sou · GLB3138d1 · 1998-01-01 00:00:00 — (1996) Growth in the , 1870–1930, Feminist , Vol. 2, No. 1, s. 43–66. Vanek, J. (1996) Generate and Disseminate! Platform for Action, Feminist , Vol. 2, No. 3, s. 123–4. Waring, M. (1988) If Women Counted. A new feminist economics. : , Publishers. 5 Lika hushåll, olika ekonomi bland samboende män och kvinnor 5.1Att dela hushåll och pengar Ett hushåll är en enhet inom vilken individer antas ha en gemensam hushållning 1. Själva begreppet hushåll förutsätter en ekonomisk gemenskap och i alla hushåll som består av mer än en person uppkommer därför ett resursfördelningsproblem. Hur resurser skall delas är dock på intet sätt givet. Det finns till exempel ingen lag som säger hur eller ens att resurser skall delas. Tvärtom disponerar var och en, även makar, över sina egna inkomster och sina egna ägodelar. Trots det är det orimligt att utgå ifrån att det inte alls sker någon fördelning av resurser mellan hushållsmedlemmar. Utan resursdel- ning skulle hushållet i praktiken upphöra att vara ett hushåll. I de flesta frågor tar varje enskild hushållsmedlem mer eller mind- re hänsyn till de andra hushållsmedlemmarnas önskemål och behov och det utvecklas normer och regler för vad som betraktas som acceptabelt beteende. Ur detta växer det fram mekanismer och en praxis för ett hushåll att organisera och strukturera vardagslivet samt gemensamma förväntningar om vad som är tillåtet (m.fl., 1994:3). Det betyder dock inte att det med nödvändighet råder jämlikhet, bara att det sker någon form av omfördelning inom hushållet. Det finns en ganska omfattande internationell forskning som visar att ett antagandet om jämlik fördelning av resurser inom hushållen är tvivelaktigt (Halleröd och , 1996). 1 I dagligt tal görs sällan någon distinktion mellan hushåll och familj. En familj antas utgöra ett hushåll och ett hushåll antas vara en familj. I strikt mening är dock distinktionen tydlig även om det i praktiken råder en betydande överlappning mellan det vi brukar kalla kärnfamilj och hushåll. Familj definieras utifrån släktrelationer, hushåll definieras på basis av den gemensam hushållningen. Skillnaden är inte helt oväsentlig då föräldrar har ett lagstadgat försörjningsansvar för sina barn oavsett vilket hushåll de tillhör. åren har problemet också börjat att uppmärksammas i (, 1996). Trots detta är det ännu till stora delar okänt i vilken grad och på vilka premisser det sker en intern fördelning av hushållens samlade resurser och hushållen har ur ett fördelningspers- pektiv ofta karaktäriserats som en svart låda. Detta är inte minst tydligt i den omfattande forskning som rör fördelning av resurser och levnadsstandard. Här är den helt dominerande utgångspunkten att det råder total jämlikhet inom hushållen och att alla individer i ett hushåll har samma levnadsstandard och ekonomiska villkor. Detta är dock bara antaganden som ofta görs av praktiska skäl för att underlätta analysarbete (, 1994:100; , 1991:46; och , 1991:57). Problemets kärna kan hänföras till en diskrepans mellan undersökningsenhet och observationsenhet. När det gäller disponibel inkomst är det hushållets disponibla inkomst som observeras, men slutsatserna rör det ekonomiska välbefinnandet hos de individer som ingår i hushållet. Det grundläggande antagandet bakom tillvägagångssättet är att hushållens disponibla inkomster delas lika mellan hushållsmedlemmarna. I studier av levnadsstandard har vi information från en person i hushållet som ibland generaliseras till de övriga hushållsmedlemmarna. Om exempelvis intervjupersonen anger att han eller hon har ekonomiska problem så antas det ofta gälla även övriga hushållsmedlemmar. Tillvägagångssättet är naturligtvis inte oproblematiskt. Föräldrar antas kunna ge uppgifter som kan generaliseras till barnen. De som är gifta eller samboende antas ge utsagor som också fångar deras partners levnadsförhållanden. Det är lätt att förstå att man i de flesta undersökningar av praktiska skäl bortser från hushållens interna fördelning då varje försök att mäta denna är extremt komplicerat. Dessutom kan man fråga sig om det är den faktiska fördelningen eller upplevelsen av fördelningen som är mest intressant. Hushållet är ju en känslomässig och social enhet lika mycket som det är en renodlat ekonomisk enhet. Konkret betyder det att en medlem i hushållet kan känna tillfredsställelse, eller förvänta sig känslomässiga gentjänster, genom att erbjuda en annan medlem konsumtion. En man kan exempelvis känna tillfredsställelse av att ha en välklädd och vacker fru (och , 1997). Det är alltså inte givet att den som faktiskt konsumerar en vara är den enda som drar fördel, eller den som drar mest fördel, av konsumtio- nen. Inte heller kan det tas för givet att den som faktisk konsumerar en vara är samma person som bestämt att varan skall konsumeras. Ytterligare en aspekt är att den som erbjuder en annan hushållsmed- lem konsumtion kan göra så av både altruistiska och egoistiska skäl. Att helt bortse från den faktiska fördelningen och istället förlita sig på hushållsmedlemmarnas upplevelse av den interna fördelningen Lika hushåll, olika ekonomi är inte heller en tillfredsställande lösning. Samma könsrollsbundna beteende som eventuellt leder till en ojämlik fördelning av de faktiska resurserna kan ju också leda till ett accepterande av en uppenbarligen orättvis fördelning. Till detta kommer ytterligare två problem. För det första behöver en jämlik fördelning inte med nödvändighet upplevas som rättvis. För det andra kan en ojämlik och orättvis fördelning trots allt betraktas som legitim därför att den antas vara effektiv och rationell och på lång sikt befordra hushållets totala standard (Ringen och Halpin, 1997). En insikt om att den interna fördelningen av resurser inte kan tas för given har präglat delar av familjepolitiken. Ett exempel är att ett uttalat syfte med att ge barnbidragen till modern och inte till fadern, den traditionelle familjeförsörjaren, har varit att försäkra sig om att pengarna verkligen kommer barnen till nytta. Konkreta belägg för att det faktiskt spelar roll vem som får bidraget har framlagts av och (1996:145) som studerade effekterna av förändringar av stödet till barnfamiljer i . De kunde genom studier av hushållens utgifter se att övergången från en skattereduktion som tillföll fäderna till ett barnbidrag som gick till mödrarna påverkade hushållens konsumtion. Omläggningen sammanföll nämligen med att hushållen ökade sin relativa konsumtion av kläder avsedda för barn och kvinnor. I biståndsverksamhet har det också visat sig att ekonomiskt stöd till kvinnor har en bättre effekt på hela familjens standard än vad motsvarande stöd till män får (, 1993). Internationellt finns det ett flertal studier som visar att det faktiskt finns betydande skillnader i ekonomiska villkor mellan män och kvinnor i samma hushåll. har det också kommit en del svenska analyser som tyder på att dessa resultat också har en viss bärighet för svenska förhållanden. I en studie av materiell levnads- standard och fattigdom kunde det bland annat visas att skattningar av barnfamiljernas standard till en del var beroende av vem i hushållet som intervjuades. Samboende kvinnor med barn rapporterade i större utsträckning än män i samma situation att de saknade olika typer av konsumtion (Halleröd, 1995). Resultatet kan svårligen tolkas på annat sätt än att det finns en systematisk skillnad i hur män och kvinnor upplever sin materiella standard. I en uppföljning av dessa resultat kunde (1996) visa att det även råder skillnader i mäns och kvinnors konsumtionspreferenser. Den grundläggande förutsättningen för uppkomsten av en intressekonflikt inom hushållen är alltså närvarande. Vidare kunde visa systematiska skillnader vad gällde upplevelsen av ekonomiska problem samt tillgång till ekonomisk buffert. I båda fallen var det kvinnor som föll sämre ut. intressant resultat från Nymans analyser är att kvinnor, trots att de i större utsträckning än män angav att de på grund av brist på pengar tvingades avstå från konsumtion, upplever ekonomiska svårigheter och saknar ekonomisk buffert, oftare än män är nöjda med sin allmänna levnadsstandard. Utifrån detta kan man möjligen sluta sig till att kvinnor tenderar att se och uppleva fler konkreta problem än vad män gör, men att de inte tolkar dessa problem som ett uttryck för att de personligen har en mindre gynnsam levnadsstandard. I den analys som följer nedan kommer hushållens interna fördelning att belysas utifrån två olika aspekter. Den första gäller förekomsten av ekonomiska svårigheter. Fokus är här inte inriktat mot vad som faktiskt konsumeras eller vilka resurser individer faktiskt förfogar över utan enbart i vilken utsträckning de upplever svårigheter när det gäller att klara hushållets löpande utgifter. Variabeln indikerar alltså förekomsten av ekonomisk stress. Den andra aspekten griper in i frågan om ekonomisk självständighet. Här gäller det i vilken grad enskilda individer förfogar över en ekonomisk buffert som gör det möjligt att hantera en oförutsedd utgiftssituation. Tillgång till ekonomisk buffert kan ses som en indikator på ekonomisk självstän- dighet och kontroll. Det finns med säkerhet ett otal mekanismer som leder fram till ekonomisk ojämlikhet inom hushåll. Hela vårt samhälle genomsyras ju av könsrelaterade skillnader, inte minst gäller det den ekonomiska sfären och arbetsmarknaden. Att förvänta sig att dessa skillnader skall upphöra när man tar klivet in i hushållet är naivt. Analysen kommer här att ta sin utgångspunkt i tre förhållanden som i tidigare forskning framhållits som avgörande för kvinnans ställning inom hushållet. För det första , kvinnors ansvar för hushållsekonomin är speciellt påtaglig bland låginkomsthushåll. Det är främst kvinnor som får bära påfrestningarna när hushållets resurser är knappa (, 1994; och , 1994). Vi kan därför förvänta oss att skillnaderna mellan män och kvinnor vad gäller ekonomiska problem och ekonomisk buffert är mest påtagliga bland hushåll med begränsade ekonomiska resurser. För det andra , kvinnor antas ha ett större ansvar för barnens välbefinnande (, 1994; , 1994). Skillnaden i ekonomiska problem och tillgång till ekonomisk buffert mellan män och kvinnor bör därmed öka ju fler minderåriga barn som lever i hushållet. Lika hushåll, olika ekonomi För det tredje , ju mindre andel av hushållets samlade resurser som kvinnan initialt disponerar över desto större är sannolikheten att kvinnan lever under ekonomiskt pressande förhållanden (, 1989; , 1994). Vi kan därför förvänta oss att skillnaden mellan män och kvinnor vad gäller ekonomiska problem och tillgång till ekonomisk buffert är störst bland hushåll där kvinnan endast bidrar med en liten del av hushållets totala inkomst. Vid sidan av dessa huvudhypoteser kan det också förväntas att de olika faktorerna samverkar med varandra. Den största skillnaden mellan könen bör vi därför finna bland hushåll med låg inkomst, många barn och där kvinnans andel av den totala inkomsten är liten. De följande analyserna baseras på SCB:s undersökning om levnads- förhållanden () , 1986/87 samt 1994/95. Från dessa har samtliga personer som är samboende eller gifta valts ut. Alla ensamstående är alltså uteslutna. För att öka precisionen i de uppgifter som rör hushållens inkomster har även egna företagare, lantbrukare och studenter utelämnats från analyserna. Efter dessa begränsningar av urvalet återstår ett datamaterial som totalt omfattar 16440 individer (1979, 5803 åren 1986/87 samt 5612 åren 1994/95). Insamlingen av data till undersökningarna görs via be- söksintervjuer. Som regel intervjuas en person (urvalspersonen) i varje hushåll. Det är därför inte möjligt att analysera i vilken grad män och kvinnor inom samma hushåll bedömer sin ekonomi olika. Vad som kommer att undersökas är istället om samboende män och kvinnor systematiskt skiljer sig åt i sin syn på hushållets ekonomi. Tanken är följande; datamaterialet innehåller ett representativt urval av befolkning. De uppgifter som samlats in från samboende och gifta kvinnor kan därför generaliseras till att gälla alla samboende och gifta kvinnor i landet. Motsvarande förhållanden gäller naturligt- vis för de män som finns med i datamaterialet. Om ett representativt urval av gifta och samboende kvinnor i högre grad än ett likaledes representativt urval av gifta och samboende män rapporterar att de har ekonomiska problem och att de saknar ekonomisk buffert måste det bero på att det även finns skillnader mellan makar inom samma hushåll. Om skillnader inom hushållen inte finns så kommer det heller inte att finnas några systematiska skillnader i ett representativt urval.2 Kopplat till undersökningarna finns också en omfattande information om hushållens inkomster. Dessa uppgifter är hämtade från inkomstregistren och finns för båda makarna. Därmed blir det till exempel möjligt att analysera hur stor del av hushållets samlade ekonomiska resurser som kommer från kvinnans respektive mannens inkomster. mäns och kvinnors ekonomiska situation Tabell 5.1 visar svarsfördelningen bland gifta och samboende män och kvinnor på en uppsättning frågor om ekonomiska förhållanden. När det gäller svårigheter att klara de löpande utgifterna kan det först konstateras att en ökande andel av både män och kvinnor upplever sådana problem. Ökningen har dock varit större bland kvinnorna och efter att det inte funnits några skillnader alls fanns det /95 en signifikant skillnad mellan könen. Tabell 5.1 Olika aspekter av ekonomiska förhållanden bland gifta och samboende män och kvinnor åren 1979, 1986/87 och 1994/95. Svårigheter med löpande utgifter 11,5* 14,1* 73,9, 85,5* 81,8* 82,4* 78,6* 9,5* 13,4* 7,7* 11,2* 9,8* 15,2* Om kontantmarginal, hur? Uttag från eget konto 69,1* 63,2* 71,8* 69,0* 71,2* 65,2* Lån från annan hushållsmedlem 2,7* 7,3* 2,1* 4,4* 2,3* 4,1* Lån från släkt eller vänner 9,6* 11,0* 5,0* 5,8* 8,8* 9,1* Lån i bank eller liknande 7,2* 3,7* 11,6* 8,6* 5,6* 4,8* 1,7* 1,0* 0,8* 0,4* 1,0* 0,6* 2 Observera att det omvända förhållandet inte gäller. Om inte några systematiska skillnader mellan män och kvinnor kan påvisas kan det bero på två saker. För det första att det inte finns några skillnader. För det andra, att det finns skillnader mellan män och kvinnor som delar hushåll, men att dessa skillnader tar ut varandra. Det vill säga det är i befolkningen lika många män som kvinnor som upplever problem men de som upplever problem lever inte alltid tillsammans med varandra. Lika hushåll, olika ekonomi * = Signifikanta (P< 0,01) skillnader mellan män och kvinnor vid respektive mättillfälle. Nästa fråga gäller förmågan att skaffa fram en större summa pengar () . Även här ser vi skillnader mellan män och kvinnor och vid de båda senare mättillfällena är det en signifikant mindre andel av kvinnorna som anser sig kunna gå i land med uppgiften. redovisas svaren på frågan om kontant- marginal, det vill säga om intervjupersonen anser sig kunna skaffa fram en summa pengar () om han eller hon hamnade i en oförutsedd ekonomisk knipa. Här finns det signifikanta skillnader mellan könen vid alla tre mättillfällena. Kvinnor har generellt en mindre ekonomisk buffert än män. Noterbart är att skillnaderna har tilltagit . Bland dem som har tillgång till kontantmarginal, vilket är huvuddelen av både män och kvinnor, finns det också skillnader mellan könen när det gäller hur man får tag i pengarna. Män har i större utsträckning än kvinnor tillgång till pengarna via ett eget bankkonto eller alternativt via lån i bank. Kvinnor förlitar sig mer på lån från annan hushållsmedlem, det vill säga oftast från mannen, samt lån från andra närstående personer. Den övergripande bild som ges av Tabell 5.1 visar på två viktiga förhållanden. 90-talets ekonomiska kris har inneburit att en ökad andel av befolkningen känner av ekonomisk stress vilket här indikeras av att allt fler har problem att betala för hushållets löpande utgifter. Denna ökade förekomst av ekonomisk stress drabbar gifta och samboende kvinnor i högre utsträckning än män i motsvarande situation. Kvinnor har i mindre utsträckning än män tillgång till en ekonomisk buffert, och de befinner sig följaktligen i en mer sårbar position. De kvinnor som har en ekonomisk buffert är mer beroende än män av familj och andra närstående för att kunna upprätthålla bufferten. De är med andra ord ur ekonomiskt hänseende mindre självständiga. 5.4Svårigheter med de löpande utgifterna I Diagram 5.1 har hushållen fördelats i inkomstdeciler på basis av deras ekvivalenta disponibla inkomst. Som väntat är ekonomisk stress mest förekommande bland individer i hushåll med låga inkomster. Det är dock en markant skillnad i förekomst av ekonomisk stress jämfört med de två tidigare mättillfällena. Detta gäller framförallt för kvinnor och bland låginkomsttagare är det betydligt vanligare att kvinnor känner ekonomisk stress än vad det är att män gör det. Den ökade differensen mellan män och kvinnor i absoluta tal är inte bara en funktion av att det överlag har blivit fler personer som upplever ekonomisk stress. Andelen kvinnor som känner sig ekonomiskt pressade har ökat snabbare än andelen män. Tydligt är att 90-talskrisen gett effekter för både män och kvinnor. Det tycks dock vara kvinnorna som bär den tyngsta bördan. Hypote- sen att det främst är kvinnor i låginkomsthushåll som drabbas av ekonomisk stress tycks därmed få stöd. Diagram 5.1 Andel samboende män och kvinnor som har svårigheter att klara hushållets löpande utgifter fördelade efter inkomstdec i- ler , 1986/87 och 1994/95. (Diagrammets bastal red o- visas i tabell 5.6, Appendix 1.) Kvinna 1994/95 Man 1994/95 Kvinna 1986/87 Man 1986/87 Varför upplever kvinnor hushållets situation mer pressande än vad män gör? En förklaring är att kvinnor har ett övergripande ansvar för barnen. Stöd för en sådan hypotes kan fås i tidigare forskning som visar att det är bland samboende med barn som vi finner skillnader mellan män och kvinnors bedömning av sin materiella standard (Halleröd, 1995; , 1996). Om så är fallet borde man även här finna klara skillnader mellan dem med och utan barn. Vidare borde skillnaden mellan mäns och kvinnors upplevelse av den ekonomiska situationen tillta ju fler barn det finns i hushållet. Resultaten i tabell 5.2 ger dock enbart ett ytterst marginellt stöd till denna tes. Andelen som har svårigheter med de löpande utgifterna ökar som förväntat med antal barn, men ökningen sker både bland män och kvinnor. Differensen mellan män och kvinnor tilltar /95 som allt fler upplever problem. Det är dock bara bland dem med två Lika hushåll, olika ekonomi barn som skillnaden är signifikant. Den slutsats som kan dras är därför att barnfamiljer brottas med större försörjningsproblem än dem som är samboende utan barn. Det är dock först som vi kan finna ett svagt stöd för tesen att kvinnorna bär en större börda för barnfamiljernas försörjning än vad männen gör. Tabell 5.2 Andel med svårighet att klara de löpande utgifterna bland gifta och samboende män och kvinnor fördelade efter antal barn åren 1979, 1986/87 och 1994/95. Sambo 3 eller fler barn Sambo 3 eller fler barn 16,2* 22,4* Sambo 3 eller fler barn * = Signifikanta (P< 0,01) skillnader mellan män och kvinnor vid respektive mättillfälle. I tidigare forskning om hushållens fördelning av interna resurser har ett bärande argument varit att en kvinnas egen andel av hushållets totala inkomst har en avgörande betydelse för hennes ekonomiska situation i hushållet. Vid en given total hushållsinkomst antas kvinnan leva under knappare ekonomiska omständigheter om hennes egen andel av inkomsten är liten jämfört med om den är stor. Därmed kan man också anta att kvinnans upplevelse av ekonomisk stress är högre om hennes andel av hushållets inkomster är liten. Eftersom vi vet att ekonomisk stress generellt är mest förekommande bland låginkomst- hushåll och speciellt då bland kvinnor är det rimligt att anta att den allra mest utsatta gruppen är kvinnor som har en låg andel av hushållets inkomst och som lever i låginkomsthushåll. Ur det här perspektivet är resultaten i tabell 5.3 intressanta eftersom de visar ett mönster som strider mot detta förväntade resultat. Det är inte de kvinnor som har en låg andel av hushållets inkomster som känner ekonomisk stress utan de med relativt hög andel. Detta mönster är genomgående i alla tre inkomstgrupperna och är beständigt . Enda undantaget är de kvinnor som lever i relativt välbeställda hushåll åren 1994/95. Tabell 5.3 Andel med svårigheter att klara löpande utgifter fördelade efter kön, hushållsinkomst samt kvinnans andel av den totala hushållsinkomsten. Trecil 1: kvinnas andel < Trecil 1: kvinnas andel 50– Trecil 1: kvinnas andel > Trecil 2: kvinnas andel < Trecil 2: kvinnas andel 50– Trecil 2: kvinnas andel > Trecil 3: kvinnas andel < Trecil 3: kvinnas andel 50– Trecil 3: kvinnas andel > En möjlig förklaring till resultatet är att individers ansvarstagande för hushållets ekonomi är relaterat till individens andel av hushållets totala inkomst. Kvinnor som bidrar med en stor del av hushållets inkomster tar kanske ett större övergripande ansvar för ekonomin och utsätts därmed i större utsträckning för ekonomisk stress. Värt att notera är att andelen kvinnor i kategorien med låg inkomst men med stor andel av hushållets inkomster har ökat markant, vilket i sin tur kan förklara varför kvinnor i allmänhet upplever sin situation som mer problemfylld. Ytterligare en sak att notera är att män som lever i hushåll där kvinnans andel av inkomsten är stor också känner ekonomisk stress i stor utsträckning. Ur detta perspektivet är alltså låg inkomst kombinerat med hög kvinnoandel negativt för både mannen och kvinnan. Lika hushåll, olika ekonomi 5.5Avsaknad av ekonomisk buffert Tillgången till en ekonomisk buffert är naturligtvis sammanlänkad med upplevelsen av ekonomiska svårigheter. Även om de löpande utgifterna är betungande så skänker det en viss trygghet att veta att det finns extra resurser att ta av om det tillfälligt kniper. När det gäller hushållens interna fördelning har dock förekomsten av ekonomisk buffert en vidare betydelse. Att ha direkt tillgång till en större summa pengar, i det här fallet (penningvärde), ger inte bara trygghet utan det ger också frihet och eventuellt extra inflytande över beslut som gäller hushållets ekonomi. Diagram 5.2 delen som saknar kontantmarginal, inte helt oväntat, främst har ökat bland hushåll med låga inkomster. Gapet mellan män och kvinnor har också tilltagit. Denna ökning kan dock ses som en ren funktion av att andelen utan kontantmarginal totalt sett var betydligt större 94/95 än vad den var vid de tidigare tidpunkterna. Den relativa skillnaden mellan män och kvinnor har endast ökat marginellt och sannolikheten att en kvinna skall sakna kontantmarginal är vid alla tre mättillfällena ungefär en och en halv gång så hög som för en man. Denna skillnad i relativ risk ser dessutom ungefär likartad ut i alla inkomstdecilerna. Inte desto mindre är effekten den att samboende kvinnor i betydligt större utsträckning än män saknar en ekonomisk buffert och att ökningen av antalet människor som saknar kontant- marginal har varit snabbare bland kvinnor än bland män. Diagram 5.2 Andel samboende män och kvinnor som saknar kontantmarg i- nal fördelade 1979, 1986/87 och 1994/95. (Diagrammets bastal redovisas i tabell 5.7, Ap- pendix 1.) Kvinna 1994/95 Man 1994/95 Kvinna 1986/87 Man 1986/87 I tabell 5.4 görs en fördelning efter avsaknad av kontantmarginal och antalet barn. Förutom det faktum att kvinnor genomgående har sämre tillgång till kontantmarginal är det tre saker som är värda att notera. För det första är det den allmänna utvecklingen. Andelen utan kontantmarginal sjönk något /87 för att sedan stiga igen . För det andra, är sambandet mellan antalet barn och avsaknad av kontantmarginal betydligt tydligare än under de tidigare mättillfällena. Detta gäller både män och kvinnor.