prot · GL0991 · 1998-04-16 00:00:00 — Hur skall den nå sina målgrupper om man intenågonstans får möjlighet att få tag i oss, och då på ettså kontrollerat sätt som statens person- och adressre-gister ändå är?Anf. 5 () replik:Fru talman! Jag tycker inte heller att det är fultmed reklam. Men jag tycker att man som individ ändåsjälv skall få bestämma vilken reklam man vill taemot, och inte på detta automatiska sätt registreras iett register som använder sig av uppgifter som ärinsamlade för annat ändamål än försäljning.Det kan inte, när vi nu har antagit den här lagenoch den har trätt i kraft, växa upp okontrolleraderegister litet här och var. Det är förbjudet, så det gårinte.Margitta sade att man i SPAR-nämndenhar beslutat att man inte får skicka ut reklam hur somhelst, utan att man skall ha en tidsbegränsning när detgäller t.ex. dödsfall. I tidningar kan man var och va-rannan dag se att den här typen av överenskommelserinte hålls. Branschen har också gjort överenskommel-ser, men de hålls inte heller. Registret finns, och detanvänds.Vi som är politiker och stiftar lagar brukar, om vihar principiella synpunkter, just använda de princi-piella synpunkterna till förnuftiga beslut. Jag skullevara väldigt glad om också hoppade pådenna reservation.Anf. 6 () replik:Fru talman! Jag vet inte om hörde det,men det är möjligt att avstå. På allt material som gårut, där adressen kommer från SPAR, står det längstned att det kommer från SPAR. Det är inget dolt. Detfinns ett regelverk runt SPAR som politiker från den-na riksdag har satt samman - även en moderat leda-mot. Det gör detta, trots min i grunden principiellahållning, ändå acceptabelt. Jag vet ju att innan dettafungerade var det trots att det var förbjudet, enmycket vildvuxen flora av försäljning.Det var förbjudet redan före den här lagen, det villjag betona.Anf. 7 ():Fru talman! Jag vill också säga några ord när detgäller frågan om personuppgiftslagen, som det ärtänkt att vi skall anta.Det här är en fråga som har diskuterats i iganska . Inför folkomröstningen om EU varprecis den här frågan en av de verkligt stora frågorna.Det var när EG-direktivet om enpersondatalag diskuterades som mest inom EU. Dåvar farhågorna bland bl.a. grävande journalister,bland folk som var intresserade av att kunna ta del avoffentliga handlingar för att kunna föra ett offentligtsamtal och bland dem som var motståndare till ettsvenskt medlemskap i att det EG-direktiv som varpå väg kunde påverka den svenska offentlighetsprin-cipen, och att den svenska offentlighetsprincipenkanske skulle få vika i viktiga avseenden om vi blevmedlemmar i och om man antog ett datadirektiv.Det dröjde litet längre än vad många kanske hadetrott innan det här EG-direktivet blev verklighet.Sverige kunde i slutet av förhandlingarna vara med påett hörn. Justitieminister var upprymdoch glad för att hon lyckades få in några förändringari direktivet som, menade hon, kunde göra att mankände sig tryggare när det gällde att den svenskaoffentlighetsprincipen skulle hålla.Redan inför folkomröstningen om EU påstod mankategoriskt från den dåvarande regeringen att det intefanns några problem. Sedan framkom litet tydligareatt det fanns problem. Dem lyckades den senare rege-ringen undanröja, tyckte man.Detta skedde genom att man fick igenom någrasmå ändringar. Den viktigaste ändringen kan manhitta i betänkandet. Det är, som regeringen påpekar,punkt 72 i ingressen. Där står att det skall vara möjligtatt genomföra direktivet och ändå ta hänsyn till of-fentlighetsprincipen. Den punkten drar regeringenganska stora växlar på. För min del är jag inte särskiltimponerad av just detta. Det finns ingenting som tyderpå att just den här punkten kan ha någon särskildtyngd i en juridisk prövning om den svenska offent-lighetsprincipen kommer till doms i EG-domstolen.Regeringen var nöjd och lämnade fram en pro-position. I propositionen föreslår regeringen en radundantag för att vi skall kunna genomföra direktivetoch ändå behålla den svenska offentlighetsprincipenintakt.Undantagen handlar dels om generella undantagför tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrund-lagen, dels ett undantag för arkivering. Det går alltsåatt ifrågasätta om myndigheter över huvud taget fårarkivera uppgifter i enlighet med offentlighetsprinci-pen, särskilt om det gäller känsliga personuppgifter.Om det nu skulle vara så att de här undantageninte håller, slår man ganska rejält undan benen för densvenska offentlighetsprincipen. Jag menar att det voreoerhört allvarligt. Den öppenhet som vi under ett har haft genom offentlighetsprincipen ärtrots allt en av de största innovationer som Sverigehar bidragit med i västvärldens historia.Man skulle väl kunna vara nöjd med att regering-en nu väljer en tolkning som är till förmån för offent-lighetsprincipen. Jag tycker att regeringen i det härskedet gör ett bra jobb när den tolkar direktiven såpositivt som möjligt ur öppenhetssynpunkt. Regering-en vill inte som gå in för en strängaretolkning, som skulle innebära att mycket av offentlig-hetsprincipen slås undan. Regeringen har dock självtidigare gått med på direktiv som innebär att det härproblemet har uppstått. Man skulle ha varit myckettuffare tidigare och jobbat mycket mer för att få medsig några ytterligare när det gäller att undanröja de härproblemen.Vi har till syvende och sist kommit i en situa-tion där Lagrådet säger att regeringens tolkningarframstår som ytterst pressade och att det inte är san-nolikt att skulle godta en tolkning avdirektivet i den riktning som regeringen valt. EnligtLagrådet finns det en påtaglig risk för att domstolenskulle finna offentlighetsprincipen oförenlig meddirektivet.Man kan då säga att Lagrådet bara är en samlinggamla förstockade och konservativa gubbar, som intevill att offentlighetsprincipen skall gälla, och att deantagligen allihop är moderater. Det är mycket möj-ligt att det är så, men Lagrådet är trots allt den mestkvalificerade juridiska församling som vi har i vårtland för att göra en juridisk bedömning av dennafråga. Jag tycker inte att man kan avfärda Lagrådetsfarhågor så enkelt som regeringen och även konstitu-tionsutskottets majoritet här har gjort. Det är att stickahuvudet i sanden och inte riktigt vilja se verkligheten.Verkligheten är besvärlig. Regeringen har gåttmed på ett direktiv som kanske bryter mot den svens-ka grundlagen. Enligt Lagrådet är det sannolikt så.Kanske tvingas vi ändra den svenska grundlagen, omEG-domstolen befaller oss att göra det. Det är ingenrolig situation, och i det läget hukar både regeringenoch konstitutionsutskottet.Vi är i en väldigt svår situation. Vi kan inte barasäga att vi struntar i det här. Om i något avse-ende inte skulle införa det här direktivet, kommer dettill slut ändå att bli gällande, och då antagligen meden sämre tolkning ur offentlighetsprincipens synpunktän den som regeringen nu har gjort.Det går alltså inte heller att avslå förslaget, omman vill hävda den svenska offentlighetsprincipen.Vad man får göra är att tala om för regeringen att dennu har burit sig ganska illa åt och att den nu får göradet som är möjligt . Det är att gå tillbakatill de andra länderna och ministrarna i EU och försö-ka förhandla fram ett bättre direktiv. Det är den dystrasanningen.Ett bättre direktiv skulle utgå från missbruksmo-dellen, som är den svenska traditionella modellen, istället för den hanteringsmodell som vi nu är tvungnaatt införa. Detta direktiv skulle också innebära attoffentlighetsprincipen inte som kan ifrågasättas.Jag har väckt en motion om detta, och Miljöparti-ets hållning har i detta avseende fått stöd från Väns-tern och . Jag yrkar bifall till reservatio-nerna 2 och 5, som handlar om att få till stånd sådanaändringar i direktiven som innebär att en missbruks-modell kan införas och som undanröjer eventuellakonflikter mellan å ena sidan offentlighetsprincipen isvensk grundlag och å andra sidan personuppgiftsla-gen eller det datadirektiv som antagits i EU.Anf. 8 () replik:Fru talman! Verkligheten är besvärlig, säger , och därvidlag kan jag verkligen hålla medhonom. Det är därför som vi inte har sagt nej till densvenska offentlighetsprincipen. Om vår reservation skall han finna att det där inteanges några begränsningar i den svenska offentlig-hetsprincipen. Däremot har vi både i utredningen ochi andra sammanhang sagt att vi vill ha en djupare ochbättre diskussion än vad utredningen var mäktig närdet gäller problemet med den personliga integritetenoch offentlighetsprincipen.Till dels är detta ett problem som regeringen för-orsakade utredningen, eftersom denna inte kom i gångförrän efter det att regeringen hadetillträtt. Då skulle det helt enkelt inte ha funnits tid attta tag i den här frågan. Jag menade att det fanns tid tilldet, men utredningens majoritet menade att tiden heltenkelt inte räckte till.Jag tycker vidare att det är litet blåögt att säga attalla EU:s länder skall rätta sig efter . Vi vet atttraditionerna ute i är väldigt olika den svens-ka. Jag har i min hand ett papper om densvenska friheten, som man kan säga födde offentlig-hetsprincipen. Det innehåller bl.a. en dikt. Vi har pådet här området en tradition som andra länder intehar. Jag menar därför att vi i först och främstmåste ta upp en diskussion om avvägningen mellanoffentlighetsprincipen och den personliga integritetenmed avsikten att bibehålla det som är väsentligt ioffentlighetsprincipen, nämligen möjligheten attgranska makten.Anf. 9 () replik:Fru talman! När man lyssnar till verkardet litet oklart om vill begränsa offent-lighetsprincipen eller inte. Jag läste från betänkandet,där det står att anser att det är nödvän-digt att skapa utrymme för en uppgradering av integri-tetsskyddet i bl.a. tryckfrihetsförordningen. Det räckeralltså inte med att förstärka integritetsskyddet. Detmåste göras i tryckfrihetsförordningen, och motionä-rerna anför att detta innebär att den nuvarande offent-lighetslagstiftningen bör omprövas i riktning mot enbegränsning av rätten att ta del av personuppgifter.Det är väl en begränsning av offentlighetsprincipenoch offentlighetslagstiftningen.Jag tycker i och för sig att man kan hysa respektför den hållningen. Jag tycker inte att man skall stickaunder stol med att det finns en konflikt mellan de härsakerna. En majoritet i riksdag och en ma-joritet av svenska folket tycker ändå att det är viktigtatt värna offentlighetsprincipen, eftersom den haft såstora plusvärden för . Jagtycker att det är tråkigt att nu börjat följalinjen att i stället försöka begränsa den.Anf. 10 () replik:Fru talman! Jag kan inte låta bli att läsa några ra-der ur glädjeodet över att man hade fått igenom of-fentlighetsprincipen. Diktens första strof börjar medorden "Så warde Ljus! Se Dagen börjar gry" ochslutar med "Om Glädjen ej wårt djerfwa Hopp förfö-rer, Så dagas största Dag bland alla Dar".Jag menar att offentlighetsprincipen skall använ-das för att granska makten. I det samhälle som vi har , med tusentals register av olika slag, granskas intebara makten, utan också och granskas.Peter och jag kan inte ha en utredning påstående fot här i kammaren. Jag menar att vi i det nyasamhälle som vi lever i måste titta på vad somhar hänt med offentlighetsprincipen. Är det till alladelar bra, eller finns det sådant som - jag återvänderhär igen till mitt resonemang om "korvpolitiken" -möjligen är till skada för den enskilda människan?Är det kanske t.o.m. så, som befaras i vissa sam-manhang, att staten förlorar i legitimitet gentemotenskilda medborgare? Då är vi ute på en farlig väg.Jag tycker att man skall titta på den här problemati-ken. och jag som lagstiftare i Sverigeskall tåla granskning.Anf. 11 () replik:Fru talman! Jag tror nog att och jag äröverens om en hel del. Bl.a. tror jag att vi är överensom att EU har beslutat om ett direktiv som redan närdet kom till var föråldrat, gammalt och som inte allspassar för modern teknik. Det tycker jag är ganskatypiskt för EU, men det kanske inte tyck-er.Man behöver skärpa integritetslagstiftningen. Dendatalag vi hade tidigare är inte bra. Offentlighets-principen som den är inskriven i våra grundlagar skallman vara väldigt rädd om, och man skall inte i onö-dan börja ge undantag för allehanda saker. Det kanriskera att begränsa möjligheterna att granska makten.Det finns stora risker för det om man går på den mo-derata linjen och hamnar på den inställningen.Anf. 12 ():Fru talman! sade i sitt anförande försthär att den nu gällande datalagen ärvärldens äldsta. Den anses ocksåvara en av landets mest omskrivna lagar, och det idubbel bemärkelse. Den är omskriven i medierna ochuppmärksammad, men den är också omskriven i me-ningen omarbetad. Jag såg någonstans att den hadeändrats lika som den är år gammal, dvs.vid det här laget 24, 25 gånger i varje fall.Vi har av de tidigare inläggen i debatten hört attdet råder stor samstämmighet om behovet av en nylagstiftning på det här området. Det beror bl.a. på densnabba tekniska utvecklingen men också på sam-hällsutvecklingen i övrigt. När så regeringen år 1995tillsatte med uppgift att analyserapå vilket sätt EG:s s.k. dataskyddsdirektiv om skyddför personuppgifter skall kunna införlivas i svensklagstiftning och också med uppgift att lägga framförslag till en ny datalag vållade det arbetet redan iinledningsskedet en hel del debatt.Vi har här hört att och kritik därför att utredningen inte kom i gång ochatt det hade behövts för en djupare ochbättre diskussion. Det är klart att man kan undra var-för utredningen inte kom i gång. Den kom heller inte igång under den borgerliga regeringsperioden. Inte ensden borgerliga regeringen, där hade sinsympati, gjorde någon anstiftan till en skrivning avdirektiv till en ny datalag.Det var ett svårt och omfattande arbete. Någon an-såg att det var en omöjlig uppgift. EG-direktivetssyfte var omtvistat. Det var redan inledningsvis kriti-serat, vilket också har angetts här i debatten, därför attdet i många stycken ansågs omodernt. Det var än meromtvistat huruvida de svenska grundlagsskyddadereglerna om offentlighet, tryckfrihet och yttrandefrihetkunde bevaras ograverade.När Datalagskommittén 1997 pre-senterade sitt betänkande var det på nära 900 sidor.Det visade sig att man ändå hade hittat en teknik förimplementering av EG-direktivet och harmonisering-en. hade man kommit ganska långt i an-strängningarna för att åstadkomma en modern tekni-koberoende lagstiftning för skydd av den personligaintegriteten vid behandling av personuppgifter. Medteknikoberoende menas att den nya lagen skall gällasåväl automatiserad som behandling av per-sonuppgifter. Regeringen har sedan genomfört enremissbehandling av förslag.Vidare har en ekonomisk konsekvensanalys genom-förts.Regeringens förslag till en ny personuppgiftslagbygger i stort på arbete. Mycketav lagens innehåll har redan föredragits av de tidigaretalarna, framför allt av . Jag kan i korthetnämna att det lagförslag som vi har att ta ställning tillgår ut på att personuppgifter bara får samlas in medden registrerades samtycke. Undantag görs, vilketockså har nämnts tidigare i talarstolen, bl.a. för vissforskning, myndighetsutövning, journalistik ochkonstnärligt arbete.Den föreslagna lagen följer i huvudsak EG-direktivets text och disposition. Regeringen föreslårockså att rent privat användning av personuppgifterskall vara undantagna från lagens tillämpningsområ-de. I lagen införs också bestämmelser som innebär attautomatiserad behandling av personuppgifter i principmåste anmälas till en tillsynsmyndighet, i det härfallet Datainspektionen. Även på den punkten finnsdet möjligheter till undantag i och med att perso-nuppgiftsombudsfunktionen utvecklas. Det är ett nyttinslag i den svenska datavärlden.Ett syfte med lagen är givetvis att stärka rätten tillprivatliv för den enskilde som offentlighets-principen, som gäller insyn i offentliga allmännahandlingar, inte hotas. hade t.o.m.förslag till en viss utvidgning av offentlighetsprinci-pen, t.ex. för utlämnande av uppgifter i elektroniskform. Regeringen utreder den möjligheten ytterligareoch kommer att återkomma med ett genomarbetatförslag.Förslaget till personuppgiftslag föreslås träda ikraft . Ett omfattande arbete kommer attkrävas för anpassning av regelverk, undantag ochtillämpningsföreskrifter. Andra lagstiftningar kommeratt beröras av konsekvensändringar. Det gäller brotts-balken och sekretesslagen. Regeringsformen kommerenligt regeringens förslag att få en förändring somskall träda i kraft i januari 1999.Enligt uppgift har regeringenbeslutat om kommittédirektiv för en genomgripandeöversyn av sekretesslagen. Regeringens ambition äratt arbetet skall vara i gång för sommaren. ledamöter har med ökande förväntan,för att kanske inte säga otåliget, inväntat ett sådantbesked. Det är ganska trevligt att få lämna detlitet mer officiellt.Kommittédirektivet, som jag har uppfattatdet, anger att uppdraget är att ta vid med de av förslag som kräver ytteligare genom-lysning. Det gäller t.ex. frågan om allmän handlingoch allmän uppgift. Lika viktigt och nödvändigt är attden allmänna genomgången av den gamla, lappadeoch lagade, och i många stycken oöverskådliga sekre-tesslagstiftningen kommer att ske. Fundament i mo-dern svensk sekretesslagstiftning är precis som i per-sonuppgiftslagen balansgången mellan intresset avoffentlighet och insyn å ena sidan och integritets- ochsekretesskyddsintressen å den andra.Fru talman! De föregående talarna har som före-trädare för oppositionen redogjort för såväl motioner-na som för sina reservationer i frågan. Därmed har deockså sammanfattat såväl stora stycken av kritikenoch oron och även en del av de missförstånd somförslaget till ny personuppgiftslag har väckt, inteminst i och genom mediedebatten. Jagskall mycket kort kommentera det här, med utgångs-punkt i ett par av reservationerna och det som haranförts här tidigare i dag.Valet av lagstiftningsmodell, hanteringsmodelleller missbruksmodell, är också utifrån remissutfalleten stor fråga. Den är emellertid inte så entydigt enkelsom diskussionen kanske har gett skenav. Det finns också en del risker och fallgropar.EU-direktivet är uppbyggt på en hanteringsmo-dell, och inget heltäckande, genomtänkt förslag avmissbruksmodell finns , även om en hel del avtillämpningen kan fungera så i praxis. Arbete pågår.Regeringen har redan i sin proposition aviserat i EU-sammanhang skall driva frågan. Jag tror attsamtliga vi som är förespråkare för en missbruksmo-dell, såsom vi var i och också häri kammaren, är överens om målet, även om vi kan haolika uppfattning om vägen dit. Jag tror att en modernlagstiftning mer klart kommer att baseraspå en missbruksmodell.Så till en annan av de punkter som jag vill kom-mentera. Regeringen och anser attEG-direktivet är förenligt med offentlighetsprincipen,och detta är också utskottsmajoritetens tolkning. Dethar här framförts att Lagrådet, med instämmande avreservanterna, anser att den tolkningen är pressad ochosäker. Man pekar på den risk som finns att inte skulle godkänna tolkningen. På denhär punkten finns det, utifrån litet olika utgångspunk-ter, vankelmod och osäkerhet hos oppositionen.För regeringen och utskottsmajoriteten är detsjälvklart att slå fast att offentlighetsprincipen är avgrundläggande betydelse för det svenska statsskicket.Noggranna analyser av varje enskild artikel i direkti-vet ligger till grund för den uppfattningen. Argumen-tationen finns också redogjord för i regeringens för-slag. I det nu gällande direktivet har flera förändringargjorts i förhållande till det som diskuterades ochsom av dåvarande datalagsutredning bedömdes somhelt oförenligt.Sverige driver med framgång frågan om öppenhetoch insyn inom EU. Självfallet skall vi med stolthetutnyttja och driva den utvecklingen. Det är inte enbarten juridisk bedömning eller en domstolsbedömningsom kommer att avgöra ett sådant eventuellt utslag.Vi måste, inte minst här i kammaren, vara på det klaramed att den här frågan även har en djup politisk inne-börd, som också gör att tiden i den här frågan talar föross.När det gäller debatten om SPAR vill jag bara sä-ga att utskottet på s. 51 har konstaterat att vi inte tarställning och att en särskild lagreglering kommer attövervägas i det avseendet. Den diskussionen tänkerjag alltså inte fördjupa mig i.Avslutningsvis, fru talman, yrkar jag bifall till re-geringens proposition och utskottets hemställan ochavslag på samtliga motioner och reservationer.Anf. 13 () replik:Fru talman! Jag får börja med att bemöta BarbroHietala besked om att den borgerliga re-geringen var saktfärdig med att tillsätta en utredningpå det här området. Sanningen är att den borgerligaregeringen tillsatte en utredning som hette Datalagsut-redningen, till skillnad från den som satt i. Problemet var att EG inte hadekommit med sina direktiv, och därför fick utredningenläggas på is. Men mycket av det som togs fram av denutredningen användes av utred-ning.Det gör att det finns ännu större anledning att an-märka på den nuvarande regeringens saktfärdighetmed att tillsätta utredningen. Om den hade tillsatts ettoch än vad som blev fallet hadekanske kunnat bli världsmästare igen - intebara det att vi hade världens första datalag 1973, utanvi hade också kunnat få världens bästa datalag 1998.Men på grund av regeringens saktfärdighet var dettainte möjligt.Jag skulle också vilja ställa en fråga till socialde-mokraterna. Tycker attdirektiven stämmer med SPAR, dess intentioner ochverksamhet?Anf. 14 () replik:Fru talman! Jag får acceptera tillrätta-läggande om den borgerliga regeringens initiativ pådet här området, men jag vill ändå konstatera att detinte ledde vidare. Det tidsutrymme som efterlyst för diskussion i frågan har faktiskt fun-nits, om det var så att man ville föra frågan några stegframåt.Man kan undra vad det som sä-ger egentligen betyder. De konstaterar att den nuva-rande datalagen är för gammal. Jag kan konstatera attinte heller den borgerliga regeringen hade så storframgång under sin regeringsperiod, och det finns välskäl för det. Vad skulle konsekvensen bli om vi följdemoderaternas förslag om en ny utredning, dvs.ytterligare tidsutdräkt? Lagstiftning är ju en process,och vad gäller data och teknik finns det väl anledningatt tro att den processen kommer att fortsätta. Hur viän beter oss kan vi anklagas för att inte befinna ossfrämst i den tekniska utvecklingen. Det betyder att vihela tiden måste hålla oss à jour och också anpassalagstiftningen allteftersom.Inger Renés och resonemang om enny utredning, dvs. att vi skulle göra på ställetstopp, vore förödande. Det är självklart att vi skall gåvidare, och det är också självklart att processen i flerabemärkelser fortsätter.Frågan om huruvida SPAR är förenligt med di-rektivet vet jag inte om jag behöver ge något klartsvar på. Jag har inte fördjupat mig i det utan konstate-rar bara att regeringen drar en del slutsatser som inne-bär att man behöver göra en genomlysning av SPAR.Anf. 15 () replik:Fru talman! sade tidigareatt de uppgifter som samlas in i ett register skall an-vändas till det som det är meningen att registret skallanvändas till. Så är inte fallet med SPAR. I det fallettar man alltså uppgifter från andra register och läggerin dem i statens person- och adressregister. Uppgif-terna har samlats in av en massa andra skäl, men inteför försäljning. Det stämmer alltså inte med direkti-ven.I utredningen står det på en och en halv sida attmissbruksmodellen är att föredra framför hanterings-modellen, men utredningen hade inte tidsutrymmenog att gå igenom den modellen på ett sätt som hadegjort det möjligt att presentera en lagstiftning enligtmissbruksmodellen. Om man hade kommit i gångordentligt och använt tiden ända fram till nu - utred-ningen avlämnades ju faktiskt -skulle vi kanske ha kunnat bli världsbäst också pådetta område. Regeringens saktfärdighet gjorde dockatt detta inte blev möjligt.Vi vill, precis som socialdemokraterna och deflesta andra, att diskussionen fortsätter. Vi tycker attdet här förslaget är bättre än den gamla datalagen.Därför har vi, trots vår starka kritik, ändå sagt ja tillförslaget.Anf. 16 () replik:Fru talman!