frs · GM12436 · 1998-12-31 00:00:00 — har frågat statsministern om vilka åtgärder som regeringen kommer att vidta för att lösa de hinder som sekretesslagen enligt hans mening innebär för de forskare som deltar i det av regeringen initierade forskningsprojektet om den militära säkerhets- och underrättelsetjänsten. Frågan har överlämnats till mig. har frågat vilka åtgärder som jag avser att vidta för att säkerställa att forskarna får tillgång till de arkiv de behöver. Jag finner det lämpligt att besvara frågorna i ett sammanhang. gav regeringen () i uppdrag att genomföra ett forskningsprogram om militär underrättelse- och säkerhetstjänst. Forskningen borde enligt beslutet avse tiden t.o.m. , alltså bl.a. den tid som IB bedrev sin verksamhet. Jag vill, mot bakgrund av vad skriver i sin fråga, stryka under att forskningsinsatserna skulle fokuseras på den militära underrättelse- och säkerhetstjänstens historia, inte Säkerhetspolisen (). Det utesluter dock inte att kan beröras, t.ex. när det gäller förhållandet till IB. Det är viktigt att framhålla skillnaden mellan historisk forskning i militära arkiv och forskning i register. är ett spaningsregister som innehåller uppgifter av vikt bl.a. för nu pågående brottsutredningar. Materialet i är dessutom generellt sett betydligt känsligare från integritetssynpunkt. Frågeställarna menar att forskarna inte fått tillgång till det material de behöver och att väntetiderna i varje fall är orimligt långa, bl.a. på grund av den sekretessprövning som sker när det begärs att en handling skall lämnas ut. Det torde råda enighet om att forskningsuppdraget avser en verksamhet som är och måste vara omgiven av sekretess till skydd för förbindelser med andra länder och för rikets säkerhet. Av det följer att forskarnas framställningar måste sekretessprövas så att inte viktiga intressen, landets eller enskildas, riskerar att skadas av ett utlämnande. Eftersom framställningarna ofta rör stora volymer handlingar är därför en viss väntetid ofrånkomlig. Regeringen har givetvis inte ställt ut några löften om att förändra regelverket så att forskarna, som skriver, skall få fri och omedelbar tillgång till arkiven. Vad regeringen har sagt är att sekretessen inte skall hindra forskningen, dvs. att man vid sekretessbedömningarna skall ta hänsyn även till forskningens behov. Regeringen har uttalat bl.a. att sekretess inte torde hindra att äldre material i mycket stor utsträckning kan lämnas ut. Det är också möjligt att lämna ut uppgifter med ett särskilt förbehåll, som t.ex. kan innebära att den som tar del av uppgifterna inte får lämna dem vidare. Det är enligt motiven till sekretesslagen tänkt att den möjligheten skall kunna användas i fall där en handling begärs utlämnad för just forskningsändamål. Även i äldre material finns dock anledning att undanta vissa uppgifter, exempelvis källinformation. Sådana undantag hindrar emellertid enligt min mening inte forskarnas arbete på något avgörande sätt. Jag vill här också nämna att den absoluta sekretess som gäller för uppgifter i hävs från och ersätts med nya, mindre stränga sekretessregler. Forskarna kan således utnyttja de möjligheter som gällande regler öppnar för. Exempelvis lämnade för någon vecka sedan ut sekretessbelagt material som rör den s.k. IB-affären 1973. Vad regeringen vidare kan göra är att underlätta för forskarna att inom ramen för gällande lagstiftning ta del av relevant material. Regeringen har därför vidtagit ett flertal åtgärder för att ge forskarna möjlighet att överblicka arkivmaterialet och finna sökvägar hos de närmast berörda myndigheterna, Försvarsmakten och . Regeringen har och beslutat att lämna ut kartläggningar av register som har använts inom den militära säkerhetstjänsten, i den mån uppgifterna inte gällt bl.a. underrättelse- och säkerhetsorganens uppbyggnad och arbetsmetoder. Kartläggningarna, som har gjorts av på uppdrag av regeringen är utförliga och innehåller förteckningar och beskrivningar av ett mycket stort material i Försvarsmaktens arkiv. De utgör goda sökingångar till det arkivet och ger forskarna underlag för en bedömning av vilket material som kan vara av intresse vid genomförande av forskningsprogrammet. Vidare har handläggningen hos myndigheterna påskyndats på olika sätt. Regeringen har uppdragit åt Försvarsmakten att stödja forskningsprogram, när det gäller att skyndsamt ta fram relevant arkivmaterial. Försvarsmakten skall fortlöpande rapportera vilka resurser som sätts in för stödet och hur arbetet med att ta fram materialet fortskrider. Genom uppdragen blir det möjligt för regeringen att fortlöpande kontrollera att forskningsprogrammet kan genomföras enligt sina intentioner och att ingen fördröjning uppstår genom att stödet ges för låg prioritet. har ett antal pensionerade officerare engagerats av Försvarsmakten för att gå igenom och sekretesspröva det material som forskarna begär att få ut. Trots att forskningsprogrammet inte primärt avser , har förstärkt juristsidan för att underlätta och påskynda sin prövning av om handlingar skall kunna lämnas ut. Även här kommer regeringen att följa upp att forskningsprogrammet kan genomföras på det sätt som är tänkt och att det inte uppstår onödiga väntetider som hindrar ett effektivt forskningsarbete. Regeringen har alltså vidtagit åtgärder för att underlätta forskning i arkiv, som omges av en stark sekretess, och har på olika sätt verkat för att handläggningstiderna skall kunna kortas. Det har skett med den bestämda avsikten att forskningsprogrammet skall kunna genomföras enligt de tankegångar som ligger bakom uppdraget till . Regeringen avser som bekant även att tillsätta en och föreslå att den genom särskild lagstiftning bl.a. får tillgång till allt material som kan antas ha betydelse för kommissionens arbete utan föregående sekretessprövning. Detta är möjligt om kommissionen såsom myndighet omfattas av nödvändig sekretess. Tillsättandet av en kommission innebär inte att uppdraget till förändras. Forskningsprogrammet skall löpa parallellt med kommissionens arbete.