frs · GM12353 · 1998-12-31 00:00:00 — har frågat näringsminister vilka åtgärder han ämnar vidta för att farliga reaktorer av Tjernobyltyp stängs i stället för säkra svenska reaktorer. Arbetet inom är så fördelat att det ankommer på mig att svara på frågan. I sin fråga knyter an till beslut om omställningen av energisystemet. Den svenska energipolitikens mål är att trygga tillgången på el och annan energi på villkor som är konkurrenskraftiga med de som gäller för omvärlden. Kärnkraften skall ersättas med en effektivare elanvändning, konvertering till förnybara energislag samt en miljömässigt acceptabel elproduktionsteknik. Riktlinjerna energipolitiska uppgörelse ligger alltså fast. Såväl samhällsekonomiska som miljömässiga skäl talar för att omställningen och utvecklingen av energisystemen bör ske för att målen i uppgörelsen skall kunna uppnås. Något årtal för när den sista reaktorn tas ur drift bör därför inte fastställas. Omställning skall dock påbörjas . Ett mål för energipolitiken är också att bidra till ett breddat energi-, miljö- och klimatsamarbete i . En förbättrad infrastruktur på energiområdet i skulle avsevärt öka försörjningstryggheten i och i övriga . Det är därvid av stort svenskt intresse att minska riskerna med kärnkraften i regionen och utveckla ett energisystem kring som är säkert, väl dimensionerat och ekologiskt uthålligt. har engagerat sig för ökad kärnsäkerhet i . Intresset kanaliseras i stor utsträckning genom och och omfattar reaktorsäkerhet, strålskydd, hantering av radioaktivt avfall, förbättrad beredskap samt förbättrad kontroll av kärnämnen. Det svenska bilaterala stödet har i huvudsak inriktats mot och dess kärnkraftverk , som består av två ryskbyggda RMBK-reaktorer. Stödet, som varit omfattande, har organiserats inom tre delprogram nämligen myndighetssamarbete, industrisamarbete och tekniska förbättringar. har också samordnat de internationella insatserna vid verket. Vid sidan av aktiviteterna i har varit engagerat i säkerhetsarbetet i kärnkraftverket utanför Sosnovy Bor. Arbetet har skett i samverkan med och . påbörjades diskussioner med ledningen för kärnkraftverket Kola i nordvästra för att klarlägga förutsättningarna för ett samarbete, baserat på de erfarenheter som vunnit i samarbetet med . skrevs ett samarbetsavtal med och ett par projekt har påbörjats. De svenska insatserna koordineras med insatser från , och . Det bedrivs ett intensivt internationellt samarbete för att förbättra kärnsäkerheten och strålskyddet i . deltar aktivt bl.a. i Europeiska återuppbyggnads- och , , arbete inom de s.k. kärnsäkerhets- och Tjernobylfonderna, EU:s arbete inom ramen för TACIS- och PHARE-programmen, G24-ländernas särskilda samordningsinsater samt bidrag till kärnsäkerhetsarbetet. Syftet med de internationella kärnsäkerhetshöjande insatserna och det svenska bilaterala stödet är att sätta in sådana åtgärder att uppenbara säkerhetsbrister undanröjs i de reaktorer som av energiskäl inte kan stängas av och att kärnkraftverken uppfyller internationellt rekommenderade säkerhetskrav. Målsättningen är att de sovjetbyggda kärnkraftverken som inte med rimliga insatser kan uppgraderas till en acceptabel säkerhetsnivå skall stängas. En förutsättning för att detta skall kunna ske är dock att dessa kärnkraftverk kan ersättas av energisystem som är såväl säkra, väl dimensionerade och ekologiskt uthålliga, som ekonomiskt bärkraftiga. deltar aktivt i arbetet med att få till stånd sådana energisystem i östra .