prot · GM0939 · 1998-12-18 00:00:00 — Från12 miljarder till 1 ½ miljard. Det är den fördelning vihar i dessa viktiga frågor.Det sägs att man genom historien kan lära kännaframtiden. För att få perspektiv på miljöpolitikentycker jag att vi skall se tillbaka en generation, intefyra eller , som vill.Jag beklagar att ministern inte är här. Men det du-ger kanske åt att en socialdemokrat är här.Ibland tycker jag faktiskt att har störremakt än ministern. Men jag lovar att ministern kom-mer att delta när vi skall ha den stora miljödebattenpå våren.För ungefär en generation sedan inledde vi någotsom vi kan kalla grovstädning av miljön genom na-turvårdslagen , miljöskyddslagen från 1969och . Arbetet för enbättre miljö var framför allt en kamp mot utsläppenfrån de stora skorstenarna. Det var ett arbete somframför allt fördes med hjälp av lagstiftning.Under de år som förflutit har myckethänt. Det visar också vilka möjligheter vi har med enframsynt miljöpolitik. Men det går inte att blåsa faranöver på länge . sprids farliga kemikali-er med vindar, vatten och varor. ökarkoldioxidutsläppen i världen. försvinnerett antal av jordens alla växt- och djurarter varje dag.Men för att kunna gå vidare måste vi lämna denförsta generationens miljöpolitik. Grunden till denandra generationens miljöpolitik lades i . Dålade man fast målet om en hållbar utveckling, dvs. attdagens generation, du och jag, skall kunna tillgodosevåra behov utan att äventyra för kommande genera-tioner att kunna tillgodose sina behov.Detta ställer krav på den nya miljöpolitiken. Detfinns inget enda stort beslut som fixar till miljön ochresurshushållningen åt oss. Det behövs ett aktivt mil-jötänkande överallt i samhället. Alla måste ta sittansvar, företagen, trafiken, jordbruket som vi hardiskuterat , skogsbruket, industrin,byggandet, kommunala och statliga förvaltningar,föreningar, organisationer, du och jag.Den centrala frågan är inte längre hur vi skallstoppa utsläppen, utan hur vi använder våra naturre-surser och energin. Skall vi kunna lösa miljöproble-men måste vi inse att problemen hänger samman medhela vårt sätt att leva, hur vi bor, hur vi konsumerar,hur vi förflyttar oss och inte minst hur vi producerarvaror och tjänster.Nu handlar det inte längre om grovstädning, utansnarare om att inreda det rum som vi har städat. Vihåller på att bygga upp något nytt: det hållbara Sveri-ge. I detta arbete behöver vi tre saker, nämligen nyamål, nya och vassare verktyg och ett fördjupat samar-bete i hela samhället.Miljöns utveckling är resultatet av många storaoch små beslut som fattas av ett mycket stort antalaktörer. För att alla skall dra tillräckligt starkt och åtsamma håll behövs nya och gemensamma mål. Vibehöver en ritning att gå efter så att vi inte börjartappa fart och arbetet återigen börjar spreta åt olikahåll.Fru talman! Därför kommer vi här i attunder våren behandla regeringens proposition omsvenska miljömål.Miljön är en angelägenhet för var och ensom påverkar den genom att producera eller konsu-mera. Därför har också de ekonomiska styrmedlenblivit allt viktigare verktyg i miljöpolitiken. ärdet ofta miljömedvetna konsumenter som driver påföretagen. Miljön har blivit ett försäljningsargument.Genom de verktyg som vi har , genom lag-stiftningens och konsumenternas krav, genom enmiljöanpassad offentlig upphandling som skapar enhemmamarknad och genom undanröjande av hinder,öppnas ytterligare möjligheter för företagen. För skall kunna nå upp till krav och efterfrågan sti-muleras ett ökat miljökunnande och framtagandet avny miljövänlig teknik. Det är ett kunnande och enteknik som är mycket eftertraktade på världsmarkna-den. Hållbar teknik kommer att vara en förutsättningför att svensk industri långsiktigt skall kunna behållaoch öka sina marknadsandelar i och utom-lands.I min vision går vi vidare till den tredje generatio-nens miljöpolitik mellan åren 2020 och2025. Då hoppas jag att vi kan lämna över ett Sverigedär många av de stora miljöproblemen är lösta. Dåtror jag att de svenska ekosystemen är på väg attåterhämta sig, att den yttre miljöns skadliga påverkanpå människors hälsa är så nära noll som det är möjligtatt komma, att jord- och skogsbruket drivs på ettlångsiktigt hållbart sätt och att användningen avknappa resurser, både de som kan förnyas och de sominte kan förnyas, är uthållig och effektiv.Men, fru talman, det är en lång väg att vandra.Mycket måste göras av många. Därför är det glädjan-de att vi , efter några tunga år med besparingar,återigen kan satsa resurser på miljöarbetet. I åretsbudgetbetänkande föreslår vi t.ex. en betydande för-stärkning av medlen för inköp av värdefulla naturom-råden, främst skog. Resurserna för miljöövervakning-en ökar, och medel för sanering och återställning avförorenade områden förstärks.Det finns en ganska stor enighet i utskottet ommiljöarbetet. Men trots den återhämtning som vi harfått i ekonomin, och kanske lite grann i saknaden avvisioner, har vi återigen den snuttifierande kalknings-debatten. Vi skall komma ihåg att det är vi som harbeställt det som görs på , dvs. Då tycker jag att det finns allanledning att vi väntar tills vi får den här planen in-nan vi utökar resurserna. Vi har också skrivit i vårtbetänkande att utskottet förutsätter att någon föränd-ring av kalkningsverksamheten inte beslutas innanden nationella planen har presenterats.Jag ger delvis rätt till att vi kanskebehöver ha en bättre redovisning av hur anslagenanvänds. Men jag är tveksam till att den redovisning-en skall finnas i budgetpropositionen.Kd föreslår att anslaget 1999 skall vara 180 miljoner. Jag vill barapåpeka att , dvs. under nuvarande år, harvi kalkat för 215 miljoner.Kung lär ha sagt: "Där visionen saknas,där förgås folket." Brist på visioner leder till vilsen-het, uppgivenhet och navelskåderi, medan motsatsenger lust engagemang och energi. Visioner skapar tropå förändringens möjligheter. Det är dessa visioner vialla behöver om vi skall klara av de krav som vi harpå miljöarbetet.Med dessa ord, fru talman, vill jag yrka bifall tillhemställan i utskottets betänkande i dess helhet ochavslag på samtliga reservationer.Jag vill också, fru talman, önska alla riksdagensledamöter och personalen en god jul med följandeord:Ni skall ha en god jul med goda människor i ettdemokratiskt land och i en god miljö, utan rädsla föratt minor, missiler och robotar regnar runt era hem -en god jul med god mat i en värld där vi har storaproblem med överproduktion av livsmedel, samtidigtsom 800 miljoner människor svälter på denna jord.En riktigt god jul!Anf. 61 () re-plik:Fru talman! Jag riktade tidigare kritik mot rege-ringen och miljöministern för att inte finnas med ikammaren. Den får jag , när jag med glädje noteraratt miljöministern dykt upp, därmed ta tillbaka. Väl-kommen!Sinikka sade bl.a.: från 12 till 1 ½ miljar-der. Hon tycktes därmed vilja säga att vi går från ettstort problem till att diskutera ett mindre. Jag hoppasatt inte menade det.Miljöpolitiken handlar kanske mer om vad vi be-slutsfattare ger för signaler än om några kronor hiteller det. Det är den debatten jag skulle vilja att viförde i ännu högre grad. Vilka åtgärder och vilkapolitiska beslut är vi beredda att ta för att få mer fartpå den utveckling där varje individ måste medverka?För visst är det som sade: Det här ärallas ansvar.Men det finns ändå mycket i betänkandet ochäven i anförande som jag saknar.Jag saknar visioner, även om an-vände ordet vision, när det gäller miljöpolitiken i dag.Jag är också bekymrad över hur vi skall komma vida-re i ett internationellt samarbete inom ramen för EUnär man ser och kan läsa om hur Socialdemo-kraterna har bestämt sig för att fortsätta att samverkamed två EU-fientliga partier. Enligt vår uppfattning ärEU i högsta grad ett miljöprojekt.Sinikka ! Hur skall ni kunna komma vidarei ett samarbete över gränserna när ni be-stämt er för att samverka med EU-fientliga partier?Anf. 62 () replik:Fru talman! saknar visioner imitt tal. Jag försökte ändå beskriva, i tre generationer,arbetet bakåt, och i morgon.Budgetbetänkandet är egentligen en diskussionom de verktyg, de medel vi har för att nå vidare. Detmenade jag också när jag sade att det bara var 1,5miljarder. Det är väldigt lite pengar i budgeten som vianvänder för miljön. Arbetet skall göras överallt. Detär många aktörer som skall vara med.Den stora visionära diskussionen, , skall vi ta när vi skall diskutera miljö-målen. Det var då jag lovade att miljöministern skalldelta och hjälpa att hitta visionerna.Anf. 63 () re-plik:Fru talman! Låt mig ta ett annat exempel på vadjag hade hoppats att skulle ta upp meninte gjorde, och det i fråga om kalkningen.Sinikka konstaterade att man jobbar meden kalkningsplan. Visst är det viktigt att vi fortsätteratt lappa och laga eftersom vi ännu inte kommer åtdet verkliga problemet. Men varför nämner SinikkaBohlin ingenting om det verkliga problemet? Varförhar hon inte några idéer om hur man skall jobba meddet, nämligen föroreningarna som orsakade proble-men som tvingar oss att kalka? Detta är ju ändå baraett sätt att lappa och laga, som kanske, om man integör något annat, kommer att visa sig vara rent avskadligt för den biologiska mångfalden på lång sikt.Ett annat exempel: Varför nämns ingenting omtorvvältning? Inom EU har man nu tagit ställning förtorv, och man betraktar den som ett fossilt bränsle. Ärdet inte dags för den att klartuttala att torv är ett fossilt bränsle och att vi därmedomedelbart måste upphöra med att bryta och att eldamed torv?Anf. 64 () replik:Fru talman! Jag trodde att jag uttryckte mig till-räckligt klart när jag sade att målen har vi framför osspå våren. Det handlar om försurningen, om luften ochom vattnet. Här handlar det väldigt mycket om verk-tygen, om hur vi skall kunna gå vidare ,så visst ser jag kalkningen som ett medel och ettverktyg.Men den svåra frågan är naturligtvis försurningen.Hur skall vi klara av den ? Hur skall vislippa försurningen? Det är kanske den svåraste frå-gan. har ju klimatkommissionen börjat arbeta. Detfinns stora förhoppningar om att kommittén inom ettår skall ha lösningar på alla problem. Det är kanskeatt ta i lite grann. Men vi kommer att göra så gott vikan.Anf. 65 () replik:Fru talman! Jag har bara ett par frågor.Sinikka sade att det är som be-stämmer. Det är ju riktigt, och det är bra.Då vill jag fråga: Vad ser för för-del med att avhänder sig bestämmanderät-ten över hur många som skall gå tillkalkning, att man lämnar över bestämmanderätten idenna viktiga fråga till regeringen? Det var den förstafrågan.Den andra frågan gäller forskningen. Vi har iveckan fått klart besked från att dennu gällande forskningspolitiken är felaktig. KommerSinikka , socialdemokraterna, riksdagsmajori-teten att se till att vi återgår till den gamla ordningen,så att återigen får forskningsanslagoch så att forskningsanslagen ökar? Det är också enfråga om vem som bestämmer.Anf. 66 () replik:Fru talman! Jag börjar med den sista frågan angå-ende forskningen.Jag är en ganska ärlig person. Jag brukar säga attalla kan vi göra misstag.Göte , ni gjorde era misstag i fyrpartirege-ringen när ni bildade en forskningsstiftelse. Vi gjordevåra misstag under den förra mandatperioden när visparade för mycket på miljöforskningen. Vi trodde attMISTRA skulle klara av i varje fall en större del avde arbetsuppgifter som tidigare legat på . Jag välkomnar den utredning som harkommit och som regeringen har begärt från Natur-vårdsverket.Det står i budgetbetänkandet att det i vårproposi-tionen eventuellt kommer signaler efter utredningen.Jag kan inte svara på om det blir en särproposi-tion eller om man kommer att baka in frågan i denstora forskningsproposition som vi också väntar. Menfrågan är väldigt viktig.Kalkningen och frågan om hur mycket vi skall be-sluta och bestämma tycker jag att vi skall diskuteraunder våren. På vilken nivå skall vi diskutera an-slagsposterna i det här huset? Litar vi på våra myn-digheter? Litar vi på att de kan göra sitt arbete när viväl har tagit ställning till principerna när det gällerden långsiktiga planen om hur vi skall göra och hurmycket vi skall göra?Jag tycker att det är det vi skall besluta om. Sedanmåste vi lämna ansvaret åt ochlänsstyrelserna för att klara av den här frågan.Anf. 67 () replik:Fru talman! Jag uppskattar att man erkännermisstag, och jag är också beredd att erkänna misstag.Jag tycker däremot inte att det var ett misstag attinrätta MISTRA. Däremot måste man utnyttjaMISTRA på rätt sätt.Jag tackar för beskedet om att honnu delar vår uppfattning när det gäller inriktningen avforskningen. Vi får se vad som kommer ut av för-handlingen i när det gäller skrivning.Vad gäller kalkningsanslaget tycker vi från vårthåll att det här är en viktig miljöåtgärd. Och därförskall också besluta om anslagets storlek. Viskall inte överlämna det till regeringen.Sinikka säger att vi får vänta och se, mennär det gäller kalkningen är det så, som harsagts, att om man avbryter en kalkningsverksamhet,får det negativa effekter. Det som manhar gjort är meningslöst.Det är därför allvarligt när regeringen nu går ut tilllänsstyrelserna och säger att anslagen kommer attminskas. Jag skulle vilja fråga : Är detriktigt att regeringen har gått ut till länsstyrelsernaoch sagt att anslagen minskar, vilket innebär att viinte kan upprätthålla den nivå som vi har haft?Jag har förståelse för att man inte kan öka antaletbiotoper, men att minska kalkningsanslagen så, tvingas avbryta pågåendeverksamhet är väldigt negativt. Hur ser utskottetstalesman på detta?Anf. 68 () replik:Fru talman! Jag har ett brev som i förrgår gickfrån i den här frågan, eftersom dethar uppstått mycket av oro ute i våra län. Jag läserupp några rader i brevet:"Det är - - - viktigt att planeringen av kalknings-verksamheten - - - inriktas på att förhindra att objektåterförsuras så mycket att värdefull bio-logisk mångfald spolieras.Skulle det visa sig omöjligt att trots en hård prio-ritering efter denna princip undvika stora skador påden biologiska mångfalden i angelägna objekt ärnaturvårdsverket beredd att föra övermedel från investeringar - - -. "Det gäller här det stora anslaget. För att klara des-sa prioriteringar begärs att länsstyrelserna senast den1 redovisar objekt som trots priorite-ringarna inte kan inom ramen.Man har alltså tagit itu med den oro som finnsinom länsstyrelserna. Jag tror att vi alla tycker att detär väldigt viktigt med kalkningen, men eftersom vi,som också sagt, har dåliga redovisning-ar av anslagen tror jag att det är väldigt viktigt att videnna gång följer upp den här frågan ordentligt.Anf. 69 ()replik:Fru talman! Jag vill få svar på min fråga om löfteti betänkandet att påbörjad kalkning inte skall avbry-tas. Skall jag uppfatta det som tän-ker göra som ett löfte att medel kommer att tas framså att kalkning kan fortsätta? Jag är nöjd om det blirså.Anf. 70 () replik:Fru talman! När vi i skriver att man inteskall göra några förändringar innan vi har fått denlångsiktiga planen förutsätter jag att regeringen ochvåra verk följer upp de beslut som tas av oss folkval-da i riksdagen.Anf. 71 ():Fru talman! Det är nu åter dags att diskutera mil-jöbudgeten. , Socialdemokraterna ochMiljöpartiet har träffat en budgetöverenskommelsesom genom olika utgiftstak till viss del bromsat våramöjligheter till miljösatsningar men som på en delområden lett till förbättringar.På miljöområdet liksom på många andra områdenär behovet stort, men som ni säkert vet är resursernabegränsade. Desto viktigare är det då att resursernakan användas på ett effektivt sätt.Målen inom utgiftsområdet är att skydda männi-skors hälsa, bevara den biologiska mångfalden,främja en långsiktig god hushållning med naturresur-ser samt skydda natur- och kulturlandskap. Detta ärövergripande mål, som skall ge en allmän inriktningav det miljöpolitiska arbetet.I propositionen Svenska miljömål - Miljöpolitikför ett hållbart , anges att regeringens över-gripande mål för det miljöpolitiska arbetet är att tillnästa generation kunna lämna över ett samhälle därde stora miljöproblemen i är lösta.Detta ställer stora krav på oss politiker , om vitill nästa generation skall kunna lösa de stora mil-jöproblemen i . Tidsbegreppet "till nästa ge-neration" har av ledande miljöpolitiker i den förraregeringen definierats till . Skall vi klara detta på25 år får vi nog öka på lite extra i arbetstakten påmiljöområdet.I miljöpolitiken gäller det att se både myggan ochelefanten, att kunna och vilja se både den lilla lavaneller blomman och det stora i landskapet. Miljönkräver konkret handling. Miljön kräver omtanke ochkärlek. Miljön har ingen nytta av klyschor. Den be-höver resultat.Vi måste inse att det är helheten som gäller. Vimåste ha en helhetssyn på miljöfrågorna, men i denhelheten måste vi lyfta upp det som andra trampar nereller kör över.Det har skett och sker tyvärr fortfarande klaver-tramp som utan tvivel påverkar budgeten och ävenkommande budgetar.Låt mig som exempel ta tunnelprojektet vid Hal-landsås, som väl ingen kan kalla ett föredöme. Det ärskrämmande när stora bolag och statliga verk ochmyndigheter kör på och tror att allt skall fixa sigbeslutsmässigt i efterhand. Det är skrämmande att vifortfarande har stora bolag och statliga verksom inte har miljöledningssystem. Miljökatastrofen iHallandsåsen har förhoppningsvis haft det goda medsig att bolag, myndigheter och verk har börjat insenödvändigheten av en miljöhänsyn samt en ordentligmiljökonsekvensbeskrivning värd namnet, innan mangör ingrepp i naturen.Men finns det mycket kvar att fundera överoch att göra. Har lärt sig något av ? Jag tänker på hur man bemöterallmänheten i miljöfrågor. Det är tveksamt. Jag villsom exempel ge huvudspårsutbyggnaden i ,där hade ett samrådsmöte om miljökon-sekvensbeskrivningen för bansträckningen.Mötet utannonserades och hölls . Påtisdagen fanns handlingarna tillgängliga, och på tors-dagen skulle synpunkterna postas för att vara hosBanverket . Man fick alltså två till tredagars remisstid.Varför så bråttom? Jo, därför att be-hövde för att sammanställa remisserna föratt sedan hinna få in ärendet till , så attlänsstyrelsen skulle hinna behandla ärendet före års-skiftet. Då kunde man handlägga ärendet enligt dengamla lagen och slapp följa de strängare reglerna iden nya miljöbalken.Man ville alltså komma undan från den nya lagensbestämmelser, och då fick allmänheten och miljöneventuellt sitta emellan.Detta nonchalanta sätt att hantera viktiga miljö-frågor får budgetkonsekvenser inom olika områden.Hur länsstyrelserna ser på detta vet jag inte, menlänsstyrelserna har ett viktigt tillsyns- och samord-ningsansvar för miljöarbetet på regional nivå. Avbetänkandet framgår att flera länsstyrelser inte upp-fyller verksamhetsmålen när det gäller tillsyns- ochtillståndsärenden enligt miljöskyddslagen. Därför ärdet positivt att länsstyrelsernas resurser för miljötill-syn förstärks med 1999 och med15 och . Dessa resur-ser är nödvändiga om länsstyrelserna skall kunnaklara sina uppdrag på ett för miljön positivt sätt. Mendet är inte bara pengar som behövs. Det behövs ävenett ökat engagemang på de olika politiska nivåerna ilandet.Fru talman! Nedfallet av metaller från luften harhalverats , men än finns det alltför storautsläpp till luft av bly, kadmium och kvicksilver.Miljötillståndet i våra omkringliggande hav är fortfa-rande otillfredsställande.Vad som särskilt oroar oss är det stora användan-det av nya kemikalier som får eller kan få förödandekonsekvenser för våra vattendrag samt sjöar och hav.Jag tänker då bl.a. på de s.k. komplexbildarna EDTAoch DPTA som används i stor skala inom industrinför olika ändamål, oftast för att frigöra metaller urolika processer. Dessa kemiska ämnen komplexbin-der tungmetaller. Våra reningsverk kan inte bryta neddessa komplexbildare, så detta innebär att tungme-taller kan transporteras genom reningsverken ut inaturen.Varför tar jag då upp just denna typ av kemikalie idenna debatt? Jag gör det för att dessa komplexbilda-re nu används i en mängd av 7 000-8 000 ton per år.Rädslan för komplexbildare har framför allt upp-kommit med anledning av de diskussioner som före-kommit om bl.a. EDTA:s förmåga att frigöra tung-metaller, i synnerhet tungmetalljoner bundna tillsediment och slam från reningsverk. Jag kan tänkamig - det kan säkert även ni - vad som skulle kunnaske i utanför de gamla massafabrikernamed tungmetallhaltiga fiberbankar när EDTA kom-mer dit.En annan sak som även borde oroa oss är de sig-naler som kommer från yrkesfiskarna om de s.k.luktspärrarna, dvs. vattenområden som fisken flyrifrån. Dessa områden är ofta områden där metallför-orenade utsläpp sker. Det har förmodligen under långtid framselekterats ett beteende hos fisken att undvikaområden med förhöjda tungmetallkoncentrationereftersom dessa påverkar fiskarnas överlevnad ochreproduktion negativt. Därför flyr de dessa områden.Med detta vill jag påpeka vikten av resurser hosKemikalieinspektionen och för attkartlägga olika kemiska medels hälso- och miljöriskersamt deras spridning i vår natur. Här vill jag ävenframhålla vikten av att det finns ett samrådsorgan förde myndigheter som arbetar med tillsyn och före-skrifter enligt den nya miljöbalken.Överträdelser av våra miljölagar måste beivrasoch medvetenheten hos de utredande och dömandeinstanserna skärpas. Jag är glad att även Folkpartiethar tagit upp de här sakerna.Östersjön, och kan nu be-traktas som innanhav i EU. Detta gör att regeringenborde kräva att en större andel av EU:s medel går tillåtgärder för att rädda och skydda dessa hav. Eftersomen stor del av problematiken härrör från det europeis-ka jordbruket är det högst rimligt att medel förs fråndet konventionella, miljöskadliga jordbruket till åt-gärder som gör jordbruket mer miljövänligt samtidigtsom belastningen på havet minskar. Men det är intebara jordbruket som förorenar. Det finns andra typerav utsläpp som det verkligen behöver forskas kring,utsläpp som är mycket stora.Därför ser jag positivt på regeringens strävan attlyfta det gränsöverskridande samarbetet i miljöfrå-gorna i . Budgetsumman 122 miljo-ner är verkligen välbehövlig. Baltic 21, en Agenda 21för , kommer att ha en stor betydelseför det vidgade miljösamarbetet, och därför stöderVänsterpartiet detta anslag.Men allt är inte elände; det finns även ljuspunkter.I förra årets budgetdebatt stod re-presentant här och framförde att det inte fanns någoteget anslag för sanering och återställande av mil-jöskadade områden. Därför känns det positivt att vihar fått ett sådant anslag . Behovet är mycket störreän anslaget, men 40 miljoner är i alla fall en bra bör-jan.Men åter till metallutsläppen i våra vattendrag.Ökad försurning i markers avrinningsområde medfören ökad transport av metaller från marken ut i vatten-dragen. Därför är kalkningen viktig, särskilt i de ut-satta regionerna.Trycket är stort på att kalkningsinsatserna måsteutökas. Jag inser också att behoven är stora. Upp-skattningsvis behövs ca för att fåen någorlunda nivå på prioriterade kalkningsprojekt.För att slå vakt om en biologisk mångfald behövs detmycket mer.Nu är anslagen av förvärv och skötsel av värde-fulla naturområden sammanslaget med det gamlakalkningsanslaget till ett nytt som heter Åtgärder föratt bevara den biologiska mångfalden. Anslaget är påca 578 miljoner. I detta anslag finns ca 160 miljonerinklusive oförbrukade medel som kan beräknas tillkalkningen.Som vi hörde tidigare håller påatt ta fram en nationell plan för kalkningsverksamhe-ten. Planen kommer att innehålla detaljerade bedöm-ningar av hur verksamheten skall läggas upp ochdimensioneras under den kommande tioårsperioden.Utgångspunkten är uttalade mål att bevaraden biologiska mångfalden. Budgeten innebär enmöjlighet för att omfördela ansla-gen mellan kalkning och markförvärv inom ramen förett ökat anslag på .