sou · GLB321 · 1998-01-01 00:00:00 — I dessa två verksamheter arbetar man med en öppnare och mer flexibel inställning till inlärningsprocesser, barns individuella utveckling, och förhåller sig friare till den traditionella skolan och skolförberedande verksamheten. Dessa verksamheter ligger ofta fristående i förhållande till lågstadieskolor och har ett längre öppet- hållande än escuela infantil 3 – . I on Childcare 48 påpe- kas att LOGSE påverkat den spanska barnomsorgen för åldrarna 0 –6 år i riktning mot en mer genomtänkt och strukturerad verksamhet än tidigare, utan att för den skull bara verka som skolförberedande träning. En bättre utbildad personal och ett större samarbete med familjer och anpassning till dessas behov, har lett till en kvalitetshöjning för barn i verksamheterna. En allmän förbättring av både tillgång och kvalité i barnomsorgen har positiva följdverkningar på andra områden. Det ökar möjligheten för spanska kvinnor att förvärvsarbeta eller utbilda sig, detta ökar i sin tur förutsättningarna för en ökad jämställdhet mellan kvinnor och män. 47Sweden I A rewiew of Services for young children in Union 1990 – 1995. , on Childcare. 48Balaguer, I (1996): I Assesment of the current situation. I A review of Services for young children in Union 1990 – 1995. , European commission network on childcare. Här bör poängteras att skillnaden mellan svensk och spansk barnom- sorg för barn i åldrarna 0 – , före LOGSE, var stor. Den svenska barnomsorgen har en lång tradition av pedagogiskt innehåll i förhållande till barns ålder och utveckling, som saknats i . Rapporten påpekar dock att det fortfarande finns ett glapp mellan de nationella direktiv som LOGSE uttrycker, och genomförandet på regio- nal och lokal nivå. Behovet av barnomsorg och verklig tillgång är inte i fas, trots att LOGSE ger alla barn rätt till en plats. En tillbakagång i den spanska ekonomin har påverkat all reformutveckling med ökande arbetslöshet och låg löneutveckling för spanska f amiljer. En ökad politisk vilja till utbyggnad och kvalitetshöjning av verksam- heten för barn 0 – , trots ansträngt ekonomisk läge kommer att påskynda genomförandet fullt ut. Ett bättre reformarbete avseende all spansk familjepolitik, t.ex. en utredning av föräldraledigheten och jämställdhetsaspekter i förhållande till barnomsorgen, samt en allmän statushöjning i synen på arbetet med barn i dessa åldrar är en del av vad rapporten sammanfattningsvis efterlyser. 5 Utvärdering av samverkan I en rad kommuner har barnomsorg, skolbarnsomsorg och skola integre- rats och ett betydelsefullt samarbete pågår, mellan dessa kommuner. Inte minst gäller samarbetet uppföljning och utvärdering av verksamheterna. Kommittén har tagit del av utvärderingar av verksamheterna. Det är en relativt entydiga bild som träder fram. 49 Vi har valt att redovisa några av de studier som genomförts . 5.1Socialstyrelsens utvärdering av 59 samverkansprojekt Samverkan skola – skolbarnsomsorg 50 är en utvärdering av 59 olika projekt i totalt 50 kommuner som genomförts av . Pro- jekten är av olika karaktär och omfattning. De kan dock enligt rapporten inte anses vara representativa i förhållande till senaste årens besparings- behov eftersom de startade före . Skolans huvudinriktning gäller inlärning och undervisning. För skolan finns mål, läroplaner och kursplaner som anger att barnen ska tillägna sig vissa bestämda kunskaper och färdigheter. För skol- barnsomsorgen finns inga krav på inlärning i denna bemärkelse, utan en inriktning på att ge ett brett stöd för barnens fysiska, intellektuella, sociala och emotionella utveckling och ge barnen utrymme och stöd och resurser för egna aktiviteter, att leka och skapa, umgås med kamrater, upptäcka världen. Dessa skillnader innebär inte att skolan enbart har den ena inriktning- en eller att skolbarnomsorgen har den andra. Även i skolbarnsomsor- gen lär sig barn mycket som är viktigt både här och och för framti- den men det kanske handlar mera om vardagskompetens som är svårt att ange som specifika kunskaper och färdigheter. Även i skolan pågår ett viktigt vardagsliv med stor betydelse för barnens allmänna välbefinnande och utveckling. Hur viktigt det är märks framför a llt när 49 Se också , M., Flising, B., , B & I. Wener I-L. (1992): Samverkan för utveckling skola-barnomsorg. , Allmänna förlaget. 50 1995:12: Samverkan Skola – skolbarnsomsorg. En utvärdering, . det inte fungerar bra, t.ex. när barn upplever att de inte klarar presta- tionskraven eller när det uppstår mobbningsproblem. Sådana situatio- ner och problem kan vara förödande för barnets självkänsla och utveckling av identitet och sociala förmåga... I rapporten beskrivs likheterna i de grundläggande målen för fritidshem och skola och det viktiga i att skolan och fritidshemmet har hand om samma barn. För barnen handlar det då de kan gå i skola och fritidshem. I båda verksamheterna finns personal med pedagogisk utbildning. Genom dessa likheter finns det en plattform att samverka och samarbeta ifrån. Det finns skillnader, men de behöver inte vara hinder för utvecklingen utan det är just skillnaderna som gör att man kompletterar varandra och skapar variation och helhet för barnens utveckling. Sammanfattningsvis avslutas utvärderingen med avsnittet viktiga punkter för lyckad samverkan. Gemensam ledning, med förståelse, kompetens, intresse och stöd för de olika verksamheterna och gemensam fortbildning i förberedelsearbetet är mycket betydelsefullt. Den viktigaste funktionen är kanske att lära känna varandra och diskutera sig fram till hur man kan komplettera varandra och finna en gemensam linje. Det behövs också bra användbara lokaler. Det finns många verksam- heter som brottas med lokaler som inte riktigt fungerar för dem. Det gäller särskilt fritidshem som flyttat in i skollokaler. Fritidshemmens lokaler kan vara ett bra alternativ för skolverksamhet eftersom de är avsedda för pedagogiska aktiviteter och social samvaro. Gemensam planering både för terminen och veckan behövs. måste de vuxna vara observanta på att det inte blir överplanering så att man hamnar i strikta strukturer, schemaläggningar m.m., som rutar in och minskar allt för mycket. Även vällovliga pedagogiska ambitioner, att se till att barnen får del av allt det man gemensamt har att erbjuda, kan resultera i att situationen blir allt för strukturerad och vuxenstyrd. Rapporten avslutas med en markering om att det finns all anledning att då och då uppmärksamma att det är barnen som ska vara huvudaktörerna. Att planeringen och genomförandet av verksamheten också måste ta utgångspunkt i barnens perspektiv och intressen. Projektet skolbarnsomsorg51 är en longitudinell studie av den process som pågår i samband med integration av fritidshem inom skolan i . Skolorna har studerats på uppdrag av och med avseende på hur barnen, föräldrarna och de anställda upplever integrationen samt hur barnens kunskaper i svenska och mate- matik har utvecklats som projektet pågått. Vidare har man försökt belysa de olika organisationsformernas betydelse för intres- segrupperna och elvernas kunskapsutveckling. I övertog skolstyrelsen huvudmannaskapet för stadens då 600 fritidshem från . De organisationsformer som studerats är totalintegrerade former, verksamhetsintegrerade och s.k. blandade former. Utvärderingen visar att de anställda inom totalintegrerade verksam- heter var den mest nöjda personalen. Slutsatserna som forskarna drar av detta är, att den formen av verksamhet uppmanar t ill samarbete som i sin tur påverkar arbetssätt och innehåll. Däremot menar de att i verksam- hetsintegrerade skolor eller skolor med blandade former blir samarbetet mer sporadiskt. T.ex. blir skolbarnsomsorgen en resurs att ta till snarare än en samarbetspartner. Av betydelse för hur organisationen fungerar är informationen, plane- ringen, arbetssättet och attityderna. Planeringstiden har varierat avsevärt mellan skolorna under de 4 åren som utvärderingen pågått, men stannat vid 1 – . Det är för knappt med tid anser de anställda. Däremot har samarbetstiden ökat. Den faller oftast ut i temaarbete eller projekt under skoldagens undervisningstid. Attityderna till varandras kompetensområde har förändrats främst när det gäller de som arbetat integrerat. Några absoluta gränser för vilka som ska förmedla teori respektive praktik beskriver varken lärare eller anställda i fritidshem. Nästan alla betonar utgångspunkten för sitt uppdrag dvs. lärande respektive social utveckling. Tydligare riktlinjer eller ramar för hur samarbetet ska utvecklas, gemensam plane- ring och målsättning efterfrågas. 51 , B-E., , M. & , A.. (1996:3): Skola- skolbarnsomsorg i samverkan – Skolbom, nr 3. och ungdomsvetenskap, i . Ett gemensamt måldokument efterfrågas av de anställda. Det bör emellertid inte stanna vid det anser forskarna som menar att det inte finns någon patentlösning för hur samarbetsformerna eller organisatio- nen kan gestaltas. Måldokument och handlingsplan bör utvecklas lokalt för ett integrerat arbetssätt. Föräldrarna i projektet väljer i första hand den skola som ligger när- mast hemmet. De tycker att kamratkontakten är mycket viktig. De vill att lärarna och fritidshemspersonalen ska samarbeta. De som har barn i totalintegrerade former ger den mest positiva bilden av verksamheten. Föräldrarna har bättre kontakt med verksamheten och har varit mer medvetna i sitt val av skola och omsorg. Barnens svar visar inte något entydigt på att en organisationsform skapar mer trivsel än en annan. Det gäller både skola och fritidshem. Studiens resultat visar inte heller några större skillnader mellan olika former när det gäller kunskaper i svenska. Däremot är det skillnad i matematikkunskaper. Det visar sig både i jämförelse mellan regioner i staden och mellan organisationsformer. Forskarna drar slutsatsen att det inte finns något som pekar på att den ena organistationsformen är bättre eller sämre än den andra. Skolor och fritidshem utvecklas , samverkan ökar och minskar beroende på personalkonstellationer och resurser. Ändå anser de att det är mycket som talar för totalintegration mellan skola och skolbarnsomsorg, efter- som det är den formen som föräldrarna tycker bäst om. Det verkar också som om samverkan mellan personalgrupperna där blir större. De anser att ett gemensamt måldokument och klara riktlinjer behövs för vad de olika personalrollerna ska innehålla. 5.3Mellanstadiebarnen vart tar de vägen på sin fritid? I denna rapport52 har bl.a. en enkätundersökning genomförts bland mellanstadiebarn 10 – i , för att ta reda på om de har tillfredsställande kamrat- och vuxenkontakter, sysslar med vettiga saker och har en god självbild och hälsa. av barnen uttryckte att de ville ha ett ställe att gå till efter skolan där de kan träffa jämnåriga och vuxna. Nästan alla barn i under- sökningen svarade att de tyckte illa om att vara ensamma hemma . En fjärdedel tyckte illa om att vara ensamma på eftermidda- 52 1995:13: Mellanstadiebarnen vart tar de vägen på sin fritid? En femtedel har svårt att nå föräldrarna . Vart tredje barn får vänta eller längre tills någon vuxen kommer hem /kvällen. När det gäller samverkan mellan skola-fritidshem sägs det i under- sökningen att det kan vara ett sätt att arbeta socialt förebyggande. De barn som inte trivs så väl i skolan kan lyckas bättre i fritidshemmen, som i sin verksamhet inte har några bindande krav på att barnen ska lära sig bestämda kunskaper och färdigheter. Även i den här rapporten talas om behovet av tydlig ansvarsfördelning och ledning. En god samverkan mellan olika instanser i samhället som arbetar med barn kan vara funge- rande nätverk runt barn i riskzon . 5.4Samarbete för utveckling – I det följande redovisas en utvärdering 53 som gjorts av kommun när organisation och ansvar för den pedagogiska verksamheten för barn och ungdom 6 – gick över till skolan. Först intervjuades fritidspe- dagoger, lärare och rektorer om samarbetet. Sedan gjordes en utvärde- ring som sammanfattar åren 1993 – 1996. I den första rapporten redovisar rektorerna allmänt att man kommit en god bit på väg i samarbetet i de integrerade verksamheterna. Rektors roll som pedagogisk ledare ville lärarna upprätthålla och förstärka inför risken för att i stället få en ledare som drivs tillbaka till en instrumen- tell roll som administratör eller praktisk fixare . De intervjuade beskriver hur det gick till när kommun omorga- niserade sina verksamheter. Det handlar mycket om att omorganisatio- nen går för fort, om nya personer med andra funktioner som kommer in i verksamheten och om nya ledare, gränsöverskridande arbete och funde- ringar huruvida sexåringarna ska eller har börjat i skolan. Så här säger en lärare som är positiv till omorganisationen. Då jag kom till skolan var det stenhårt mellan verksamheterna, bara en sån sak att som att man skulle gå in till varandras lokaler var något oerhört. Om jag ser tillbaka så har det hänt förfärligt mycket 53 , I. 1996:3: Samarbete för utveckling. Hur fritidspedagoger, lågstadielärare och rektorer i ser på samarbete. , Skolförvalt- ning. 54 , I. 1997: Utvärdering av samverkan skola-skolbarnsomsorg under gemensamt huvudmannaskap. Förskollärarna var också ganska positiva medan fritidspedagogerna inte upplever samma situation. De tycker att deras arbete har blivit svårare och mer utsatt. Förskollärarna tycker att det är bra att det finns flera att prata med och diskutera innehållet i arbetet med. På så sätt har man kunnat ut- veckla pedagogiken. De tycker det är jobbigt att de nu ha två roller. Först är det skolförberedande och sedan är det skolbarn- omsorgen . Egentligen är inte samarbetet med lärarna på lika villkor. De använ- der oss förskollärare men vi får inte något tillbaka. är kvar till i skolan skulle det aldrig falla dom in att komma in till oss och erbjuda sig att ta ett hand om en grupp barn för att avlasta vår stressiga situation. Den mest drastiska förändringen upplevde lärarna. De skulle börja arbeta i arbetslag vilket de inte gjort förut. För fritidspedagogerna innebar omorganisationen vidgade arbetsuppgifter. De förväntades komma in i skolan på allvar, medan förskollärarna hade en mer fri situation. De var inte omorganiserade utan hade frivilligt sökt nya anställningar i den nya verksamheten. Så gott som alla arbetar i arbetslag. Något som upplevs som mycket positivt även om det varit påfrestande, särskilt för, skollärarna. Övergången mellan sexårsverksamheten och första årskursen har blivit mjukare och mer lätthanterlig för barn, föräldrar och lärare. De som har det svårast är fritidspedagogerna. De har inget helt eget domän bland barnen och verksamheten. Här behövs något för att stödja fritidspedago- gerna i syfte att skapa en jämbördig position för dem i relation till lärare och förskollärare. 5.5Pedagogisk utveckling för sexåringar i – Det finns också utvärderingar om hur det gick till när en hel årskull sexåringar ca 6000 barn flyttades över t ill skolans ansvarsområde. har bidragit med medel för en utvärdering till Pedagogisk utveckling för sexåringar i det s.k. Puss projektet – Sex- årsverksamheten vad är det? 55 och Mellan förskola och skola. 55 Jancke H. & : Sexårsverksamheten – vad är det? första undersökningen som gjordes med utvalda förskolor som själva valde att gå över före alla andra, finner man entusiastiska förskollärare som tror på integrationen. Forskarna betonar i den här utvärderingen vikten av att det är förskollärare som leder verksamheten. I den andra rapporten redovisas vad som hände med verksamhetens innehåll. Mycket av tiden går åt att vänja barnen vid skolmiljön, vuxen- styrda arbetspass, äta i matsalen och ha rast på gården. I undersökningen bekräftar förskollärare och lärare att de tycker att det är viktigt med social träning. Även när det gäller barns intellektuella inlärning tycks förskollärarna vara ganska nöjda med sitt arbete. Det är mera tveksamt om barnen får en god hjälp att utveckla sin förmåga att inhämta kunskaper. Skoltraditionen är stark och förmedlingspedagogiken framträder ofta. Att sitta ner och arbeta tyst och flitigt med papper och penna, som bestäms av andra omständigheter än barnens motivation och mottaglighet, tycks vara det rådande mönstret för både lågstadie- lärare och förskollärare när de sitter med barnen. Det är en så´n som man kan lära sig hur det är i skolan lite 57 är den sista rapporten i som redovisar intervjuer med sexåring- arna och vad de tycker om sexårsverksamheten. På frågan, vet du vad en sexårsverksamhet är? svarar en flicka som går i en förskola som är integrerad med en skola och fritidshem . Ja det är barn som inte går kvar på dagis som går i en skola som är fr itids Sammantaget har barnen en god uppfattning om vad de gör i sex- årsverksamheten. Barnens uppfattning om att lära sig tycks vara ganska oreflekterad. Däremot har de mycket bestämd uppfattning om att det är fröken som bestämmer. Resultaten tyder på att barnen anser att de inte har något inflytande. Att de så starkt upplever att de inte kan påverka sin situation är något förskollärare och lågstadielärare måste arbeta med menar forskarna. Hos förskollärarna kan spåras ett sug att ta till sig (överta) delar av lärarnas uppgifter som t.ex. läsinlärning. Förskollärarna efterfrågar fortbildning i skolans pedagogik. En viktig uppgift för förskollärarna borde vara att värna förskolepedagogiken, att ge sexåringarna möjlig- & : Mellan förskola och skola, Erfarenheter från sexårsverksamheter i . 57Jancke, H.: Det är en s´ån som kan lära sig hur det är i skolan lite Sexåringar om sexårsverksamhet. het att vara just sexåringar. Barnen ska erbjudas en verksamhet som stöttar dem i deras utveckling och inlärning i stället för att lyfta in ämnespedagogik för . Undersökningen avslutas bl.a. med att peka på skolledningens ansvar i att ordna fortbildning för de olika yrkesgrupperna och att skapa förut- sättningar för fruktbara möten. Det är orimligt att förvänta sig att utvecklingen av samarbete bara ska hända. En medveten diskussion krävs om hur man bäst tar till- vara de olika yrkeskompetenserna. Och tid till detta. Här vilar ett tungt ansvar på skolledningen... 5.6Att börja skolan som sexåring I en kunskapsöversikt 58 som ger en god överblick av de senaste forsk- ningsrönen i området diskuteras ett antal frågeställningar om den fort- satta utvecklingen av synen på barns lärande vid övergången från förskola till skola. Här menar forskarna att de statliga utredningarna har påverkats av forskning och kunskapsbildning om barns lärande och utveckling. Från att lägga ett bedömande mognadsperspektiv på barn talar statliga utredningar om barns kompetens och förmåga Vi påstår att man inte längre talar om mognad i statliga dokument, likaväl kan man fråga sig om detta begrepp har försvunnit från prak- tiken i förskola och skola. Även om man inte använder sig av begreppet mognad så görs det troligen bedömningar och utvärderingar i varda- gen som styrs av antaganden vilka bygger på de stegvisa stadie- teorierna... En annan utvecklingstrend som tas upp är att man förut talade mera om samverkan på skolans villkor medan tendensen är att det talas om integration av förskolans och skolans pedagogik. Förskjutningen går mot att det är förskolan och dess arbetssätt som förespråkas. Det kan bero på att barn i förskolan har större möjlighet att välja. Det är en viktig moti- vationsaspekt i lärande menar de. Men det kan också bero på att man i skolan numera precis som förskolan, ser utveckling som lärande. 58 , I. & Mauritzon, U. (1996): Att börja skolan som sexåring . Se också , I. (1993): Barnomsorg för de yngsta. En forskningsöver- sikt. spelar emellertid inte någon roll hur bra metoder man än har om man inte har bestämt sig för vad det är barn ska lära sig. Med utgångspunkt i vad barn förstått och lyckats lära sig i olika sammanhang kan man som pedagog dra slutsatser om vad som skulle kunna vara rimligt och adekvat innehåll för barn i den aktuella åldern. Forskning om barns lärande borde med andra ord alltid utgöra en kunskapsbas för verksamma pedagoger Forskarna har också gått igenom olika samverkansprojekt och konstate- rar att det känns förmätet att säga att projekten inte lett till någon bestående förändring i form av förändrat synsätt på barns lärande trots att man hållit på . Likaväl är det detta som olika utvärderingar slår fast, med några få undantag. Det har inte medfört någon gemensam samsyn på barns lärande eller en integration som utgår ifrån barnens värld och erfarenhet. Forskningsresultaten har resulterat i att ta fram sådana omständigheter som utebliven handledning under förändringsprocesser, yttre ramar som inte går att påverka, hierarkier mellan lärare och pedagoger, kompe- tensutveckling och lokaler som hämmar samarbete och utveckling. Vad skulle då ur pedagogisk synvinkel vara bra för barnen? Bl.a. sä- ger forskarna att barn lär det de är med om och inte det vi försöker att förmedla verbalt till dem. Varje pedagog och varje arbetslag måste fundera över hur den organiserande strukturen förmedlar olika budskap till barn. Mycket tyder på att det är en svår och mödosam process att frigöra utvecklingskrafter i mötet mellan förskola och skola för att skapa nya former för att utveckla barns lärande. Det behövs antagligen ett måldokument som styrfaktor men det behövs i så fall en vidare proble- matisering och tematisering av vad som menas med varje barn skall bli bemött på dess individuella utvecklingsnivå och flera andra innebegrepp som vi strör runt oss. Med utgångspunkt i utvärderingar, intervjuer, studiebesök och diskus- sioner med forskare och praktiker kan vi konstatera att flertalet delar uppfattningen att det är viktigt att det blir gemensamma mål för integre- rade pedagogiska verksamheter. Men det är naturligtvis inte bara målen för verksamheten som är viktiga för en fortsatt progressiv verksamhets- utveckling. När olika kulturer och traditioner ska gå samman i något nytt krävs både tid och tålamod och bra redskap på vägen för att kunna genomföra detta. Frågor som är viktiga för den fortsatta uppb yggnaden och som för många upplevs som oklarheter och hinder är viktiga att angripa och bearbeta på alla nivåer. En sådan fråga som framträder allt tydligare är synen på barns kunskap, kunskapsformer och lärande. En annan lika viktig fråga är de professionellas kompetens, liksom ledningsfrågorna. Kommittén menar att det är angeläget att analysera och överväga de professionellas kompetens och utbildning för att arbeta i integrerad verksamhet. I kapitlet Två traditioner – en skola och kapitlet Några centrala begrepp utvecklas synen på barns kunskap, kunskapsformer och lärande. 6 Två traditioner – en skola Att integrera verksamheter handlar om att vidareutveckla men också om att förändra. Hur ser traditionerna inom barnomsorgen och skolan ut, hur har de uppstått, förändrats, vad påverkar dem och inte minst hur kan de mötas och utvecklas ? En konkret illustration av hur traditioner möts och verkar ger i en omfattande analys av den försöksverksamhet med samverkan mellan förskola och skola som genomförts i . 59 Syftet med den norska försöksverksamheten var att förändra den existerande organisationen och den pedagogiska praktiken för 6-åringar genom en samverkan mellan förskola och skola. Detta skedde dels genom ett konkret samarbete mellan olika yrkeskategorier i tre försöksmodeller, dels genom framta- gandet av en nationell läroplan, till vilken lokala läroplaner kopplades. 1.Förskolemodellen: 6-åringarna var kvar i den vanliga förskolan. 2.Skolmodellen: 6-åringarna befann sig som grupp inom skolan. 3.Den kombinerade modellen: Försöket skulle till sin helhet vara ett samarbete mellan förskola och skola, och 6-åringarna befann sig an- tingen i skolan eller i förskolans lokaler. I alla modeller skulle ett överenskommet och för övrigt valfritt mått av samarbete mellan skola och förskola förekomma utifrån gemensamt uppställda riktlinjer i en läroplan för 6-års verksamheten.