sou · GLB3141d1 · 1998-01-01 00:00:00 — Enligt medieforskaren var nedgången i småbarnens läsande påtaglig : Läsandet har successivt och påtagligt minskat både vad gäller andelen nyttjare och lästid . I första hand gäller nedgången barn till lågutbildade föräldrar. Lindung menar att nedgången är mer påtaglig på mindre orter och något mer bland barn med tillgång till satellit-TV än bland andra barn. Störst andel läsare och lästid finns bland barn till högutbildade föräldrar. Föräldrarnas utbildning har betydelse för småbarns kontakter med böcker vilket, enligt Lindung, dock inte nödvändigtvis behöver betyda att barn till lågutbildade läser mindre i skolåldern. Sammanfattningsvis kan noteras att tre fjärdedelar av barnen i åldern har kontakt med böcker. Föräldrarnas utbild- ningsnivå har här stor betydelse. Undersökningen visar att flickor är mer intresserade av böcker än pojkar och att barn i storstadsregionerna läser något mer än barn på andra orter. Bland barn som inte har 11Källa: Barnbarometern 95/96. 12Källa: Barnbarometern 95/96. 13Källa: och boken i det nya medielandskapet. "OKEN OCH L¤SARNA 41 tillgång till satellit-tv är ANDELEN läsare större men L¤STIDEN något kortare än bland jämnåriga som kan se satellit-TV-kanalerna. av barnen tittar eller läser i böcker själva en genomsnittlig dag medan andelen barn som man läser högt för är . Flickor läser själva i något större utsträckning än pojkar medan pojkarna något oftare har någon som läser för dem. Bokläsandet bland de yngsta minskade kontinuerligt under 1980- talet och . synes nedgången stannat av och dagens siffror över andelen barn mellan 3 -med daglig kontakt med böcker ligger i nivå med siffrorna . ,¤STIDEN har däremot fort- satt att minska i de flesta grupper. Bland barn till lågutbildade föräldrar har det skett en minskning både av andelen läsare och av lästidens längd medan andelen läsare bland barn till högutbildade föräldrar ökat medan lästiden minskat drastiskt. "I ¥LDERN - ¥R Barn och ungdomar mellan ägnade , dvs. , åt massmedier en genomsnittlig dag . , eller , av såg de på TV, () hörde de på radio. () tittade de på video och i lika hög grad läste de Även ANDELEN AV - ¥RINGARNA som läst en bok har minskat , enligt Kulturbarometern. Från //95. Andelen 9 -14-åringar som inte alls läst har ökat från till . 14Källa: Barnbarometern. 15Källa: Kulturbarometern i detalj: Tema litteratur och bibliotek 1997:1. 42 "OKEN OCH L¤SARNA Massmediekonsumtion 1996 barn och unga av T e le v is i o n R a d io B ö c k e r V i d e o C D /s k iv o r K a s s e ttb a n d V e c k o - /m å n a d s tid s k r if t P e r s o n d a to r S p e c ia l- /f a c k tid s k r if t K v ä lls tid n in g T e x t T V Undersökningen visar att andelen barn SOM L¤SER VARJE DAG minskar. var andelen och 1996 var den . Den genomsnittliga lästiden har minskat per dag Vid en granskning av VAD BARNEN i denna åldersgrupp läst finner man att det i första hand är barn- och ungdomsböcker, (), i andra hand skolböcker, () och i tredje hand skönlitteratur för vuxna () och seriealbum ().17 17Källa: Kulturbarometern i detalj: Tema litteratur och bibliotek 1997:1. "OKEN OCH L¤SARNA 43 Skolbarn i åldern läser ofta böcker på . De under- sökningar som gjorts visar att även om barnen minskat sina biblioteks- lån så är det ändå nästan fyra av fem som lånar böcker på , en klart större andel än i någon annan åldersgrupp. 5NGDOMAR I ¥LDERN - ¥R Ungdomar i åldern ägnade , eller , åt mediekonsumtion en genomsnittlig dag . Radiolyssnande stod för (. ), TV-tittande för (. ), CD/grammo- fonskiva för (.) och bokläsning för (40 min.). Ung- domar i åldern var den åldersgrupp som läste mest. Läsningen har emellertid minskat även i denna grupp. Detta gäller både andelen som läser och den genomsnittliga lästiden. läste och deras genomsnittliga lästid var . läste och den genomsnittliga lästiden var . Även sett i ett längre perspektiv har läsningen minskat. /89 läste böcker en genomsnittlig vecka, jämfört 1994/95. De i denna åldersgrupp som inte alls läste böcker var 1988/89 jämfört 1994/95. Enligt Kulturbarometern återfinns den största andelen mycket littera- turintresserade bland pensionärer. Intresset för litteratur har ökat sär- skilt i denna grupp. En genomsnittlig vecka 1988/89 hade av pen- sionärerna läst i en bok, medan siffran /95 var . De pen- sionärer som inte alls läste minskade från //95.21 Vuxna kvinnors intresse för litteratur är betydligt större än männens. En knapp tredjedel () av männen uppger att de har mycket stort eller måttligt intresse. Motsvarande siffra för kvinnor är . Andelen män som har ganska litet eller mycket litet intresse ligger också i storleksordningen en tredjedel (). Andelen kvinnor med litet intresse för böcker är en femtedel (). 18Källa: Kulturbarometern i detalj: Tema litteratur och bibliotek 1997:1. 21Källa: Kulturbarometern i detalj: Tema litteratur och bibliotek 1997:1. 44 "OKEN OCH L¤SARNA Det finns ett SAMBAND MELLAN LITTERATURINTRESSE L¤SVANOR OCH UTBILDNING. Skillnaden mellan hög- och lågutbildade framträder särskilt markant om fokus ställs in på andelen som INTE läser böcker. Det finns en betydligt större andel ickeläsare bland lågutbildade än bland högut- bildade. Detta gäller oavsett kön, men skillnaden är särskilt stor bland äldre män. 22 av männen med enbart grundskola hade inte läst någon bok /95. Motsva- rande grupp kvinnor var . Andelen män med högskole- utbildning som inte läst någon bok var och för kvinnor i mot- svarande grupp. Enligt Kulturbarometern är intresset för litteratur i första hand be- roende av utbildning och i andra hand av kön. Detta konstaterades i samband med de läsundersökningar som gjordes . Även iaktta- gelsen att det bland pensionärer fanns många ointresserade gjordes. Högutbildade och kvinnor var de mest läsintresserade. 23 I Kulturbaro- metern 1997 drar man samma slutsatser: Typexempel på flitiga bok- läsare är flickor på mellanstadiet, högskolestuderande samt välutbil- dade kvinnor. Typexemplet på en person som inte alls läser böcker är en lågutbildad, manlig pensionär bosatt på landsbygden. Litteraturintresset /89 och 1994/95 hos samtliga åldersgrupper och mellan män och kvinnor /95 Källa: Kulturbarometern i detalj: Tema litteratur och bibliotek 1997:1. Enligt Mediebarometern har ANDELEN DAGLIGA BOKL¤SARE under minskat . I gruppen gick t.ex. andelen dagliga läsare ner från till . 22Källa: Kulturbarometern i detalj: Tema litteratur och bibliotek 1997:1. 23Källa: Kulturbarometern i detalj: Tema litteratur och bibliotek 1997:1. 24Källa: Kulturbarometern i detalj: Tema litteratur och bibliotek 1997:1. "OKEN OCH L¤SARNA 45 andelen bokläsande ökat i åldrarna och hållit sig i stort sett i gruppen . Andelen dagliga läsare i olika åldersgrupper 1986, 1995 och 1996. När det gäller L¤SNINGEN UNDER EN GENOMSNITTLIG VECKA 1996 var det, enligt Mediebarometern av befolkningen mellan som läst i en bok, vilket innebär en minskning från . De undersökningar som Kulturbarometern genomfört visar att fler läste böcker /95 än vid undersökningstillfället /89. hade läst i en bok , jämfört /89. Andelen som inte läst någon bok har minskat. Från 1988/. 1994/95. För befolkningen som helhet har antalet icke-läsare minskat . De vana läsarnas antal var länge relativt , men har ökat kraftigt . 46 "OKEN OCH L¤SARNA Andel vuxna som läst respektive inte alls läst böcker. Andel av män som Andel män som inte Bearbetning: Svenska Bokhandlareföreningen.Mediebarometern 1996. De höga siffrorna från Mediebarometern förklaras av att även läsning av skolböcker ingår i undersökningen. Samtliga under- sökningar visar att mäns och kvinnors läsvanor skiljer sig åt. Andelen män som inte alls läser böcker har länge varit förhållandevis hög. De läsvana männens andel minskade . förefaller trenden ha vänt. Antalet kvinnor som läser böcker har stadigt ökat som icke-läsarna bland kvinnorna nära ,¤STIDEN har hållit sig relativt stabil - omkring per genomsnittlig dag. var lästiden i genomsnitt per dag bland bokläsarna, en minskning . Det är värt att notera att minskade antalet minuter man läste i åldersgruppen . Den genomsnittliga lästiden för denna åldersgrupp uppgick och . 25 I 1994/95 och Gallup 1996 avses 16 -. "OKEN OCH L¤SARNA 47 Lästid bland bokläsare 9 -en genomsnittlig dag 1986 - 1996 (minuter) 2.4.1Poesi eller fakta - vad läser vi? Underhållningsromaner dominerar när man frågar efter senast lästa bok. Spänning är mer populärt än romantik. Författarna är oftast svenska eller anglosaxiska. 1994/95 hade en underhållnings- roman som senast lästa bok. hade senast läst en bok av en s.k. kvalitetsförfattare. Motsvarande siffror /89 var och . De typiska läsarna av kvalitetslitteratur är gymnasiestuderande eller högskolestuderande (med en viss överrepresentation av kvinnor) samt välutbildade kvinnor över medelåldern bosatta i storstad. Typiska läsare av underhållningslitteratur är kvinnor i åldern , deltids- arbetande, studerande eller icke förvärvsarbetande, ofta med hemma- varande barn.26 Kulturbarometerns undersökning visar att poesiläsningen ökat kraf- tigt /89. av svenskarna mellan hade läst en poesibok 1994/95, jämfört 1988/89. Läsningen hade ökat i alla grupper /89. Bland skolbarn var det som läst poesi under den senaste 12- månadersperioden /95, jämfört /89. De som i första hand läste poesi var dock högutbildade. Av dem hade läst poesi 1994/95, jämfört med /89. För mellan- utbildade var siffran (1988/89) och för lågutbildade år (1988/89). Kvinnor är överrepresenterade som poesiläsare. 26 Kulturbarometern i detalj: Tema litteratur och bibliotek 1997:1. 48 "OKEN OCH L¤SARNA av kvinnorna hade läst poesi 1994/95 jämfört 1988/89. För män var siffran 1994/95, en ökning från . Jämfört med /89 har antalet fackbokläsare ökat markant och är andelen läsare av facklitteratur lika stor som andelen läsare av skönlitteratur. /89 hade av befolkningen läst någon fack- bok jämfört /95. De flesta som över huvud taget läser böcker läser både skön- och facklitteratur. Grup- pen kvinnliga studerande, ungdomar och välutbildade kvinnor är sär- skilt framträdande bland dem som kombinerar skönlitteratur och fack- litteratur. Bokläsare som enbart läser skönlitteratur är överrepresente- rade bland lågutbildade kvinnliga pensionärer medan typexemplet på ensidiga läsare av fackböcker utöver läxböcker är pojkar i 10 -12-års- åldern. När det gäller läsning av barn- och ungdomsböcker har den ökat totalt sett. Av hela befolkningen var det som läste barn- och ung- domsböcker /89. Denna andel var /95. 2.4.2Låna, köpa, få ... Det är lika vanligt att man lånar som att man köper de böcker man läser. De flesta bokläsarna, eller , som 1994/95 hade läst en bok hade lånat den. Lika många, , hade köpt den själva. läste en bok som redan fanns hemma och hade fått boken i gåva. var det något vanligare att man lånade boken. 27Kulturbarometern i detalj: Tema litteratur och bibliotek 1997:1. 28Kulturbarometern i detalj: Tema litteratur och bibliotek 1997:1. 29 Kulturbarometern i detalj: Tema litteratur och bibliotek 1997:1. "OKEN OCH L¤SARNA 49 Tillgång till böcker 1988/89 och 1994/95. Andel av befolkningen (%) som läst bok som lånats, köpts, erhållits som gåva eller redan funnits hemma (Summerar ej till 100) Redan funnits i hemmet Källa: Kulturbarometern i detalj: Tema litteratur och bibliotek 1997:1. SIFO-undersökningen 1997 kompletterar Kulturbarometern 1994/95 och bekräftar bilden att bokläsarna både lånar och köper sina böcker. Enligt undersökning lånar av de tillfrågade på bibliotek, medan lånar från vänner och bekanta. av befolk- ningen i åldern är bibliotekskunder. Läsarna köper i första hand sina böcker i bokhandeln: i samband med den stora bokrean (), till extrapris () eller till ordinarie pris (). Man handlar också i varuhusen: till extrapriser (), i samband med bokrean () eller till ordinarie pris (). Enligt undersökning köper av bokläsarna (dubbelt så många kvinnor som män) böcker genom bokklubbar. skaffar sina böcker i antikvariaten. Skolbarn i åldern var de flitigaste biblioteksbesökarna /95. Mest köpstarka var personer i åldern , som lika ofta köpte som lånade böcker. Denna åldersgrupp lånade för övrigt böcker av släkt och vänner i större utsträckning än resten av befolkningen. I åldersgruppen fanns fler bokköpare än boklånare. Här åter- fanns också de flesta bokklubbsköparna. Däremot lånade de mindre på . Pensionärer 65 -läste mindre än andra och både köpte och lånade böcker i mindre utsträckning än andra. De som läste valde ofta en bok som redan fanns hemma. De lånade i något högre grad än de köpte böcker, enligt Kulturbarometern. Av dem som köpte en bok hade (1988/89) köpt den i bokhandel, (1988/89) per post (bokklubb), (1988/89) på varuhus, (1988/89) i 30 Källa: . 50 "OKEN OCH L¤SARNA kiosk, (1988/89) på auktion/antikvariat och genom bok- ombud. En knapp tredjedel fick böcker per postorder, dvs. via bokklubbar eller direktförsäljning från förlag, tidningar o.dyl. Försäljningen genom denna försäljningskanal har ökat, vilket även gäller inköp från varuhus och på antikvariat. Som framgår av ovanstående siffror finns stora skillnader mellan olika människors inställning till böcker och bokläsning. Utbildningsnivån i landet har höjts och fler människor läser böcker men lästiden har ändå minskat, framför allt bland barn och unga. Den tillgängliga statistiken om bokläsning är dock långt ifrån heltäckande och i vissa fall motstri- dig. Klart är att boken tar betydligt mindre del av vår fritid än TV och radio. Det är svårt att beräkna antalet yrkesmässigt verksamma författare i . Många har även andra sysselsättningar. Det blir också allt vanligare att författare både av ekonomiska och konstnärliga skäl arbetar inom flera genrer och medier. är facklig huvudorganisation för de yrkes- mässigt verksamma författarna och översättarna inom det allmänlitte- rära området, dvs. skön-, fack-, och barn- och ungdomslitteratur. 1997 har SFF cirka 2 400 medlemmar, en ökning från 2 1993. Med- lemmarna kan ansluta sig till fyra olika sektioner: -Sektionen för barn- och ungdomslitteratur De flesta yrkesmässigt verksamma skönlitterära, barn- och ung- domslitterära författarna, liksom översättarna, är medlemmar i . Organisationsgraden är inte lika hög bland fackförfattarna, men har ökat . genomförde en enkätundersökning över medlemmarnas inkomster m.m. För de ca 700 medlemmar som var heltidsförfattare, dvs. som ägnade av sin arbetstid åt litterär verksamhet, var medianinkomsten totalt, dvs. av all slags yrkesverk- samhet, , jämfört med 176 000 för heltids- arbetande totalt sett. För den heltidsarbetande SK¶NLITTER¤RA författaren var medianinkomsten endast 84 500 kronor.1 1 Författarnas inkomster . 52 &¶RFATTARNA SOU 1997:141 Undersökningen visade att av SFF:s medlemmar bodde i . av medlemmarna betecknade sig som skönlitte- rära författare, som fackförfattare, som översättare, som litterära mångsysslare och som barn- och ungdomsförfattare. Bland skönlitterära och facklitterära författare dominerade männen, medan en majoritet av översättarna och barn- och ungdomsförfattarna var kvinnor. En av undersökningens viktigaste slutsatser var att ju större del av arbetstiden som ägnades åt litterär verksamhet, desto lägre var författa- rens totala inkomst. Givetvis ökade inkomsterna av LITTER¤R verksamhet i dessa fall, men denna ökning uppvägde inte tillnärmelsevis minsk- ningen av inkomster från ANNAN YRKESVERKSAMHET De författa- re/översättare som hade andra inkomstkällor än från litterär verksamhet hade högre medianlön än dem som var författare/översättare på heltid. Undersökningen visade, enligt , att ett antal barn- och ungdomsförfattare hade höga royaltyinkomster, dvs. deras böcker hade sålts i stora upplagor. Många facklitterära författare visade sig ha relativt goda inkomster från icke-litterär verksamhet. Översättarna fick största delen av sin totala inkomst från litterär verksamhet. Enkäten styrkte antagandet att skönlitterära författare hade svårt att leva på sitt författarskap. Skatterättsligt är författarna inom det allmänlitterära området att betrakta som egna företagare. De är inte anställda och arbetar inte - med undantag för vissa fackförfattare - på uppdrag av förlag. Författa- rens ersättning vid bokförsäljning utgår i form av royalty, vilket inne- bär att ersättningen är relaterad till antalet sålda exemplar. För samtliga medlemmar utgjorde bokroyalties den viktigaste inkomstkällan . Översättarhonorar svarade för , liksom biblioteks- ersättning. Ersättning för medverkan i tidningar och tidskrifter utgjorde och olika slags framträdanden och skattepliktiga stipendier sva- rade för 9 respektive . Radio- och TV-ersättning svarade för , antologiersättningar för och övriga litterära inkomster för . Ersättning för medv. En klar majoritet, av författarna, uppgav att bokhandeln var deras huvudsakliga försäljningskanal. uppgav bokklubbar- na, medan menade att dessa båda var lika viktiga. - framför allt fackförfattarna - menade att deras böcker huvudsakligen såldes genom andra kanaler än bokhandel och bokklubbar. av författarna ansåg 1993 att deras utgivningsmöjligheter hade försämrats . ansåg att de tvärtom hade förbättrats. Enligt majoriteten var utgivningsmöjligheterna oförändrade. upp- gav att deras bokförsäljning minskat . uppgav att den ökat. Hälften bedömde att deras bokförsäljning varit oförändrad. , grundad , har till uppgift att förmedla den s.k. biblioteksersättningen. Denna ersättning är en statlig kollektiv ersättning till upphovsmän, som utgivit ett litterärt verk på svenska eller som bor i , och till översättare som översatt litterärt verk till svenska, för folk- och skolbibliotekens nyttjande av deras verk. Fondens verksamhet regleras av förordningen (SFS 1962:652) om (omtryckt SFS 1979:394, ändrad senast SFS 1996:1599). De medel som överförs från statsbudgeten till fonden bestäms dels av omfattningen av bibliotekens utlåning och referensbestånd och dels av vissa belopp för biblioteksersättningen. 1997 uppgår ersättningens grundbelopp för hemlån av svenskt originalverk till . Beloppet för referensexemplar av svenskt originalverk är , medan det för hemlån respektive referensexemplar av verk i svensk översättning upp- går till 48 respektive . 1997 disponerar fonden ca . -beräknad fördelning av anslag Av fondens medel utbetalas en statistiskt beräknad individuell ersättning, s.k. författarpenning, till upphovsmän till litterära original- verk, som skrivit verket på svenska eller som stadigvarande bor i Sve- rige. Författarpenningens grundbelopp är per lån och per referensexemplar. Individuell ersättning betalas också till översättare av litterära verk till svenska - översättarpenning. Översättarpenningens grundbelopp är hälften av författarpenningens - per lån och per refe- rensexemplar 1997. Beräkningen av ersättning som tillkommer varje upphovsman sker genom Författarfondens årliga stickprovsundersök- ningar. Vid ersättningar som överstiger (nivå) sker en stegvis avtrappning. kan besluta om att författarpenning till viss upp- hovsman skall utgå med högre belopp än det statistiskt beräknade. Detta kallas garanterad författarpenning och utgår med Den kan utgå till den som på ett övertygande sätt dokumenterat sin verksamhet och som huvudsakligen är verksam som litterär upphovsman. Fondens s.k. fria del, dvs. de medel som återstår då författar- och översättarpenningarna fördelats, används till pensioner, stipendier, understöd och till andra ändamål som är gemensamma för författare, översättare och bokillustratörer. Fondens administrationskostnader betalas också ur fondens fria del. Inom ramen för Författarfondens verksamhet har utvecklats ett trygghetssystem för de litterära yrkesutövarna. I systemet ingår lång- tidsåtaganden av tre slag: -femåriga arbetsstipendier, avsedda främst för att ge yngre författare, översättare och bokillustratörer en grundtr ygghet under utbild- ningsåren. -författar- och översättarpenningar, (även garanterad författar- penning) som ger etablerade litterära yrkesutövare en skälig inkomst av biblioteksersättningen. -pensioner, som ger de ej längre yrkesverksamma samt efterlevande till litterära yrkesutövare en ekonomisk grundtrygghet. Som komplement till detta trygghetssystem, som inkl. den statis- tiska, individuella ersättningen tar av fondens medel i anspråk, delar fonden ut ett- och tvååriga arbetsstipendier, rese- stipendier, tillfälliga bidrag m.m. Styrelsen för består av 14 ledamöter och lika många suppleanter. Ordföranden och tre andra ledamöter utses av rege- ringen. Åtta ledamöter utses av , medan Föreningen och ut- ser vardera en ledamot. Författarcentrum är en ideell organisation för yrkesverksamma för- fattare. Den skapades 1967 och har till uppgift att vara kontaktorgan för, sprida kunskap om och intresse för de svenska författarna och den svenska litteraturen ofta genom samarbete med skola, bibliotek och andra institutioner. Författarcentrum drivs i regionaliserad form. Författarcentrum Riks har en samordnande funktion för fyra regionala avdelningar: Öst, Väst, Syd och Norr. I finns en författarförmedling medan övriga tre regioner samarbetar med kulturarbetsförmedlingarna i , , och . Statligt bidrag till verksamheten utgår med varav avser för- fattarförmedlingen i . Anslaget täcker grundorganisationen. Det läsfrämjande arbetet projektfinansieras. Författarcentrum har stor betydelse för författarnas läsfrämjande arbete, framhålls i en skrivelse från Författarcentrum Riks till utred- ningen.2 Man menar att åtstramningarna på kulturområdet påverkat för- utsättningarna för den omfattande verksamheten negativt. Man vill öka sina insatser för läsfrämjande genom författarbesök i skolor, på biblio- tek, på lärardagar, på föreläsningsföreningar m.m. anser man att resurstilldelningen i form av projektbidrag försvårar arbetet. Man föreslår att man i tillägg till dagens statliga stöd till organisationen får ett verksamhetsbidrag om . Man menar att detta skulle ge Författarcentrum möjlighet att planera långsiktigt, ge fler författare möjligheter till extrainkomster, behålla och överföra kompetens samt genomföra en rad nyskapande och läsfrämjande projekt. 2 Författarcentrum Riks skrivelse till Boken och kulturtidskriften, . 4Den svenska modellen - en historisk återblick 4.1Den svenska avvecklingen av fastpris- systemet 4.1.1Övergången till fria priser har fria priser på böcker . Då avskaffades den tidi- gare dispensen från bruttoprisförbudet av konkurrensmyndigheterna med hänvisning till att systemet var konkurrensbegränsande. Bruttoprisförbudet infördes i genom lagen om mot- verkande av konkurrensbegränsning inom näringslivet. Lagen byggde på tanken att fri konkurrens och fri näringsutövning har övervägande positiva verkningar genom att bidra till effektivitet inom näringslivet. Dåvarande gav emellertid dispens från lagen, vilket möjliggjorde att de fasta bokpriserna kunde behållas . Bokbranschen var en av de få branscher som, i flera omgångar, sökte och fick dispens från bruttoprisförbudet. Det breda sortimentet ansågs ha ett kulturellt egenvärde. Det framhölls att fasta priser var nödvän- diga för att garantera utgivningen av den olönsamma men kulturellt värdefulla litteraturen. Bruttoprissystemet var förknippat med ett system där bokhandeln sålde förlagens böcker i kommission. hade bokhandeln en- samrätt till all försäljning av böcker över en viss prisgräns. hade kontroll över etableringen av bokhand- vägrade dåvarande .¤RINGSFRIHETSR¥DET att bevilja fortsatt dispens. Branschen fick en femårig övergångsperiod fram till . framhöll i sitt beslut att en övergång till fria bokpriser skulle leda till sänkta priser och till en mer dynamisk utveckling med kraftigare rationalisering inom branschen. 58 $EN SVENSKA MODELLEN - EN HISTORISK ¥TERBLICK bundet system skulle hämma utvecklingen av nya spridningsformer för böcker, enligt rådet. "OKBRANSCHENS PARTER framhöll i sin argumentation ett friprissys- tems negativa effekter på branschstrukturen och sortimentsbredden.