frs · GM12866 · 1998-12-31 00:00:00 — har frågat mig om vilka åtgärder jag tänker vidta så att besöksförbud skall få avsedd effekt. Jag vill till att börja med klargöra att ett besöksförbud enligt lagen (1988:688) om besöksförbud alltid gäller , om inte något annat bestäms. Jag vill vidare också framhålla att bekämpningen av våldsbrott mot kvinnor är en mycket angelägen uppgift för regeringen. I detta arbete ingår att se till att bl.a. myndigheterna ges förutsättningar att på ett effektivt sätt hjälpa utsatta kvinnor. Kvinnofridsreformen, som bl.a. tar upp frågan om elektronisk övervakning av män som brutit mot besöksförbud, utgör ett samlat åtgärdsprogram mot våld mot kvinnor. Beslut enligt lagen om besöksförbud torde ofta, men tyvärr inte alltid, ha avsedd effekt. Utredningar om hur lagen fungerar har gjorts och förslag som bl.a. syftar till att förbättra lagens effektivitet bereds . Jag vill också påminna om att lagen om besöksförbud är ett komplement till övriga straffrättsliga och straffprocessuella regler som syftar till att bekämpa våldsanvändning. Antalet utfärdade besöksförbud har ökat stadigt sedan lagen infördes . utfärdades beslut om besöksförbud (Riksåklagarens årsredovisning ). Enligt den officiella brottsstatistiken anmäldes 2740 brott mot besöksförbudslagen. Antalet anmälningar var dock sannolikt betydligt lägre, eftersom en anmälan oftast avser flera brott av samma person. lagfördes totalt 306 personer för brott mot besöksförbudslagen. För 106 personer var brott mot besöksförbudslagen huvudbrottet. uppgift om att endast 105 personer dömdes för brott mot besöksförbudslagen är alltså missvisande. Uppklaringsprocenten för brott mot besöksförbudslagen har, liksom för de flesta andra typer av brott, tyvärr minskat . Andelen brott som ledde till lagföring, åtal, strafföreläggande eller åtalsunderlåtelse var enligt den officiella brottsstatistiken 1997 jämfört 1990. Att inte fler brott åtalas har bl.a. satts i samband med att ord står mot ord i många av de anmälda fallen, dvs. kvinnan hävdar att mannen brutit mot förbudet under det att mannen förnekar brott som det saknas övrig bevisning som skulle kunna bidra till att brottet klarades upp. Detta förhållande förekommer också ofta när det är fråga om våldsbrott som begåtts av en för offret känd person. Användning av elektronisk övervakning i samband med besöksförbud skulle möjligen kunna bidra till att fler brott klarades upp och alltså underlätta beivrandet av brott mot lagen om besöksförbud. På regeringens uppdrag har () gjort en förstudie av de praktiska och tekniska förutsättningarna för en försöksverksamhet med elektronisk övervakning av män som brutit mot besöksförbud. BRÅ redovisade sitt uppdrag. BRÅ:s bedömning är att den teknik som finns tillgänglig gör det möjligt att använda elektronisk övervakning vid besöksförbud. Tekniken bidrar till att det blir lättare att beivra brott mot lagen om besöksförbud. Tekniken kan också leda till att antalet sådana brott minskar. Däremot utgör den inte något egentligt skydd för en kvinna om mannen i fråga har bestämt sig för att skada henne. Före ett slutligt ställningstagande om en försöksverksamhet måste enligt BRÅ de rättsliga förutsättningarna prövas mycket noga. Regeringen delar denna uppfattning. I samband med en sådan prövning måste också de organisatoriska förutsättningarna utredas. Dessa frågor bereds inom . har i sitt betänkande Brottsoffer - Vad har gjorts? Vad bör göras? (SOU 1998:40) redovisat undersökningar av hur besöksförbudslagen fungerar och funnit att den fungerar relativt väl. De flesta brottsofferjourer liksom de flesta kvinnojourer som svarat på utredningens enkät har framfört att besöksförbuden fungerar väl. Enligt en forskningsrapport som utredningen inhämtat känner sig de personer förbudet avser att skydda säkrare och tryggare när förbudet har meddelats. Utredningen föreslår vissa förbättringar när det gäller bl.a. att avpassa beslutet efter parternas förhållande, särskilt när de har gemensamma barn, samt i fråga om förbättrad information om besöksförbudets innebörd. Utredningens förslag har remissbehandlats och avsikten är att en proposition skall kunna lämnas till . Av betydelse när det gäller skyddet för kvinnor är slutligen inte minst polisens utvecklingsarbete inom ramen för kvinnofridsreformen; det handlar bl.a. om förändrade attityder, bättre bemötande, kortare handläggningstider, utvecklade risk- och hotbildsbedömningar och samlade insatser för rehabilitering. Av den delredovisning av insatser för att bekämpa våld mot kvinnor som lämnade till regeringen framgår att arbetet bl.a. omfattar förbättrade rutiner i samband med beslut om besöksförbud.