sou · GLB398 · 1998-01-01 00:00:00 — Själva åkerformerna på ödesbölena framträder som terrasser med spridda röjningsrösen. Av bebyggelsen kan enstaka husgr under synas. Ursprungligen ingick förstås även stora betes- och slåttermarker som sällan efterlämnat några synliga spår, även om de bästa markerna kan ha utnyttjats för slåtter långt efter medeltiden, ända fram i nutid. Ödesbölena kännetecknas topografiskt i regel av höglänta terräng- lägena, helst vettande mot söder. Placeringen motiverades främst av klimatologiska faktorer. Ödesbölen har främst registrerats i . Ett fåtal liknande områden har registrerats i skogs- bygder. (Se Nationalatlas, "SNA", bd "Kulturminnen och kulturmiljövård" s. 41). Det är även mycket vanligt att det förekommer röjningsrösen från sen tid , d.v.s. från 1700-1900-tal. Sådana är kända över nästan hela landet. Vanligen kan de relateras till en förtätning av torp och utflyttade gårdar. I kan det dock röra sig om en nykolo- nisation. Topografiskt återfinns de sentida fornåkrarna med röjnings- rösen inom mycket varierande landskapsavsnitt. De nu övergivna åkrarna är inte systematiskt registrerade, men de förekommer över hela landet, om än glesare i . I södra och delar av finns många finngårdar efter en kolonisation av utmarksskogar under främst 1500-1600-talen. I dessa finnbygder svedjades barrskog i stor omfattning, även om man knappast ser några spår ovan mark. (Se SNA s. 91). En typ av agrarlämning som kan bilda omfattande arealer utgörs av stensträngssystem. När man talar om stensträngssystem avses i regel den speciella äldre typ av hägnadskaraktär, som är tämligen vanlig på och , samt i , och delar av . I topografiskt hänseende har de flesta typer av mark utnyttjats. På främst förekommer även stora områden med förhistoriska blockparceller. (Se SNA s. 39-40). I är ofta stensträngar kombinerade med tydliga spår av i s.k. bandparceller, vanligen från järnålder. En grupp bandformiga åkerparceller, som förekommer i stora områden i främst jordbruksbygder utgörs av de s.k. välvda eller ryggade åkrarna . Dessa tillhör de senaste två seklernas faser av jordbruksexpansion. (Se SNA s. 40-41). Förhistoriska boplats- och fångstmiljöer Till de kulturmiljöer som är lämpliga att inkludera i skyddad skog hör även områden med boplatser från stenåldern. Det vi kallar boplatser utgörs av platser där man funnit olika föremål som tyder på mänsklig aktivitet. Framför allt i kan man på boplatserna även påträffa anläggningar som s.k. boplatsgropar, och ibland även hyddbottnar och skärvstensvallar av s.k. "koksten". De kända bo- platserna är vanligen vattenanknutna. Dels finns de längs den förhistoriska havsstrandlinjen, som varierat i takt med landhöjningen, dels påträffas boplatserna längs vattendrag och sjöar. (Se SNA s. 14- 15). Ända sedan stenålder har man tillämpat passiv fångst av älg och ren med fångstgropar. Groparna användes till dess att eldvapen infördes. Vanligen är systemen anlagda mellan, eller längs med, sjöar eller älvar för att spärra av djurens naturliga vandringsleder. Utbredningsområdet är hela inland och delar av det kustnära landet ända ned i ovan norrlandsgränsen. (Se SNA s. 60-61). Områden med lämningar efter en samisk renskötarkultur omfattar hela från kust till fjäll, även om dagens samiska områden begränsas till något mer än . Lokalt kan en miljö bestå av boplatslämningar som visten och kåtatomter, gravar, fångstanlägg- ningar och kultplatser, etc. (Se SNA s. 64-69). Ålderdomlig metallhantering och äldre tiders skogsutnyttjande De oftast äldre, som kolningsgropar, slaggvarp och Det var vanligen sluttningar eller avsatser nära myrar eller låglänt mark som togs i anspråk eftersom järnråvarorna utgjordes av myrmalm eller rödjord. Lämningar efter den lågtekniska järnfram- ställningen har påträffats på många håll i landet. (Se SNA s. 54-55). Spår efter metallframställning, framför allt järn, finns åtminstone från århundradena före och framöver. Bergsbruket i mer industriell mening uppstod under tidig medeltid, och rörde såväl järn- som koppar- och silverframställning. Bergsbruket hade till stora delar en permanent karaktär då man tog malmen från gruvor och då bearbet- ningen skedde på hyttor med masugnar, vattenhjul, rostningsgropar, smedjor, bodar, slaggvarp etc. En viktig råvara utgjordes dock av träkol, som framställdes i kolmilor; av dessa återfinns kolbottnar i tusental. Till bergsbruket hörde även hundratals hammare för vidareförädling. Lokaliseringen av gruvor styrdes förstås av fyndigheterna. Hyttorna kunde ha en friare placering, men redan tidigt infördes vattendrivna blåsbälgar, varför man lade hyttorna vid bäckar av lagom storlek och fall. Det medeltida bergsbruket är relativt väl avgränsat till dagens Bergslagen och vissa andra områden. (Se SNA s. 56-59). I alla landets skogsbygder har det även förekommit varierande verk- samhet av husbehovsutnyttjande eller tidig skogsindustri som efterlämnat vissa spår. Regionalt eller lokalt finns exempelvis omfattande lämningar efter tjärbränning, pottaskebränning, kolning, flottning, etc. 3+9$$ !6 3+/'3-!2+ "%(/6 /#( +/34. I vilken omfattning behöver arealen skyddad skog i utökas för att biologisk mångfald skall bevaras? I vilken omfattning behöver arealen skyddad skog i utökas för att biologisk mångfald skall bevaras? -Per Angelstam1, 1Grimsö forskningsstation, , , 730 91 2Pro Natura, Halnagården, 545 93 Denna studie utgör ett försök att beräkna hur stor areal skyddad skog av olika skogstyper som är nog för att långsiktigt bevara den biologis- ka mångfalden i skogar. Förutsättningarna för förekomst av olika skogstyper i olika delar av och nya ekologiska kunska- per om tröskelvärden för hur djurpopulationer påverkas av fragmente- ring av sin livsmiljö används för att formulera mätbara mål för 14 olika skogstyper. I en bristanalys jämförs dessa mål med hur mycket som finns av dessa olika skogstyper i fyra olika delar av . Den fjällnära skogen, som till stor del () redan är skyddad, be- handlas inte i denna undersökning. Enligt denna bristanalys krävs för den biologiska mångfaldens långsiktiga bevarande i i olika skogsmiljöer nedanför grän- sen för fjällnära skog att på lång sikt () totalt av skogsmarken i olika regioner har som huvudsyfte att uppnå skogsvårdslagens miljömål. Naturhänsynen på dessa arealer skall väl överstiga det som kan betraktats som generella naturhänsyn och till övervägande del innebära undantag från skogsbruk. På kort sikt (inom ) bör, utöver de 0,som redan är skyddade med stöd av naturvårdslagen, de skogsmiljöer med höga befintliga naturvärden (av skogsmarken eller 700 000 ha) avsättas för naturvårdsän- damål. Ytterligare av skogsmarken (200 000 ha) behöver bru- kas med särskild hänsyn. Dessutom fordrar en ca 200-årig miljöskuld att ett aktivt återskapande av skogliga livsmiljöer påbörjas. Den be- dömda omfattningen av detta restaueringsbehov tilltar kraftigt från nordligaste (av den produktiva skogsmarken) till sydligaste () . För att kunna identifiera hur skydd och skötsel av skog för beva- rande av biologisk mångfald skall gå till i praktiken i skogar måste tillgången på heltäckande rumsliga data för olika skogliga mil- jöer förbättras. Vidare bör de lokala goda exempel som finns på land- skapsperspektiv i skydd och restaurering av skogsmiljöer spridas till beslutsfattare och allmänhet. BESKRIVNING AV UPPDRAGET............................................................... 2 NATURVÅRDSBIOLOGISKA FAKTA ................................................. BIOLOGISK MÅNGFALD KRÄVER MÅL I FLERA SKALOR ........................... DET FINNS TRÖSKELVÄRDEN FÖR UTDÖENDE ...................................... UTDÖENDE OCH ÅTERSKAPANDE GÅR TRÖGT ...................................... VI HAR KORT TID PÅ OSS ...................................................................... SKYDDETS INTENSITET I OLIKA SKALOR I TID OCH RUM... ATT BEVARA STÖRNINGSREGIMER INNEBÄR INTE ALLTID ATT SKYDDA NATURHÄNSYN PÅ DETALJNIVÅ .......................................................... OM LANDSKAPSSKALAN OCH LANDSKAPSPLANERING.......................... 4 BRISTANALYS I ALLMÄNHET .......................................................... EN IDEAL MODELL FÖR BRISTANALYS .................................................. BRISTANALYS I INTERNATIONELL UTBLICK.......................................... 5 BRISTANALYS ENLIGT VÅR MODELL - METODBESKRIVNING28 STRATIFIERING AV DEN SVENSKA SKOGEN........................................... 5.1.1 Fem svenska skogsregioner ........................................................ 5.1.2 Kort om det svenska landskapets historia ................................... 5.1.3 Svenska skogsmiljöer och deras störningsekologi ...................... 5.1.3 Brukandets förutsättningar i olika skogsregioner ...................... SKATTNING AV FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR OLIKA SKOGSMILJÖER I OLIKA 5.3 HUR MYCKET ÄR NOG ? (APPENDIX A) ................................................ HUR MYCKET ÄR REDAN SKYDDAT ? VILKEN GRAD AV SKYDD KRÄVS ?........................................................ OMFÖRING TILL ANDRA ÄGOSLAG ....................................................... LÅNGSIKTIGA MÅL , KORTSIKTIGA MÅL OCH RESTAURERINGSBEHOV ... 6.2.1 Exemplet boreal successionsskog ............................................... 6.1.2 Exemplet ekskog ......................................................................... 6.2.3 Skyddsbehov för skogar ................................................ 6.4 FINNS DET NÅGON TÄCKNING I VERKLIGHETEN FÖR DE KORTSIKTIGA 6.5 SKYDDSBEHOV I LANDSKAPSSKALA.................................................... 6.6 JÄMFÖRELSE AV PRIORITERINGAR UTIFRÅN HOTADE ARTER OCH 7 DISKUSSION OCH SLUTSATSER....................................................... JU LÄNGRE MARKANVÄNDNINGSHISTORIA DESTO STÖRRE BRIST ! HANDLEDNING TILL DEN SOM SKA TOLKA VÅRA RESULTAT....................... Appendix A - Motiveringar till samt genomgång av beräkningar av långsiktiga mål och kortsiktiga mål Appendix B - Analyser av svenska skogsmiljöer med hjälp av Riks- skogstaxeringen (RT) Appendix C - Bearbetning av data från den översiktliga skogsinvente- ringen (ÖSI) Appendix D - Nyckelbiotopsinventeringen (NBI) som underlag för Appendix E - Jämförelse av nyckelbiotopsinventering och löv- skogsinventering i kommun, en fallstudie Uppdraget: Denna rapport är resultatet av ett uppdrag från Miljö- vårdsberedningen (Jo1968:A) med syfte att uppskatta hur mycket arealen skyddad produktiv skogsmark behöver utökas för att nå de av beslutade miljömålen. Uppskattningarna av skyddsbehovet koncentreras på produktiv skogsmark nedan gränsen för fjällnära skog (enligt SKSFS 1991:3). Uppdraget har genomförts med stöd av Na- turvårdsverket, m.fl. databasvärdar och i fortlöpande samråd med . Metoder: Med den biologiska mångfaldens olika ansikten i det av- långa som utgångspunkt redovisas i denna rapport skyddsbe- hovet i areal uppdelat på fyra geografiskt, biologiskt och kulturellt olika regioner. Från söder till norr är dessa: den nemorala ädellöv- skogsregionen, den mellansvenska övergången mellan ädellövskog och barrskog samt den boreala barrskogsregionen som delas i en syd- lig och en nordlig del. Utgångspunkten för denna redovisning är en grundlig genomgång av 14 olika skogsmiljöers ekologi. Baserat på kunskaper om ståndortens förutsättningar för att hysa olika skogstyper, ekologiska tröskelvärden för bevarande av arter i olika livsmiljöer och skogens nuvarande tillstånd görs sedan en bris- tanalys avseende de olika skogsmiljöerna. Dataunderlaget utgörs av nationella inventeringsunderlag (riksskogsstaxeringen, skogsvårdsor- ganisationens översiktliga skogsinventering på privatskogsbrukets mark (ÖSI) och olika naturvärdesinventeringar). Brister i skydd for- muleras dels som långsiktiga mål () och dels som kortsiktiga mål (). Det långsiktiga behovet av att skydda skog har beräknats som av de i ett ursprungligt tillstånd förekommande arealerna av miss- gynnade skogstyper, åldersklasser och trädslagsblandningar. Just har valts därför att ett flertal ekologiska studier visar att då av den ursprungliga förekomsten av en livsmiljö återstår mins- kar sannolikheten för långsiktig överlevnad drastiskt. Vi har noga dokumenterat våra metoder så att resultaten kan revi- deras när bättre kvantitativa beskrivningar av de miljöer som olika arter anpassat sig till finns, och säkrare skattningar kan göras av trös- kelvärden för hur mycket som är nog för olika arter i olika livsmiljöer. Resultat: är ett avlångt land med stora skillnader i landska- pets omvandlingsgrad mellan olika regioner. Situationen för biolo- giskt mångfald i är främst en konsekvens av av landskapsomvandling, och inte enbart av de sista trettio årens skogsbruk. Det nya miljömålet för skogen innebär ett paradigmskifte i skogs- bruket i paritet med det framväxande intresset för virkesråvara . Den del av miljömålet som omfattas av begreppet biologisk mångfald ställer stora krav på anpassning av landskapsut- nyttjandet. Graden av omvandling av skogslandskapet är nu så stor att för många egenskaper (död ved, gammal skog och lövskogar) under- stigs kritiska tröskelvärden och den långsiktiga överlevnaden hos de arter som kräver dessa egenskaper är inte säkrad. Bevarande av biologisk mångfald kräver hänsyn och åtgärder i alla geografiska skalor medan skogsbruket traditionellt har arbetat främst i be- stånds/avdelningsskala och också i trädskala. För att maximera sannolikheten att miljömålet nås måste naturhänsynen vara god såväl i detalj- och beståndsskalan som i landskapsskalan. Våra bedömningar av läget vad gäller behovet av naturhänsyn i olika geografiska skalor för den biologiska mångfalden sammanfattas ned- an. Naturhänsynen på de slutavverkade ytorna har avsevärt förbättrats . Detta är inte tillräckligt för att bevara biologisk mångfald, men minskar i viss mån behovet av skydd av skog. Bra hänsyn kommer dock att kunna tas bara under eftersom gammal skog som uppkommit mer eller mindre naturligt inte längre kommer att finnas. Hänsynens kvalitet kommer därmed med nödvändighet att bli sämre för att återigen bli bättre. Ett viktigt skyddsbehov kvarstår därmed i be- stånds- och landskaps-skalorna. I finns mycket stora naturvärden på små ytor eller som detaljer i avdelningar som enligt det skogliga indelningsmateria- let inte har några naturvärden. För att fånga in naturvärden i skogar krävs i större utsträckning specialinventeringar - och en större insats av de naturvårdande institutionerna och organisatio- nerna för att nå miljömålet - till skillnad från den mer markägardrivna naturvården hos norra större markägare. Vår bedömning av skyddsbehovet i arealer och pro- cent av den produktiva skogsmarksarealen i respektive region redovi- sas i nedanstående tabell. Skydd är enligt vår definition något som krävs för att behålla eller återskapa kvaliteter som inte kan anses tillgodosedda av ett rationellt bedrivet skogsbruk - alltså ett något vidare begrepp än undantag från mänsklig påverkan. Det skydd som innebär undantag från skogsbruk betecknas Naturvård Orörd (NO) och Naturvård Skötsel (NS). I norra finns fortfarande skog med sådana värden att bio- logisk mångfald kan vidmakthållas om avsättning av tillräckliga are- aler sker . I krävs däremot mycket omfattande restaurering av stora arealer för att återskapa lövskogar. Vid tolkningen av resultaten måste näringens frivilliga avsättning- ar enligt den ekologiska landskapsplaneringen (ELP) beaktas, då de av olika skäl inte har kunnat dras ifrån bruttobehovet. Sammanfattning av resultaten, areal (1 000 ha = tha) samt procent av skogs- marksarealen i nordligt boreal, sydligt boreal, boreonemoral och nemoral region (regioner enl. SKS och SNV 1997). -Långt behov: Långsiktigt behov av skog som bör ha någon av målsättningsklasserna Kombinerade mål (naturhänsyn väl överstigande generell hänsyn), Naturvård Orörd (undantag från skogsbruk) eller Naturvård Skötsel (dito, men med behov av aktiva naturvårdande åtgärder) inom ca 40 år -Kort behov: delmängd av det långsiktiga behovet av att skydda skog som existerar -Restaurering: delmängd av det långsiktiga behovet av skyddad skog som inte existerar -(Bete): Areal trädbevuxen betesmark som vi valt att lyfta ur det kortsiktiga behovet i denna redovisning på grund av problem med gränsdragning mot odlingslandskapet (Långt behov = Kort behov + Restaurering + Bete) -Kort behov NO+NS: delmängd av det kortsiktiga behovet som bedöms behöva ha målsättningsklasserna Naturvård Orörd eller Naturvård Skötsel dvs. undantas från skogsbruk. -Skyddat i lag 1997: Med stöd av Naturvårdslagen skyddad skogsmark (enligt SNV och SKS 1997). -Brist i kort behov (NO+NS): Kortsiktigt behov av att skydda skog i klasserna NO och NS minus i lag skyddad skog 1997, dvs. de arealer som på kort sikt bedöms innehålla biologis- ka värden av avgörande betydelse för miljömålets uppfyllnad. -Total areal: areal (1 000 ha = tha) produktiv skogsmark samt trädbevuxen naturbe- tesmark i respektive region (enligt Riksskogstaxeringen 1990-1994) (0,3) (1,9) (2,2) 2 201 1 067 (0,8) not 1: från tabell 9 not 2: från tabell 10 Vissa arter kräver för sin överlevnad stora samman- hängande arealer av sin skogsmiljö eller kombinationer av miljöer. För att bevara olika skogsmiljöers och de ingående arternas naturliga dynamik och samspel behövs tillika ett visst mått av stora samman- hängande skogsområden. För att klara detta krävs i vissa trakter sär- skilda satsningar på stora skyddade områden i storleksordningen 200 - 10 000 ha. På grund av vår långa markanvändningshistoria finns så- dana områden kvar enbart i norra . Men det finns även i landskap som har ansamlingar av bestånd med höga naturvär- den. Utförda specialinventeringar av t.ex. lövskogsrika landskap visar att utläggning av skyddade skogsmiljöer kräver ett landskapsperspek- tiv även i . I har ett drygt 40-tal trakter med särskilt värdefull lövskog identifierats. Det finns ett behov av specialinventeringar för utformningen av skyddet för dessa och andra värdefulla skogstrakter. Storskogsbruket har utvecklat ett naturvårdskoncept som främst är relevant för boreala skogar. Underlaget för detta koncept beskrivs relativt väl i det befintliga skogliga indelningsmaterialet. I de boreo- nemorala och nemorala regionerna har en stor historisk omföring av skogsmark till annan mark eller till andra skogsliknande miljöer skett. Det skogliga indelningsmaterialet är här sämre på att fånga in speci- ella naturvärden (t.ex. lång trädkontinuitet och förekomst jätteträd). Ett mer finkornigt koncept för naturvård i landskapsskalan behöver därför utvecklas specifikt för . Vi har på oss: Andelen ursprungliga äldre skogar av värde för bevarande av biologisk mångfald har under successivt mins- kat till en liten del av den produktiva skogsmarks-arealen. Många skogstyper har nått för den biologiska mångfaldens bevarande kritiskt låga nivåer. Avverkningen av äldre skog med naturvärden har fortsatt även . För att vända den nedåtgående trenden behöver skyddet av de återstående värdefulla bestånden ske . I annat fall reduceras enligt vår bedömning möjligheterna att bevara den biologiska mångfalden avsevärt. Behov av inventering, utbildning och goda exempel: För att kunna identifiera var och hur skydd och skötsel, och framför allt återskapan- de, av skog för bevarande av biologisk mångfald skall gå till i prakti- ken i skogar måste tillgången på heltäckande rumsliga data för olika skogliga miljöer förbättras. De nuvarande stickproven i t.ex. riksskogstaxeringen måste kompletteras med olika typer av specialin- venteringar med fjärranalytiska metoder. Vidare bör betydelsen av biologisk mångfald för bevarande av uthålliga och robusta skogsekosystem utredas. Slutligen bör de lokala goda exempel som finns på landskapsperspektiv i skydd och restaure- ring av skogsmiljöer spridas till beslutsfattare och allmänhet. 1.1 Beskrivning av uppdraget Denna rapport är resultatet av ett uppdrag från Miljövårdsberedningen (Jo1968:A). Bakgrunden är att Miljövårdsberedningen bl.a. skall yttra sig över i vilken omfattning arealen skyddad produktiv skogsmark behöver utökas för att nå de av beslutade miljömålen (dir 1995:167). Uppgiften är formulerad som följer: "Skatta skyddsbehovet på produktiv skogsmark nedan gränsen för fjällnära skog (enl. SKSFS 1991:3) för att klara de av beslutade miljömålen. Analysen skall i möjligaste mån ta hänsyn till skillnader i mänsklig påverkan samt varierande biologiska, klimatologiska och geologiska förutsätt- ningar. Nödvändigt inventeringsunderlag i form av riksskogsstaxe- ringen, ÖSI och olika naturvärdesinventeringar skall användas. Beho- vet skall om möjligt redovisas i hektar, region- och skogsmiljövis, uppdelat i olika skalor och olika hänsynsgrad med vars hjälp lämpligt skyddsinstrument och kostnaden för detta kan bedömas. Uppdraget genomförs i fortlöpande samråd med ." I denna rapport definieras skog som ekosystem där träden är nycke- larter som i kombination med speciella abiotiska, biotiska och histo- riska förhållanden skapar livsmiljöer för en lång rad andra arter. Med detta synsätt utgör marker som haft ett lågt antal träd per ytenhet och som traditionellt inte räknas till produktiv skogsmark trots detta en viktig skogsmiljö. Det finns å andra sidan även skogsmiljöer som planteringar av träd på mark som inte har haft träd på mycket (t.ex. granåkrar) som inte bör betraktas som skog i en strikt ekologisk mening. Vi använder ordet skogsmiljö för att tydliggöra vår definition av skogen som en helhet. Dessa skogs- miljöer beskrivs i avsnitt 5.1.3 och sammanfattas i tabell 3a och 3b. De skogliga kvaliteter av betydelse för biologisk mångfald som finns i en skogsmiljö är dels de som går att mäta med traditionella skogliga mått (t.ex. ståndort, ålder och trädslag) och dels kvaliteter som mängden död ved av olika nedbrytningsgrad, kontinuiteten på en viss plats i markegenskaper, trädskikt och förekomst av död ved (se referenser i , Angelstam 1997a, b). I skogar utan mänsklig påverkan är mängden död ved mycket större än i påverkade skogar (jämfört med <5% av den totala virkesvolymen). Detta gäller skogsmiljöer i alla naturregioner. Speciellt i många skogsmiljö- er med intern dynamik eller med ursprungliga nemorala störnings- mönster (bete under jätteträd) är förekomsten av mycket gamla och grova träd mycket vanligare än i brukade skogar. För vissa kvaliteter (skog med intern dynamik) kan behovet svårligen tillgodoses i den brukade skogen oavsett hänsyn. För andra arter är hänsyn (spara död ved, lövträd, gamla träd) tillräckligt för att de ska leva kvar. Skydd krävs för att behålla, tillåta utvecklande av eller återskapa kva- liteter som inte kan anses tillgodosedda av ett rationellt skogsbruk som enbart strävar efter stor och värdefull virkesproduktion genom låga drivningskostnader per volymsenhet och högt pris per volymsen- het. Denna syn på skydd är alltså vidare än att se skydd som något som innebär undantag från all mänsklig påverkan. 2.1 Biologisk mångfald kräver mål i flera skalor För många människor i dagens samhälle är biologisk mångfald ett modeord. Trots detta har begreppet en klar definition (se 1995). Med biologisk mångfald menas variationen bland allt levande. Tydligast ser man denna variation som olika arter av djur, växter och svampar. Men variationen i genetisk sammansättning och i ekosystem och biotoper - livsmiljöer - är lika viktiga delar av den biologiska mångfalden. Det finns väldigt många arter i hela - ca 50 000 arter är kända (1994) - medan antalet typiska svenska skogs- miljöer uppgår till knappt 20. För praktiker som ska bruka skogen och nå både produktionsmål och miljömål blir slutsatsen följande: Man måste sköta skogen så att de olika arternas livsmiljöer bevaras, och om det behövs, restaureras och återskapas. Eftersom arter har olika krav på sin miljö, är olika stora och har olika ekologi, måste man tänka på hur skogen ser ut i olika geografis- ka skalor.