prot · GL09114 · 1998-05-28 00:00:00 — En skärpning föreslås: Den som ägeraktier i ett bolag får inte vara revisor åt det bolaget.Övriga förslag kring jäv kommer vi tillbaka till efter-som de är föremål för utredningar: och av sambo-lagen.Endast den som är auktoriserad eller godkänd re-visor skall kunna utses till revisor i ett aktiebolag.Regeringen föreslår också regler som gör det möjligtmed en granskning som har en lång tradition i Sveri-ge, som komplement till auktoriserade eller godkändarevisorer, och kallar dem för "lekmannarevisorer".Utskottet anser att det inte är en helt lyckad beteck-ning, men anser inte heller att den föreslagna ändring-en till "förtroenderevisor" är bra. Vi tar för givet attregeringen återkommer.En revisor är enligt svensk bolagsrätt ett bolagsor-gan och en av bolagets sysslomän. Hon ellerhan verkar därmed inte bara i bolagets och aktieägar-nas intresse, utan hans uppgift är också att skyddautomståendes intressen, såsom kreditgivares, anställ-das, andra kontraktpartners och det allmännas intres-se. Om en revisor finner att en styrelseledamot elleren verkställande direktör kan misstänkas ha gjort sigskyldig till vissa brott, främst bedrägeri-, försking-rings- eller bokföringsbrott, skall hon eller han förstunderrätta styrelsen om detta. Om de skadliga effek-terna av gärningen inte har avhjälpts och om anmälantill polis inte heller sker skall revisorn lämna sitt upp-drag och själv göra anmälan till åklagare.Utskottet hälsar med tillfredsställelse detta förslagsom kan bli ett värdefullt instrument i kampen motekonomisk brottslighet. Vi finner att övervägande skältalar för en skyldighet att anmäla brott framför rätt attanmäla. Vi anser också att övervägande skäl talar föratt denna anmälan skall göras direkt till åklagare.Herr talman! Mycket mer skulle kunna sägas kringdessa förslag och motförslag. Men det har varit enlång dag, och jag skall inte fresta kammarens tålamod.Jag vill bara upprepa det jag började med: Bifall tillutskottets betänkande och avslag på samtliga reserva-tioner.Anf. 204 () re-plik:Herr talman! Det är beklagligt att majoriteten intevill ge möjlighet till en öppen process vid tillsättandetav styrelser. Som centerpartist tycker jag att det ärviktigt med demokrati. Jag undrar vad det är för skill-nad när det gäller tillsättande av andra styrelser iexempelvis samhället och i aktiebolagsvärlden. Jagundrar om vi inte har samma sorts demokrati.Anf. 205 () replik:Herr talman! Jag skall som ledamot av lagutskottetvara formell och säga att den största skillnaden mellanföreningar och aktiebolag är att aktiebolaget är enkapitalassociation där rösträtten är knuten till kapital-insatsen. Har man en valberedning som inte beaktarägar- och inflytandeförhållanden, riskerar man attdenna insats blir utan värde.Frågan är när en sådan här valberedning skall till-sättas. jämför med politiska partier.I min s-förening i väljer vi valberedningvid årsmötet för att sköta beredningen av valen införnästa årsmöte. Vi rör oss med ungefär oförändratantal s-medlemmar.Men när en bolagsstämma valt en valberedning ärdet inte säkert att ägarförhållandena är desamma införnästa stämma. Aktier byter som bekant ägare.Anf. 206 () re-plik:Herr talman! I betänkandet framhålls att det skallvara möjligt att följa rekommendationerna från . Som vi ser det kommer det dock inte bliså att alla företag kommer att följa dem. Det är syndatt man inte har gått vidare.Anf. 207 ():Herr talman! Vi vet alla här i vad entalman är. Däremot kan man fundera litat på vad enlekman är. En lekman är enligt den ursprungliga de-finitionen en kyrklig befattningshavare som inte ärvigd till sitt ämbete. På den grunden började man ikyrkliga sammanhang t.ex. skilja mellan präster ochlekmän.Man kan också fundera litet på vad en förtroen-deman är i relation t.ex. till en tjänsteman. En förtro-endeman eller en förtroendevald är ju vald till sinbefattning. En tjänsteman är något helt annat, ofta enprofessionell person som har att utföra vissa uppgif-ter.Lekmän har numera i alldagligt tal börjat få enöverförd betydelse av icke professionella personersom ägnar sig åt någon verksamhet. Litet slarvigt harman t.ex. infört benämningen "lekman-nastyrelse". Såvitt jag vet används inte benämningenlekman på det sättet i någon författning. Jag tyckerockså att det är fråga om ett i hög grad oegentligtbegrepp, eftersom det är fråga om att välja förtroen-demän.En formell revisionsberättelse måste undertecknasav personer som icke är auktoriserade revisorer ellergodkända revisorer. Vid sidan av dessa har man för-troendevalda revisorer, som t.ex. skall kunna utföra eneffektivitetsrevision eller motsvarande. Regeringenhar nu av någon outgrundlig anledning fallit för fres-telsen att benämna de icke auktoriserade revisorernalekmannarevisorer. Man tycks ha kommit på dentanken på grund av att FAR skall ha hört någon för-troenderevisor eller förtroendevald revisor fråga:Skulle icke vi som är professionella revisorer ha för-troende?Den parallellen är lika underlig som om en tjäns-teman skulle säga till en förtroendevald: Du kallasförtroendevald, men har icke jag såsom tjänstemanförtroende?Dessutom är det så att de personer som skall utfö-ra effektivitetsrevision eller motsvarande revision ikommunala, statliga, föreningsägda eller andra bolagoch väljs av ägarna för detta förtroendeuppdragmycket väl kan vara professionella revisorer, t.ex.godkända revisorer. Enligt regeringens förslag skallde nu kallas lekmannarevisorer.Nu har lagutskott tack och lov förståttatt "lekmannarevisor" inte är en särskilt lyckad be-nämning. Man har med anledning av en motion avOla och mig själv gjort ett uttalande där rege-ringen uppmanas att överväga en annan benämning.De benämningar som kan övervägas bör ju vara"förtroenderevisor" eller "förtroendevald revisor".Jag tycker att det är ett svaghetstecken att lagut-skottets majoritet inte har ändrat regering-ens förslag i enlighet med detta. utgår tydligenlagutskottets majoritet från att man skall ändra be-nämningen eller så. Då uppkommer denmärkliga situationen att man låter benämningen lek-mannarevisor finnas . Därefter skall den tydli-gen förändras.Jag upplever detta som en mycket egenartad si-tuation. Man skulle om man inte vet att det är lagut-skottet som har föreslagit detta möjligen kunna tro attdet föreslagits av ett lekmannautskott.Jag vill nämna att både och jag sitter iden kommunala revisionsutredningen. Samtliga leda-möter i denna utredning har med emfas vänt sig motbegreppet lekmannarevisor. Vi kommer att offentlig-göra vårt betänkande . I det skriver vi enhäl-ligt att vi inte godtar benämningen lekmannarevisor. författningsförslag som vi för fram i det här sam-manhanget, bl.a. med utgångspunkt i den nya aktiebo-lagslagen, är benämningen förtroenderevisor ellerförtroendevald revisor. Det är en smaksak vilket manväljer.Jag skulle vilja fråga t.ex. vilkaargument lagutskottet har för att, såvitt jag vet förförsta gången i svensk rättstradition, föra in benäm-ningen lekman i det här sammanhanget och dessutomlåta detta begrepp gå framför den gamla benämningenförtroendevald.Vi har en lång rad riksdagsledamöter som ärförtroendevalda revisorer i t.ex. statliga bolag. Depersonerna kommer i och med att den nu aktuellalagen antas nu att benämnas lekmannarevisorer. Jagvet inte om någon av dem faktiskt har professionellerfarenhet av revision, men det säger sig självt att detär en ganska otillfredsställande ordning att lagutskot-tet på grund av ett misstag som regeringen har gjortlåter detta förslag gå vidare.Jag noterar att mina partikamrater i lagutskottetmed kraft har reserverat sig mot detta, men jag kon-staterar också att kammaren tydligen kommer attinföra den här benämningen och låta den tillämpas iett år. Jag skulle vilja höra motiven för detta.Anf. 208 ():Herr talman! har i en motiontillsammans med föreslagit att beteckningenlekmannarevisor skall ändras. Den synpunkten är inte ensamma om. är fulltmedvetet om att den har funnits tidigare i debatten. Vihar klart insett problemet.Nu gör vi inte så som föreslår,och då blir han förgrymmad och menar att det är frågaom ett svaghetstecken från vår sida. Nej, det visar istället på styrka. Det är nämligen inte så - vilket jagmöjligen kan säga med extra tyngd som vanlig jurist -att man inte hux flux ändrar en benämning på en cen-tral punkt i en lagstiftning. Revisorsbegreppet finnsdessutom i många andra lagstiftningar. Man måste taett samlat grepp, tänka först och handla sedan.Nu försökte till slut göra sig litetrolig genom att tala om att vi skulle vara ett lekman-nautskott. Man skall inte se ned på begreppet lekman.Det kan ibland representera sunt förnuft, och det ärnågot som många har något att lära av.Anf. 209 ():Herr talman! kanske inteuppfattade min skämtsamhet i det avseendet. Lagut-skottet kan självfallet bestå av en mängd mycket pro-fessionella jurister - jag vet också att det finns sådanadär. Därför vore det naturligtvis befängt att bara där-för att lagutskottet består av förtroendevalda riks-dagsmän utgå från att utskottet är ett lekmannautskott.Så är ju inte fallet. På samma sätt blir det med dessaförtroendevalda revisorer. Många av dem kan ju fak-tiskt vara professionella revisorer. Varför skall de dåplötsligt kallas lekmän, som ju är ett begrepp somanvänds i helt andra sammanhang?Bengt tror nu att det skulle ha varitproblem för lagutskottet att ändra regeringens pro-position i det här avseendet, men det är ju inga pro-blem alls. Regeringens förarbete har ju hela tidenutgått från begreppet förtroenderevisor, alternativtförtroendevald revisor. Utredningsarbetet skedde medden utgångspunkten. Tydligen valde man, av någonoutgrundlig anledning, i sista momentet att byta ut detbegreppet. Det kan väl inte vara så att man, som nå-gon sade, trodde att skriver man förtroenderevisorskulle det innebära att andra revisorer saknar förtro-ende? Regeringen gjorde det bytet i sista stund. Nukunde ju lagutskottet göra en lika snabb rockad ochbara byta ut ordet lekmannarevisor mot förtroendere-visor eller förtroendevald revisor. Sen skulle det varaklart. Det skulle inte behövas några ytterligare över-väganden. får vi en situation som innebär att ordetlekmannarevisor tydligen skall förekomma ett ellerannat år, för att sedan bytas ut igen.Anf. 210 ():Herr talman! För tydlighetens skull vill jag under-stryka att också jag skämtade när jag talade om att detär viktigt med sunt förnuft - men jag kan försäkraLennart om att det låg ett djupt allvar bak-om.Lennart borde i stället för att vara ledsenoch bedrövad vara glad. Vi har ju tagit till oss ävenden här motionen och konstaterar att det inte är bra.Halva loppet är alltså redan kört. Vi accepterar detta.Sedan utgår vi från att man inom regeringen är såförnuftig att man tar ett samlat grepp för att hitta denrätta beteckningen.Den rätta beteckningen är inte nödvändigtvisidentisk med det begrepp som tyck-er är rätt. Om jag inte missminner mig när jag försö-ker erinra mig förarbetena och remissvaren gilladeFAR, Föreningen , inte detta,och de om några begriper väl något om revision.Med all respekt för kunskaperpå många områden tror jag att un-derskattar problemet med att göra rättsliga ändringar ien lång rad lagverk. Var glad för att det inte sker isådan hast som vissa tror att det skall ske. Tankeförst, sedan genomgång och analys och därefter änd-ring - det blir bäst.Alla i lagutskottet hade självfallet önskat att vi ha-de haft en beteckning som vi kunde godta, men ärsituationen som den är.Anf. 211 ():Herr talman! Det vore intressant att höra av vilkenanledning man för in begreppet lekmannarevisorunder . Varför inte fortsätta att arbeta medbeteckningen förtroendevald revisor, som ju är vad vii allmänhet kallar dessa personer ? Vad är det förfel på den benämningen, oavsett om de väljs av enidrottsförening, ett aktiebolag eller en kommunfull-mäktige?Nu får vi en väldigt egenartad situation i och medatt vi tydligen skall ha det nya begreppet lekmanna-revisor . Varför, ,föra in detta begrepp, som har funnits isvensk lagstiftning i ett sådant här sammanhang? Jagfinner detta utomordentligt förvånande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )13 § betänkande 1997/98:KrU17Folkbildning (prop. 1997/98:115)Anf. 212 ():Herr talman! Det finns ingen person som betyttmer för folkbildningen i än den danske kul-turpersonligheten . Han hade många sträng-ar på sin lyra och verkade under ett långt liv för det vii dag med ett gemensamt begrepp kallar folkbildning.Han hade en hel del idéer som fortfarande känns ak-tuella, trots att han dog . Hurman skaffar sig kunskap var en fråga han brottadesmed , och han menade att det interäcker med att läsa böcker.Genom det levande ordet skall en engagerad lärarefå sina elever verkligt intresserade av utbildningensinnehåll. Nya grupper skall också få ta del av denkunskap och det kulturarv som dittills gällt endast ettfåtal. De stora författarna och konstnärerna måste blivar mans egendom. För fanns ingen"finkultur" som bara gällde ett fåtal.Läraryrket befinner sig i kris. Många hopparav utbildningen, och många vill sluta långt innan deuppnått pensionsåldern. Kanske kan folkbildningensidéer vara till hjälp för att ge läraryrket en renässans.Jag har träffat lärare som fått en nytändning i sinyrkesroll när de gått från den obligatoriska skolan tillfolkhögskolan. är ju också grundaren avden nordiska folkhögskolan.Jag tror att den positiva synen på kultur i vid be-märkelse och på lärarnas och elevernas engagemang -även det levande ordet - måste prägla all undervis-ning, inte bara folkbildningen. Faktum är att en välfungerande gymnasieutbildning påminner väl-digt mycket om folkhögskolan och folkbildningenockså när det gäller pedagogiken.Det är därför helt i sin ordning att regeringen nuföreslår att som villkor för statsbidrag till folkhögsko-lan stryka bestämmelsen om att undervisningen skallanordnas så att den till form och arbetssätt tydligtskiljer sig från den som anordnas inom det offentligaskolväsendet och högskolan. Det var redan från bör-jan en märklig bestämmelse, och är den heltförlegad.Herr talman! Det finns en risk att folkbildningen ivår tid mer och mer ägnar sig åt att söka pengar förkurser som styrs uppifrån via centrala beslut av riks-dag och regering. Jag tänker på de medel som tidigarefanns i det s.k. k-anslaget. K stod för kompletterings-proposition, den proposition som kallas vårpro-position.Så kom , som ju inte precis ärskräddarsytt för folkbildningen utan på många hållpassar bättre för komvux. Även den satsningen harpåverkat folkbildningen en hel del. Det finns en riskatt folkbildningen blir så beroende av dessa extrasatsningar att man glömmer grunden för den egnaverksamheten. Det finns också en frestelse att vara såanpassningsbar att man inte ställer några krav påverksamheten för att till varje pris få del av nya peng-ar. Jag har vid ganska många samtal med olika folk-bildare mött en hel del av den oro som jag här beskri-ver.Det gäller givetvis att i första hand bygga upp denegna verksamheten, att se till att den fungerar på detsätt man själv önskar och att det sker i överensstäm-melse med folkbildningens idéer och innehåll, vadgäller både tradition och förnyelse.Internationalisering är ett bärande tema inomfolkbildningen. Jag vill här ge utskottet en eloge föratt man tog frågan på allvar och skrev en vers omdetta. Regeringen hade ju i propositionen glömt borteller kanske inte känt till alla de internationella kon-takter som t.ex. folkhögskolorna haft långt före EU-inträdet. Utskottet skriver att man är övertygad om attregeringen är medveten om och värdesätter folkbild-ningens internationella engagemang. Det betyder välfr.o.m. nu.Jag går över till att kommentera de moderatareservationerna. Först gäller det arbetslösa som priori-terad grupp. Vi motsätter oss inte detta. Folkbildning-en har ju i praktiken aktivt rekryterat eleversom varit utan arbete.Allt tyder ju också på att massarbetslösheten harbitit sig fast i det svenska samhället. Men när vi före-slår att man också skall skriva att folkbildningensinsatser för de arbetslösa bör vara inriktade på attutbildningen skall öka deras möjligheter att få ettarbete efter utbildningstiden säger utskottets majoritetnej. Ett sådant nytt syfte med statsbidraget vill maninte införa.Ändå argumenterar utskottet på samma sätt ochanvänder nästan samma ord som vi. Man säger att detär mycket viktigt att de arbetslösa erbjuds en sådanutbildning att deras möjligheter att få ett arbete ökar.Det är också ett av motiven bakom regeringens för-slag, att de arbetslösa skall prioriteras inom folkbild-ningen. Därför hade det varit i sin ordning att ut-skottsmajoriteten hade accepterat det nya syfte som viföreslår. Men förslaget kom kanske inte från riktigtkorrekt håll.I en annan reservation föreslår vi att riksdagenskall besluta om anslaget till folkbildningen precissom , men att man anger hur stort beloppsom skall gå till studieförbunden och hur stort beloppsom skall gå till folkhögskolorna, dvs. två påsar peng-ar i stället för en. Sedan ankommer det på att fördela statsbidraget till de olika folk-högskolorna och studieförbunden, precis som man göri dag.Vårt förslag är inte nytt. , rörelsefolkhögsko-lornas intresseorganisation, diskuterade detta ganskatidigt. Redan 1991-1992 tog man upp sådana förslag.Den folkvalda fattar alltså enligt vår upp-fattning beslut om hur statsbidraget skall fördelasmellan de båda huvudorganisationerna. betala ut bidraget inom de ramarsom har angett. Det är ändå så att riksdagensom är folkvald har en representation från hela landetoch från olika politiska partier. har därfören större demokratisk förankring än vad har. Det är vårt huvudskäl till att vi villförändra beslutsprocessen.Herr talman! I den sista reservationen tar vi uppfrågan om hur man skall tillgodoräkna sig kunskaperinom folkbildningen. Jag vill påpeka att vi inte villinföra ett nytt betygssystem. Inom folkhögskolanförsvann möjligheten att sätta vanliga betyg redan på1950-talet. Men detta gör inte att frågan är löst engång för alla.En studerande som vill veta vilka chanser han haratt gå vidare till högre utbildningar efter det att hanhar studerat inom folkbildningen får sällan ett enty-digt svar på den frågan. Vi kan bara ange vilka möj-ligheter som finns, och de är mångfacetterade, lindrigtsagt. Problemet för folkbildningen är att de som t.ex.meriterar sig för vidare studier via påfolkhögskola måste vända sig till andraskolformer för att bli bedömda, och det är inte så bra.En viss samordning med komvux beskrivs i pro-positionen för den folkhögskola eller det studieför-bund som bedriver utbildning inom påuppdrag av en kommun. Där får läraren inom folk-bildningen sätta betyg enligt komvux betygssystem,men betyget måste utfärdas av komvuxrektorn. Det ärju ett dubbelkommando som inte är särskilt lyckligt,enligt min uppfattning. En folkhögskoleelev skallockså kunna få betyget Godkänd, om man fortsätteratt studera inom komvux. Komvux ger alltså betygetGodkänd på den kurs som vederbörande har gått inomfolkhögskolan tidigare.Folkhögskolornas graderade omdömen spelar enallt mindre roll. Och där de fortfarande används, dvs.när det finns tillräckligt många sökande med folkhög-skolebakgrund för att de kan bilda en egen kvot, harman ofta räknat om omdömena till betygspo-äng, vilket ju är svårt att förklara och försvara, efter-som folkhögskolan inte får ge betyg.Herr talman! Jag har velat vara relativt utförlig påden här punkten för att visa vilka svårigheter somfinns när man skall tillgodoräkna sig kunskaper inomfolkbildningen. En översyn av hela det här systemethade verkligen varit på sin plats, vilket vi påpekar iden sista reservationen. eller senare måste ensådan översyn komma till stånd, men skjuts den påframtiden, vilket är synd för alla som inom folkbild-ningen skaffar sig meriter för högre studier.Till sist vill jag yrka bifall till reservation nr 2,men jag står givetvis bakom övriga moderata reserva-tioner.Anf. 213 ():Herr talman! Staten har ett syfte med att ge stats-bidrag till folkbildningen. Kan inte folkbildningenleva upp till och regeringens syfte medstatsbidraget skall det upphöra. Vi tycker att det ärriktig princip. Därför har vi inget att invända mot attfolkbildningen som ett villkor för att erhålla statsbi-drag också explicit skall verka för att stärka och ut-veckla demokratin.Folkbildningen med sin starka knytning till folkrö-relserna är ett mycket viktigt forum för demokratiskfostran och för demokratins utveckling. Det är ifolkbildningen i folkrörelserna som demo-krati har fått en stark förankring i hela samhället. Mendemokratin är aldrig en gång för alla vunnen. Denmåste ständigt återerövras, fördjupas och utvecklas.I folkbildningen, likaväl som i andra samhälleligaverksamheter, kan det under vissa omständigheterfinnas risk för att de demokratiska värdena och arbe-tet för fördjupad demokrati inte tillräckligt prioriteras.Såvitt jag har förstått är det ingen som har menat attdemokratin är satt på undantag inom folkbildningen.Demokratisyftet med statsbidraget till folkbildningenser vi därför som ett erkännande till det som folk-bildningen redan står för. Folkbildningen har fått ännuen portalparagraf.Det är också självklart, tycker vi, att all vuxenun-dervisning borde lyda under motsvarande portalpara-graf. Utskottet avstyrker emellertid vårt förslag ge-nom att påpeka att t.ex. verksamheten i den kommu-nala vuxenutbildningen skall utformas i överens-stämmelse med grundläggande demokratiska värde-ringar enligt läroplanen. Vi tycker att det bör varaparallellitet i formuleringarna och tilltror faktiskt denkommunala vuxenutbildningen att klara att ocksåstärka och utveckla demokratin, inte bara bedriva sinverksamhet i överensstämmelse med rådande demo-kratiska värderingar.Herr talman! Vi inser att det inte nu är möjligt attbesluta om ändringar i skollagen. Men vi vill ändåpeka på att från och med nu kommer det att föreliggaen skillnad mellan folkbildningens och den kommuna-la vuxenutbildningens uppdrag när det gäller demo-kratifrågor och demokratifostran, något som vi djuptbeklagar.Det andra syftet, att folkbildningen skall breddakulturintresset i samhället, öka delaktigheten i kultur-livet, öka kulturupplevelserna och eget skapande, ärdäremot mer kontroversiellt.I propositionen betonar regeringen att folkbild-ningens insatser för kulturspridning och kulturdelak-tighet redan är stora. Av statistik och utvärderingarframgår också att nivån och kvantiteten vad beträffarfolkbildningen och kulturen består och har i varje fallinte gått ned.Att nu ge folkbildningen ett utökat kulturuppdragoch ställa upp nya villkor för statsbidraget måste - tillskillnad från demokratiuppdraget - innebära en om-fördelning av hur resurserna skall användas. Dettaskall ske som arbetslösa tillförs som priori-terad grupp för folkbildningen. Folkbildningen är -vid sidan av televisionen - den kulturbärare ellerkulturella verksamhet som bäst når ut till människor. Iett avseende är folkbildningen dessutom överlägsentelevisionen i och med att folkbildningen inte baraförmedlar kultur utan dessutom aktiverar människor iett eget kulturellt skapande.Som framgår av verksamhetsredovisningen underpunkt 4.2 i propositionen har andelen studiecirklarmed estetiska verksamheter ökat. Likaså har under1997 antalet kulturprogram och deltagare och besöka-re i kulturprogram stigit. De estetiska kurserna påfolkhögskolor visar inga tendenser att minska. Folk-bildningen är ett levande forum för kulturmötenoch kulturskapande och spelar en viktig roll för attförverkliga kulturpolitiken.Därför anser vi i att det knappast ärmeningsfullt att ge folkbildningen ytterligare uppdragi syfte att bredda kulturintresset i samhället, öka del-aktigheten i kulturlivet och öka människors kulturupp-levelser samt öka möjligheterna till mer eget skapandeutan att man anvisar nya resurser till folk-bildningen för att den skall kunna genomföra dettauppdrag.Det allmänna folkbildningsanslaget, inom varsramar folkbildningens kulturarbete bedrivs, har mins-kat med .