokommunala villkor får man dock räkna med att lagen mot etnisk diskriminering kan ställa krav på att arbetssökande med olika trosbekännelser behandlas lika. Beslut av kyrkoråd, tillsättningsnämnd eller stiftsstyrelse rörande tjänste- tillsättning kan överklagas till länsrätten för prövning av beslutets laglig- het, enligt vad som framgår av 22 kap. kyrkolagen. Diskriminerande anställningsbeslut kan man angripa genom att väcka talan i tingsrätt eller i arbetsdomstolen enligt vad som framgår av lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister (arbetstvistlagen) samt jäm- ställdhetslagen eller lagen mot etnisk diskriminering. Beträffande former för anställningar med kyrkokommunala villkor gäller anställningsskyddslagen som utgångspunkt. Däri fastslås som huvud- regel att anställningar gäller tills vidare.