frs · GM12573 · 1998-12-31 00:00:00 — har med anledning av att försäkringskassorna inte fullt ut utnyttjar de särskilda medel som man förfogar till köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder, frågat mig vad jag avser att göra för att förbättra rehabiliteringen av långtidssjukskrivna. Försäkringskassorna har mycket riktigt fortsatt att minska sina kostnader för köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster i jämförelse med 1996 och 1997. Detta beror dock inte på att försäkringskassorna köper färre tjänster, tvärtom. Antalet köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster har ökat men en större andel utgörs av utredningar som är billigare än aktiva rehabiliteringsåtgärder. har också en mängd samverkansprojekt startats runt om i landet med anledning av samverkanspropositionen (1996/97:63). Målet för dessa projekt är att skapa effektiva rehabiliteringsverksamheter för personer med behov av hjälp från mer än en myndighet. har projektarbetet mest bestått av kartläggning av målgrupper, gemensamma utbildningar och planering. Enligt () kommer behovet av mer aktiva rehabiliteringstjänster att öka då samverkansprojekten börjar komma i gång ordentligt. Därmed kommer också försäkringskassorna att öka sina kostnader för köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder. Att dessa samverkansprojekt nu börjar fungera enligt intentionerna med samverkanspropositionen har naturligtvis en stor betydelse för förutsättningarna för en effektiv rehabilitering av långtidssjuka. När det gäller fråga är svaret att regeringen bedriver en mycket aktiv politik för att åtgärda brister, öka effektiviteten och att stärka en likvärdig tillämpning i rehabiliteringsprocessen. Som exempel kan jag här nämna att regeringen avsatt från anslaget A1. Sjukpenning och rehabilitering m.m. till att stödja utvecklingsarbete inom rehabiliteringsområdet. Pengarna skall främst stödja projekt som inte kan finna sin finansiering från annat håll. Vidare föreslog regeringen i budgetpropositionen att engångsvis tillföra socialförsäkringsadministrationen ytterligare för . Dessa extra medel ger försäkringskassorna större möjligheter att bl.a. tillse att den försäkrades behov av rehabilitering klarläggs och att de åtgärder vidtas som behövs för en effektiv rehabilitering. Vidare kan jag nämna att regeringen den 10mars 1999 överlämnade proposition 1998/99:76 Försäkringsmedicinska utredningar m.m. till . I propositionen föreslår regeringen bl.a. att de arbetslivsinriktade rehabiliteringsutredningar som försäkringskassorna upphandlar bör fylla ett antal fastställda kvalitetskrav. Med anledning av propositionen har sedan regeringen beslutat att ge RFV i uppdrag att bl.a. utarbeta de kvalitetskrav som skall gälla för de arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänsterna. Slutligen vill jag tillägga att regeringen har för avsikt att tillsätta en särskild utredare som bl.a. skall ha i uppdrag att utarbeta en etisk plattform för prioriteringar inom rehabiliteringsområdet. Rehabiliteringshandläggare på ägnar sig åt bedömningar och val av åtgärder utan att det finns en gemensam grund för dessa bedömningar. En etisk plattform skulle utgöra grunden för att säkra centrala principer om en rättssäker och likvärdig tillämpning av socialförsäkringen.