prot · GM0937 · 1998-12-16 00:00:00 — Vi har lagt fram förslaget omen allmän obligatorisk hälsoförsäkring som skallomfatta alla och som skall finansieras genom att manbetalar i proportion till det man förtjänar. Det innebäratt perspektivet är patientens och inte landstingens.Fördelen med en hälsoförsäkring är att vi vet attpengarna går till hälso- och sjukvård. Nackdelen medlandstingsskatt är att vi inte vet om pengarna går tillhälso- och sjukvård eller till någonting annat.Anf. 134 () re-plik:Fru talman! Först den obligatoriska försäkringen.Jag har fortfarande svårt att förstå poängen med Mo-deraternas försäkringslösning. Att lämna över tillförsäkringsbolagen att bedöma behov av sjukvård ochomsorg tilltalar inte mig och . Jag harockså svårt att förstå att försäkringslösningar skullevara effektivare. Jag tror inte att man sparar någrapengar heller. Det blir egentligen precis tvärtom. Jagskulle vara intresserad av att höra om tala om varifrån det finns erfarenheter som talarför att den moderata försäkringslösningen skulle varaatt föredra. Vi i tycker att den solidaris-ka finansieringen över skattsedeln är bättre.Ekonomin är kärv för kommuner och landsting.Jag vill nog ändå påstå att de drygt 20 miljarder kro-nor som har varit med om att arbetaihop och ser till att kommuner och landsting har ärett tillskott som inte löser problemen, men det ärpositiva tillskott som ger möjligheter att bättre reda utde problem som finns i kommuner och landsting. Detär pengar som parti icke har varit medom att vare sig jobba ihop eller ställt upp på att kom-muner och landsting skall ha.Anf. 135 () replik:Fru talman! Varken eller jagjobbar ihop de statsbidrag som går till kommuner ochlandsting. Det gör alla löntagare i landet. Vi betalarvärldens högsta skatter. Det gäller att se till att an-vända resurserna på allra bästa sätt. Det är därför somjag är orolig över den utveckling jag ser i landstingen,dvs. att man inte vill koncentrera resurserna till detsom är viktigt, nämligen hälso- och sjukvård. Vi kanse skillnaden från socialdemokratiskt till borgerligtstyre i mitt eget landsting, landsting.Där satsas nu mer på sjuk-vården än vad den socialdemokratiska majoritetengjorde under den förra mandatperioden. En vårdga-ranti införs. Det visar på vilket sätt det går att driva enoffensiv hälso- och sjukvårdspolitik.Så återigen tillbaka till frågan om sjukvården.Kenneth och jag är överens om att införaen vårdgaranti. Det är bra att har närmatsig oss och i princip har samma uppfattning om vård-garantin. Jag är alldeles övertygad om att när KennethJohansson får mer grundligt se styrkan i att införa enallmän hälsoförsäkring som omfattar alla, resursernagår till patienterna och därmed till hälso- och sjuk-vård, kommer han att finnas med mig framöver ochslåss för en hälsoförsäkring. Det innebär att slåss förpatienten så att patienten skall få en god vård i tid.Anf. 136 () re-plik:Fru talman! Jag fick väl inget svar på frågan omerfarenheterna från en obligatorisk försäkring. Deerfarenheter jag har tagit del av är från . De harvisat att försäkringslösningar ger höga kostnadersamtidigt som de leder till dåligt och ojämlikt förde-lad sjukvård. Jag har invändningar mot det. Jag föror-dar en sjukvård som huvudsakligen finansieras viaskattsedeln. Där råder det en skillnad.Vi har säkert gemensamt att vi båda vill få bästatänkbara hälso- och sjukvård för de enskilda patien-terna. Men vi är eniga om vårdgarantin.Anf. 137 () replik:Fru talman! frågade mig omRikskvinnocentrum. Vi har en sak gemensamt, näm-ligen att vi båda vill se en långsiktig finansiering avRikskvinnocentrum.Under arbetet med att få fram en finansiering hadejag möjlighet att prata med och KennethJohansson, och jag frågade om de hade några idéerför att finansiera Rikskvinnocentrum. Det hade inteCenterpartiet. Man hade inte väckt någon motion omatt centrum behövs, men de har lyft in det i derassärskilda yttrande. De säger att den fortsatta långsik-tiga finansieringen måste beaktas i statens överlägg-ningar med landstingen i olika finansieringsfrågor.Vad är det för överläggningar, och vilka pengarhandlar det om?Jag har försökt att gräva lite djupt för att finna enlångsiktig finansiering. Då lärde jag mig att pengarnatill landstingen är redan utdelade. Skallregeringen ha överläggningar för att ta in dem igenoch dela ut dem på annat sätt? Var har Centerpartiethittat finansieringen? Jag är nyfiken. Hade jag haftnågon kunskap i frågan hade jag säkert biträtt den.Utskottsmajoriteten har gjort något bra. Man harsett till att verksamheten kan fortgå, i varje fall underen period så att det går att söka forsknings-medel och säkra verksamheten. Det är ett positivtsteg, som gör att verksamheten kan fortsätta. Det ärtråkigt att inte stöder den delen.Anf. 138 () re-plik:Fru talman! Jag blev mycket imponerad av det be-sök jag gjorde vid Rikskvinnocentrum och av denverksamhet som bedrivs där. Enligt egen uppgift ärden verksamheten unik i världen. Det är obegripligtatt regeringen drar in de medel som behövs för attbedriva den forskning som är ett led i att stoppa vål-det mot kvinnor.Jag är positiv, , till den miljon somhar kommit fram, och jag ger i hög grad äran av detta. Det är ingen som helst tvekan omatt det är ett positivt steg. Men det är inte tillräckligt,och framför allt är det inte en långsiktig lösning. Jaghar vare sig insyn och kontakter i departement ellermöjligheter att leta i olika forskningsstiftelser. Dekrav som vi i har uttalat är att vi måstefå en långsiktig lösning. I den mån jag och vårt partikan bidra genom att diskutera oss fram till det är vinaturligtvis beredda att hjälpas åt för att hitta en lång-siktig lösning.Jag tycker att i första hand de tre departement somär berörda borde ta huvudansvaret för finansieringenoch att de inte skall lägga detta ansvar på en opposi-tionsföreträdare.Anf. 139 () replik:Fru talman! Det är bra att ärpositiv både till den miljon som har gått att få framoch till verksamheten vid Rikskvinnocentrum, för denär unik. gäller det att fortsätta arbetet med att setill att säkra denna verksamhet. I det arbetet kan bådeKenneth och mitt eget parti vara verk-samma.Nu gäller det att få fram forskningsmedel, för detär det som långsiktigt skall bära verksamheten. Kvin-noforskning och forskning kring behandlingsmetoderskall inte sättas på undantag i något särskilt rum, utandet skall in i den ordinarie verksamheten. Centerpar-tiet har, liksom mitt eget parti, representanter i organsom fördelar forskningsmedel, och dem bör vi båda taett ansvar för att aktivera.Det gäller också att se till att landstingen tar an-svar för sin del av verksamheten, och det vet jagredan nu att i kommer att göra.Men vi har en gemensam uppgift över partigränsernaatt utveckla och värna verksamheten vid Rikskvinno-centrum.Jag har en annan fråga som jag vill ställa till Ken-neth . förespråkar checkar förhemtjänster. Det kan ju låta vackert, men problemetsom jag ser med dem är att dessa bara kan användasav dem som har råd att också bidra med en egen fi-nansiering för att få tjänster utförda. Vore det inte enrimligare ordning om avsatte sin halvamiljard till kommunerna, så att alla skulle kunna tadel av en utvecklad hemtjänst? Då skulle man ge allatillgång till ytterligare hjälp i hemmet i stället för attrikta hjälpen till den kategori av äldre som har råd attbidra med privata medel för att få hjälp med t.ex.snöskottning eller annat som jag kan tänka mig attCenterpartiet avser skall ingå i dessa hemtjänstcheck-ar.Anf. 140 () re-plik:Fru talman! När det gäller den första delen lovarjag att använda de kontakter jag har för att se till attde ledamöter som finns i olika instanser hjälper till attfinna finansieringsmöjligheter.När det sedan gäller hemtjänstcheckarna är de inteatt ställa mot den ordinarie . Vi riktardem inte heller mot dem som har råd, utan detta geren möjlighet för alla att till en något lägre kostnad få imånga fall helt nödvändiga uppgifter utförda. De somhar råd fixar detta ändå. Men det här underlättar fördem som har en svagare ekonomi att också kunna fåhjälp med just snöskottning, inköp och liknande. Vitycker att det är viktigt att underlätta framför allt fördem med svaga ekonomiska möjligheter, så att deockså skall kunna få hjälp och stöd utöver den ordina-rie hemtjänstens.Anf. 141 ():Fru talman! Jag vill börja med att beklaga att intevår nye socialminister deltar i debatten . Jag troratt det hade varit bra både för honom och för oss,speciellt för oss ledamöter i socialutskottet, om vihade kunnat ha en dialog kring dessa frågor.Den 2 december fastställdes de ekonomiska ra-marna för de olika utgiftsområdena . Folk-partiet har i parti- och kommittémotioner förordat enannan inriktning av den ekonomiska politiken ochbudgetpolitiken. Vi anser att det krävs skattesänk-ningar för att skapa förutsättningar för nya jobb, somju är viktiga för att vi skall klara av de åtaganden somvi velat ha på det sociala området.Vårt budgetalternativet är utformat så att det gerutrymme för sådana skattesänkningar och skaparockså marginal för höjningar av utgifter som kandrivas fram av den sämre konjunkturen. Våra mål förbudgetpolitiken är att skatter som hindrar nya jobbskall sänkas, att utgiftskvoten skall sänkas, att deoffentliga finansernas konjunkturkänslighet skallminska samt att vård och omsorg skall prioriteras.Det var också därför som vi ville att de extrapengar som tillfördes kommuner och landsting skulleöronmärkas, så att vi visste att de användes till detsom de var avsedda för.Fru talman! På de områden som vi diskuterar har vi alla partier naturligtvis en mängd olikaförslag i våra motioner som kommer att behandlassenare i den fortsatta behandlingen. Där-för tänker jag här bara koncentrera mig på de olikaavsnitt som behandlas när det gäller just budgeten.Jag kommer att ta upp en del av dem, och Bo Kön-berg kommer senare att beröra sjukvårdsområdet.En av våra allvarligaste invändningar mot budget-förslaget är de försämringar som har skett för defunktionshindrade, och då speciellt genom handi-kappreformen.Våren 1996 inleddes försämringarna med beslutsom skärpte reglerna. Tidsramen ändrades från ett årtill , definitionen skärptes för rätten att fåpersonlig assistent, kommunerna fick ta över en störredel av ansvaret genom att rätten till personlig assi-stent när man vistas i daglig verksamhetinskränktes. Så har det fortsatt med flera förändring-ar.Våren 1997 lades ännu mer ansvar över på kom-munerna, eftersom de skall stå för de första 20 tim-marna. Införandet av schablonersättningen har radi-kalt försämrat situationen för enskilda funktionshind-rade och för flera brukarkollektiv.Det känns ganska bra när man hör att och hans parti, som har varit med påflera av dessa neddragningar, nu tycks verka svängaoch vilja återställa en del av de försämringar som hargjorts.Fru talman! Det är oron och osäkerheten införframtiden för många funktonshindrade och derasanhöriga som är det stora bekymret. Denna oro ärderas ständige följeslagare.Det senaste som skapat oro är allmänna råd om assistansersättningen. Följsdessa - och det ser faktiskt så ut då det kommit en delfall som bekräftar detta - kommer försäkringskassor-na endast att bevilja ett fåtal barn rätt till personligassistent. Enligt råd skallendast de barn som har ett omvårdnadsbehov påminst komma i fråga för rätt tillpersonlig assistans.Det här är en oacceptabel inskränkning i barns rätttill personlig assistans och måste ändras. Utskottet harytterligare en gång i detta betänkande betonat vadutskottet sade 1995/96 i SoU15, att försäkringskas-sorna vid bedömningen av barns rätt till personligassistans skall ta hänsyn till vad som normalt kananses falla inom ramen för det föräldraansvar somenligt åvilar alla vårdnadshavare. Detär alltså behovet av extra tillsyn och omvårdnad medanledning av ett funktionshinder som skall ligga tillgrund för bedömning och beslut om personlig assi-stans.Utskottet utgår i betänkandet från att regeringennoga följer utvecklingen. Om rätten till personligassistans för barnen försämras, utgår utskottet från attregeringen återkommer i frågan, och detta ges rege-ringen till känna. Det är bra, men det är bekymmer-samt att utskottet år skall behöva upprepadetta krav och vi sedan ser att det ändå sker försäm-ringar. Men det finns väl all anledning för alla osssom har engagerat oss i frågan att noggrant följa denoch påminna regeringen om det inte händer någon-ting.Fru talman! Vi anser också att den s.k. 65-årsreglen skall avskaffas. Det är väsentligt att funk-tionshindrade som fyllt skall veta att den per-sonliga assistansen får finnas kvar även efter 65-årsdagen. Deras behov är ju oförändrade. De föränd-ras inte från den ena dagen till den andra.Det är inte rimligt att den totala livssituationenskall förändras bara för att man passerar en ålders-gräns. Efter att ha haft en personlig assistent i flera årskall man i stället vara hänvisad till kommunenshemtjänst med allt vad det innebär av ofrihet och bristpå kontinuitet.Också detta har utskottet sagt att man skall tittapå. Det skall komma förslag . Vi får välbara hoppas att det verkligen gör det också, så att vikan se till att även de som är och behållasin personliga assistent.Folkpartiet liberalerna har i sitt budgetalternativavsatt för att återställa handi-kappreformen i sitt ursprungliga skick, och vi villalltså också se till att 65-årsgränsen avskaffasFru talman! Jag har för avsikt att ta upp någraandra anslagspunkter där har en annanuppfattning än Socialdemokraterna, för läkemedel och vård har ökat desenaste åren. Vid införandet av det delade högkost-nadsskyddet föreslog vi att det skulle utgöra 1 000 krför vård och för läkemedel. Inte minst kost-naderna för läkemedel har vållat många människorbekymmer. Vi vidhåller vårt ursprungliga förslag ochhar i vårt budgetalternativ avsatt 400 miljoner kronorför en förbättring av högkostnadsskyddet.Det är riskabelt att tro att faran för spridningen avhiv har stoppats helt. Vi behöver bara tänka på denfara som omkring 100 kvinnor utsattes för av en endaperson, den s.k. hiv-mannen. Det hade kunnat resulte-ra i många fler smittade och förändrat situationenradikalt i . Därför anser vi att det ännu inte ärdags att blåsa faran över och börja föra över de sam-lade statliga insatserna till andra, som sedan skall taöver själva. Vi har därför anslagit 14 miljoner kronormer än majoriteten.Rikskvinnocentrum debatterades i ett re-plikskifte. Vi anser, och har motionerat om, att de haren mycket viktig uppgift både när det gäller att taemot kvinnor som blivit utsatta för misshandel och gedem vård och för den forskning som bedrivs där.Centrumets framtida existens är ju hotad om man intekan hitta en långsiktig finansiering. harförklarat sig berett att ta det ansvar som de har förvården och kanske till en viss del för forskningen.Vi menar att den forskning som bedrivs där bådenationellt och internationellt har stor betydelse ochser det som mycket angeläget att den får fortsätta.Barbro har ju aktualiserat den här frågani kammaren i olika interpellationer, och vi kommernaturligtvis att fortsätta att driva det här tills vi fårstaten och de olika departementen att förstå att det härär något unikt och viktigt. Man måste se till att de fårsina forskningsmedel.Vi tycker naturligtvis att det är bra, och vi stårbakom att de kommer att få för nästaår. Det klarar verksamheten . Men dethandlar ju också om att de som arbetar där måstekänna att arbetet får fortsätta. Annars finns en risk attkompetensen försvinner. Så vi hoppas. Vi får välhjälpas åt allihop - det finns ju fler här i kammarensom tycker att den här verksamheten är viktig - föratt se till att det här får fortsätta.Fru talman! Spelberoende är ett hälsoproblemvars omfattning är större än man trott. Enligten kartläggning utförd av och medar-betare vilken presenterats har 150 000 männi-skor problem med sitt spelande. För en tredjedel avdem är problemen så allvarliga att de kan klassas somspelberoende. För den som har blivit spelberoendefinns inte mycket hjälp att få. Det behövs därförmånga olika insatser; behandling och rehabilitering,utbildning och information.Det finns också andra typer av anslagsfrågor somvi tycker är viktiga. Det gäller bl.a. att organisations-stödet för centrala verksamhetäven i fortsättningen skall få administreras av statsbidrag till nykter-hetsorganisationer m.m. Vi anser inte att det är lämp-ligt att nu göra denna förändring.Vi anser också att regeringen borde återkommamed förslag om hur Amningshjälpens verksamhet kanstödjas. Amningens betydelse är i och för sig ganskaväl känd , och många får ett mycket bra stöd utei sjukvården. arbetar med frågan,och amningsfrekvensen är mycket högre äntidigare. De nyblivna mammorna får hjälp och råd.Samtidigt vet vi att det är mycket lätt att det härförändras över tiden. Man kanske anser att insatsernanu har varit så stora att man kan minska dem, och attmedvetandet har blivit så stort att man inte behövergöra mer. Det finns risker med detta. Det är därför vianser att det även i fortsättningen bör ges stöd tillAmningshjälpen.Fru talman! Avslutningsvis vill jag ta upp Apo-teksbolagets roll. Alla västeuropeiska länder har nå-gon form av reglering av läkemedelsförsäljningenutan att, som i , hela detaljhandeln har kon-centrerats till ett enda företag.Konkurrensverkets bedömning är att bör få i uppgift att utfärda tillstånd attbedriva detaljhandel med läkemedel till sådan fysiskeller juridisk person som uppfyller vissa krav på far-maceutisk kompetens. Vi delar den uppfattningen ochanser att arbetet med att bryta Apoteksbolagets mo-nopol bör inledas.Fru talman! Som jag har anfört så har juvåra förslag redan fallit vid behandlingen av de eko-nomiska ramarna. Därför har jag nu redovisat våraalternativa förslag. Jag ber bara att få hänvisa till detsärskilda yttrande som vi har bifogat det här betän-kandet.Anf. 142 ():Fru talman! Tack vare det samarbete som finnsmellan Socialdemokraterna, , ställer vi i oss bakom 1999 årsbudgetförslag för utgiftsområde 9.Till att börja med vill jag uttrycka att det var be-hövligt och nödvändigt med de extra resurser somtilldelades kommunsektorn genom den rödgrönauppgörelsen. Situationen förbättras något för lands-ting och kommuner, men tyvärr räcker inte tillskottenför att korta väntetiderna och trygga tillgången påpersonal.För sedan fick jag tydliga signaler frånMiljöpartiets landstingspolitiker som visar att någralandsting fått en sådan förbättring att de kommit ifrånfortsatta nedskärningar. Andra landsting har däremot,trots de extra pengarna, så stora underskott att demåste fortsätta med nedskärningarna. Det anser manatt det inte finns möjlighet till om man skall kunnabehålla en anständig vård.I dagarna har det också kommit information frånLandstingsförbundet som visar att det behövs ytterli-gare till vårdsektorn för att vi skallkunna undvika ytterligare nedskärningar och växandevårdköer. Vi är fortfarande långt från det många avoss vill ha, nämligen fler händer i vården.Vi som följt de neddragningar och återkommandebesparingar som skett inom vården förvånas inte över den situation som vi har i dag.Det är ju flera regeringar som är orsak till den. Vi harköer och korridorvård, och detta kommer att öka omvi inte gör ytterligare insatser. Landstingsförbundetuttalar enligt medierna också att det är svårt att levaupp till de prioriteringar som uttalat ominte ytterligare resurser kommer vårdsektorn till del.Trots de dystra besked som vi har fått de senastedagarna om hur det ser ut inom vårdsektorn är det braatt det trots allt har tagits steg i rätt riktning. Då tän-ker jag på de här extra pengarna. Men det räcker inte.Det behövs flera steg, och det måste vara större steg.Vi måste ha råd med en hög och bra standardinom vården. Därför hoppas jag att det här blir en avde viktigaste frågorna i diskussionerna inför vårbud-getenI propositionen och i betänkandet lyfts flera vikti-ga områden fram som skall prioriteras. De måste kortas, står det i proposi-tionen. Det kommer också att kräva resurser eftersomdet som har givits inte räcker till.Det talas också om att åtgärder måste vidtas för attförbättra den psykiska hälsan hos befolkningen. Dettalas om förebyggande insatser när det gäller tobak,alkohol och narkotika. Det talas om de hemlösassituation och om förbättringar inom handikappområ-det.Fru talman! Personalsituationen inom vården ärockså ett område som måste prioriteras. Det måste,som vi sade i valrörelsen, verkligen bli fler händer ivården. Vi måste också se till att det utbildas tillräck-ligt med personal inom vårdsektorn. Vi vet ju alla attvi står inför en allvarlig brist på personal.Det är en allvarlig brist på personal medspecialutbildning. Trots det får inte ens alla de som ärvilliga att utbilda sig inom dessa specialområden platsi utbildning. Jag ser det som mycket olyckligt när vivet vad som väntar runt hörnet. Som jag ser det ärdetta en brist i planeringen. Man har under många årvetat att denna situation skulle uppstå, men man harinte tagit tag i den.Den psykiska ohälsan är också ett område somskall prioriteras. Här är det tyvärr många som hamnarmellan stolarna, vilket har skett . Detfinns många som behöver akut hjälp men som i ställethamnar i vårdköer. Att må psykiskt dåligt kan faktisktmånga gånger vara minst lika akut som när man haren somatisk sjukdom. Vi hoppas nu verkligen att ordom prioritering följs upp av handling.Vi i har motionerat omstöd till de hemlösa. Även om de 10 miljoner kronorsom nu satsas på denna grupp är långtifrån de 50miljoner kronor som vi från harföreslagit gläder jag mig ändå över dessa pengar. Denhär satsningen är trots allt en öppning som kan gemöjlighet till kommande satsningar.Vi i välkomnar uttalandet i betänkan-det om en bred politisk samverkan kring insatser förde hemlösa. Det kommer att medföra att vi alla på etthelt annat sätt kommer att kunna ta tag i denna fråga,vilket vi tycker är bra.Att det finns ett stort behov av att ta tag i proble-met med hemlösa har vi sett vid många av våra besökpå flera orter i landet där vi mött hemlösa och de somarbetar med olika former av stödverksamhet. Vi serdet som speciellt viktigt att det görs insatser för dekvinnor som är hemlösa. Deras situation är oftastmycket svårare än männens, och det behövs en sär-skild satsning på dem.Fru talman! I vårt särskilda yttrande i betänkandethar vi ställt oss bakom en folkpartimotion om spelbe-roende. Det är ett mycket stort problem. Det harmycket större omfattning än man trott. Det ärdärför viktigt att man får mer kunskap om detta ochutvecklar vård och behandlingsinsatser.När det gäller fördelning av statsbidrag till nyk-terhetsorganisationer ställer vi i oss bak-om den flerpartimotion i vilken man föreslår att , som tidigare fördelat de här pengar-na, borde få fortsätta att fördela resurserna till nykter-hetsrörelsen.Vi stöder också ett förslag från omatt regeringen bör utreda hur organisationer sombedriver samhällsnyttig verksamhet skall få möjlighetatt få samhällsstöd. Ett exempel är Amningshjälpen,som tidigare också nämnts här. Jag såg förrestenhäromdagen i tidningen att Amningshjälpen nu harfått ett stöd så att den kommer att klara sig under dennärmaste tiden. Vi ställer oss alltså bakom den härflerpartimotionen om Amningshjälpen. Men det finnsen hel rad andra bra och samhällsnyttiga organisatio-ner som också behöver stöd och som genom sitt ar-bete hjälper och stöder människor som defaktiskt spar pengar åt samhället. Vi vill se att enutredning tillsätts med inriktning på hur ett stödskulle kunna utformas för att hjälpa dessa organisa-tioner.Fru talman! När det gäller de funktionhindradesom har behov av personlig assistans hade vi gärnasett att det fattats ett beslut som inneburit att statenensam hade ansvaret för den här reformen. Det är ettönskemål som vi mött från funktions-hindrade. Men genom den ekonomiska överenskom-melse som vi har ställt oss bakom så finns det fördagen ingen möjlighet att driva denna fråga, eftersomden påverkar budgeten.