frs · GM12522 · 1998-12-31 00:00:00 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att få stopp på exporten av unga kalvar. Jag anser att det borde vara självklart att djur i de fall de inte föds upp i födelsebesättningen utan hos en specialiserad uppfödare inte transporteras längre än till närmaste lämpliga ställe. Tyvärr ser inte verkligheten alltid ut så. I samband med BSE-krisen instiftades ett bidrag för tidigarelagd slakt, i syfte att minska produktionen på EU-nivå. Bidraget betalades ut till kalvar under en viss vikt, vilken varierade mellan länder beroende på medlemslandets medelvikt för slaktade kalvar. Bidraget ökade lönsamheten för kalvsektorn. I och sker en betydande kalvuppfödning. har man importerat ett stort antal kalvar från , men det tidigare exportförbudet (på grund av BSE-krisen) för landet, medförde att nederländska och belgiska uppfödare började söka kalvar på annat håll. Priserna på t.ex. livkalv har varit, och är fortfarande låga i jämfört med genomsnittet i EU. Kortsiktiga ekonomiska intressen har då medfört att export av kalv har blivit en god affär för vissa svenska producenter. Om exporten av kalvar innebär onödigt lidande för djuren är en sådan utveckling givetvis inte önskvärd. Enligt svensk djurskyddslagstiftning måste kalvar vara minst för att transporteras. Enligt har transporterna uppfyllt bestämmelserna. Vid inlastningen besiktigas djuren av distriktsveterinär, som också utfärdar friskintyg och kontrollerar märkningen. När det gäller djurtransporter finns ett täckande och i många avseenden förhållandevis bra regelverk inom EU. För alla transporter gäller att djur bara skall transporteras när de är lämpliga att transportera och när åtgärder har vidtagits för djurens skötsel under sändningen och vid ankomsten till bestämmelseorten. Grundregeln är att kalvarna inte får transporteras än . Undantag görs då transportmedlen uppfyller vissa villkor avseende t.ex. strö, foder, ventilation och tillgång till vatten. I dessa fall får icke avvanda kalvar transporteras i . Därefter skall djuren ha en viloperiod , varefter transporten får återupptas i . För avvanda kalvar gäller liknande regler, men där är den tillåtna tiden , varefter en timmes vila skall föreligga. Detta är enligt min uppfattning inte bra. Kalvar bör överhuvudtaget inte transporteras på detta sätt. Sedan EU-inträdet är en del av den gemensamma marknaden. Detta innebär att t.ex. levande djur och kött fritt kan föras mellan medlemsländerna. Handelsströmmarna styrs till största delen av ekonomiska bedömningar. Någon möjlighet att hindra utförsel till en annan medlemsstat finns inte. Så har t.ex. slagit fast att utförsel av kalvar från inte kan hindras av djurskyddsskäl om införsellandet uppfyller minimireglerna i rådets direktiv /629 (EEG) av den 19november 1991 om fastställande av lägsta djurskyddskrav för kalvar. har, precis som påpekar, sedan medlemskapet kämpat hårt för att förbättra djurskyddet inom EU bl.a. vad gäller transporter. Jag kommer givetvis att liksom tidigare fortsätta att på alla sätt försöka förbättra bestämmelserna inom EU vad gäller djurtransporter. Jag anser att exporten av unga kalvar rimmar illa med den höga ambitionsnivå som lantbrukarna själva satt upp för den svenska djuruppfödningen. Det är olyckligt att kortsiktiga ekonomiska intressen tar överhanden över de mera långsiktiga målen.