prot · GL0999 · 1998-04-29 00:00:00 — Ams-terdamfördraget innebär steg mot en federativ stat -ett exempel på de små stegens tyranni; det har sagtsförut men det tål att upprepas.Som exempel kan det handla om en skog vid enstadsgräns. Man säger: Vi kan ta ned några träd här.Utifrån tas så några träd ned, och sedan är hela sko-gen borta. Det kan bli så att är, som PerGahrton säger, ett län i EU-federationen.Vart tog vår självständighet vägen? måste vi dåkanske fråga oss. Det är helt självklart att federativis-terna - om det nu heter så - som är många i EU, intefick som de ville. Det händer dock saker.Vetorätten försvinner i många frågor, dvs. det somutlovades av ja-sidan i - vi hade ju alltid den.Sveriges utrikes- och säkerhetspolitiks självstän-dighet minskar, och det hela närmar sig en gemensamEU-armé.Schengen inordnas i Amsterdamfördraget ochöppnar de inre gränserna med en förstärkt yttre gräns-kontroll.Sveriges möjligheter minskas när det gäller att gåföre de andra länderna i viktiga miljöfrågor. I motsatstill vad andra har sagt här anser jag det.Vidare handlar det om ett ökat samarbete i vapen-frågor, något som nog senare kom-mer att tala om.Detta innebär att EU skall bli effektivare, dvs.mindre demokratiskt. På biblioteken i har detrått förbud mot att sätta upp våra affischer men annarsfår man ju sätta upp allt möjligt där. Carifour får docksätta upp sina anslag och sina utställningar, vilket vialltså inte får göra. Det här gäller ett par bibliotek iDalarna, dock inte mitt eget.Av de klagomål som 1996 formellt riktades motSchengen var hälften klagomål på miljöområdet. Den skall väl garantera miljöregler?Tyvärr med Amsterdamfördraget blir miljögarantininte ens värd det papper som det är skrivet på. För detförsta måste det medlemsland som vill införa stränga-re bestämmelser lägga fram "vetenskapliga belägg".För det andra måste landet kunna visa att det rör sigom ett problem som är specifikt för den nationellamiljöbestämmelsen och inte innebär ett "förtäckthandelshinder".I klartext: Den inre marknaden går alltid föremiljön. För miljöns skull, säg nej till Amsterdamför-draget! För den svenska alliansfrihetens skull, röstanej till Amsterdamfördraget!Arbetslöshetsfrågan kan inte lösas genom att folkflyttar runt. Det måste till helt andra metoder. Sålänge EU prioriterar låg inflation före full sysselsätt-ning är unionen oförmögen att bekämpa arbetslöshe-ten. Skall arbetslösheten snabbt kunna bekämpasmåste det ske på nationell nivå. Där stöder jag densocialdemokratiska regeringen, som gör stora insatserhär. Det kanske inte räcker men det är en god viljein-riktning. Skall reformer och åtgärder däremot tröskasgenom EU:s byråkratmaskineri fungerar det inte.Arbetslösheten är ju lika stor överallt. För arbetslös-hetens skull, säg nej till Amsterdamfördraget!Man försöker , och det står t.o.m. i fördraget -förtäckt - att medborgarna skall övertygas om EU:sförträfflighet. Förhandsavgöranden i ären rättslig anomali.När det gäller passfrihet för EU-medborgare villjag vara en medborgare i , inte enbart i EU.Men vi kommer att behöva ett speciellt EU-ID-kort.De med s.k. avvikande utseende kommer oftare änandra att utsättas för ID-kontroll.Fru talman! För mig är det helt begripligt att Mo-deraterna och har väljarnas förtroende attrösta ja. Kanske gäller det också Kristdemokraterna.Där känner jag faktiskt inte till situationen. MenCentern och Socialdemokraterna sviker sina väljaregenom att en så stor majoritet av dem säger ja, medanen stor del av deras väljare säger nej. De har intemandat att rösta ja.Fru talman! Om det blir andra tider i , hurblir det då? Svängningarna har ju varit enorma genomårhundradena. Se bara hur det har varit under detgångna århundratet, !Schengen är nu inkorporerat i Amsterdamfördra-get, i EU-stadgan. Ja, man talar nu i om illega-la flyktingar och nämner inte bara dem som har avvi-sats men som har stannat kvar utan även dem som harkommit över gränsen - som i fallet med de 1 300kurdiska flyktingar som av turkisk polis greps miss-tänkta för att försöka fly. Att fly är nu någontingmisstänkt. Asylrätten är satt i fara.Förespråkarna för fri rörlighet i Schengenländernagreps av hysteri över flyktingvågen. hari en tysk tidning yttrat att det nog berodde på "ett stortinslag av organiserad brottslighet". Det blir nästintillomöjligt att söka asyl inom EU från ett EU-land tillett annat. talar om att bygga uppmuren igen. Den finns redan - men är osynlig. Förut,och det har sagts tidigare, fanns det en mur. Man kominte ut från östländerna. kommer man inte in ivästländerna. Skillnaden är liten men det blir sammasak.Magnus Hörnqvist säger i inledningen till dennyutkomna boken övervakning:"Schengen är på samma gång ett avtal, ett samar-bete och en symbol. Det är ett avtal, på gränsen tillobegripligt, mellan stater i . Det är en institu-tion för praktiskt samarbete mellan polis- och kon-trollmyndigheter. Och det är en symbol för utveck-lingen mot en auktoritär regim." Den regimen ärdessutom på unionsnivå.Genom alla register och ökade befogenheter trap-pas förföljelserna av invandrare och flyktingar inomden "gränslösa" unionen upp.Minskas nationalstatens suveränitet genom ökatförsvarssamarbete, ökat polissamarbete, gränsöver-skridande polisförföljelser och samkörningen av data-register hamnar rättsstaten i ett underläge. Välfärds-staten är redan satt i gungning.När man river upp det som nationalstaten vilar på- rättsstaten, välfärden och försvars- och säkerhets-politiken - förvandlas rättsstaten till en polisstat. Omdet blir andra tider i kan man med den cent-ralstyrning som redan finns och som förstärks genomAmsterdamfördraget snabbt ta makten och på ett i daghelt främmande sätt genom den kontrollmakt sombyggs in i systemet förvandlas i en helt annan rikt-ning. Även kom till makten genom demokratis-ka val.Vi har i och Le Pen i Frankri-ke. I ett delstatsval i östra fick de bruna12 %. Tänk om den grön-röd-blå färgen i EU alltmerövergår i brunt! Man skall även räkna med sådanamöjligheter och inte bygga in den kontrollmakt somfinns genom Schengen, Europol m.m.Jag yrkar avslag på propositionen.Anf. 135 (m) re-plik:Fru talman! Jag reagerade på det som sades i slu-tet av föregående anförande. Det har ju varit mångadebatter här mellan och mig, ochdet gäller även många andra i denna sal, under årenslopp.Jag vill gärna höra litet mer om vad egentligen menar med det sista hon sade,att EU-samarbetet, som vi nu skall besluta om, kanriskera en situation där den blå färgen blir brun - omjag förstod det hela rätt. För mig är det någontingalldeles oerhört att ens kunna antyda något sådant. Jagmåste ha missuppfattat . I varje fallutgår jag från det.Är det någonting som åtminstone jag är övertygadom - och jag tror de flesta med mig, både ute blandfolket och här i - så är det att ett fördjupatoch långsiktigt EU-samarbete är just det som skallförhindra att sådana rörelser uppkommer som harplågat den europeiska kontinenten under och som har förorsakat ett par världskrig. EU ärju till just för att försöka få detta med fred och säker-het institutionaliserat. Därför vill jag gärna frågaRagnhild Pohanka om jag har missuppfattat henne.Anf. 136 () re-plik:Fru talman! Ja, på ett sätt har mig. Jag menar inte att de röda, gröna ochblå partierna övergår i brunt. Men oppositionen motdet här, den bruna rörelsen, växer. Och tänk om de fårmajoritet! Det är litet skillnad mot hur jag kanskeuttryckte mig.Jag menar att det finns en risk. Under EG- ochEU-tiden har de bruna partierna växt fram, så denframväxten har tydligen inte hindrats. Jag menar inteheller att den inte kan ske utanför EU, men om manhar en stor kontrollapparat och de får makten överden kan det hända fruktansvärda saker.Jag sade tydligen fel tidigare, och för att det inteskall bli något missförstånd yrkar jag nu bifall till dereservationer som yrkade bifall till ochstår bakom de övriga.Anf. 137 (m) re-plik:Fru talman! slår det mig - men jag har välfel - att de partier som fångar upp den typen av miss-nöje i snarare är de två vänsterpartierna,och . Det gör de ibland,som jag tycker, på ett lätt populistiskt och demago-giskt sätt. Det är också farligt för demokratin.Jag inser att vi alla har ett ansvar att tala i sakfrå-gor och att försöka kommunicera med varandra i enbra process, men det finns inslag av överdrifter,svartmålning och skräckskildringar just från ert håll.Jag antar att ni egentligen rakt upp och ned skullevilja säga till både åhörare och kammarledamöter attni vill gå ur EU och vill göra någonting annat.Anf. 138 () re-plik:Fru talman! Alla partier samlar ju upp väljare ochsympatisörer som tycker lika som de. Den här åsiktenhar vi haft . Att vi skulle samla upp brunafalanger tror jag inte att menade.Det anser jag vara uteslutet.Visst vill vi gå ur EU, men så länge vi har EU ochäven efter Amsterdamfördraget kommer vi att kämpaför demokrati, miljöfrågor och mänskliga rättigheterinom EU. Det kommer vi inte att förändra. Men vi villgå ur EU och ha ett mellanstatligt samarbete på allanivåer, också med länder utanför EU, och med englobal syn när det gäller de här frågorna.Anf. 139 HANS ():Fru talman! Det har varit en lång dags färd moteftermiddag, och det finns väl inte mycket som inte ärsagt i detta ämne. Jag skall ändå tillåta mig att takammarens tid i anspråk för att reflektera något överdet som har sagts här . Innan jag går in på det villjag deklarera att jag tycker att det finns anledning föross alla att understundom ifrågasätta den expan-sionslusta som finns framför allt i EU-kommissionen.Nu är det inte någonting att överraskas över, därför attvarje sammanslutning eller organisation har ju eninneboende mekanism som innebär att man vill blistörre och mer betydelsefull. Då är det naturligtvis våruppgift att vara ifrågasättande.Fru talman! Om jag tittar litet grand på hur debat-ten har gestaltat sig tycker jag att jag ser två ytterlig-heter. Den ena handlar om att , företräd-da av , här gick tillett våldsamt angrepp på den socialdemokratiska re-geringen. Som jag tolkade detta anförande var ut-gångspunkten att är missnöjda med deninriktning som den socialdemokratiska regeringen hargivit det här arbetet. Man är förgrämd och besvikenöver att vi inte i stället har använt EU-medlemskapettill att rusta ned arbetsrätten, att rusta ned offentligasektorn och att sänka skatterna, så att vi inte har rådmed vård, omsorg och skola på det sätt som vi har idag.Den andra ytterligheten är den som Vänsterpartietoch i allt väsentligt företräder, där manpå något sätt inte vill låtsas om att vi i harhaft en folkomröstning om vårt medlemskap. sade i ett replikskifte tidigare, liggerdet en fara i att svartmåla på det sätt som miljöpartis-ter och vänsterpartister gör här i debatten. Om männi-skor tror på det som sägs finns det en uppenbar riskatt man motverkar det demokratiska arbetet och med-verkar till de antidemokratiska krafter som finns.Efter detta tänkte jag också säga, som många av eri kammaren vet, att jag tillhörde dem som inför folk-omröstningen argumenterade mot ett svenskt medlem-skap i EU. Jag gjorde det därför att jag, i likhet medde flesta andra svenskar, balanserade detta på mitten:talar mer för eller mer emot? För min del landade jagpå att det nog var mer som talade emot EU-medlemskap än för.Sedan hade vi denna folkomröstning i november1994, och en majoritet av svenska folket sade att viskall vara med. Då tycker jag att det är förmätet attinte respektera detta utslag. Efter en rejäl folkom-röstningskampanj, med ja och nej, mycket debatteroch mycket information beslutade svenska folket attvi skulle ha det på detta sätt. Då tycker jag att det ärmin uppgift och alla andra parlamentarikers uppgiftatt verka för att detta medlemskap blir så bra sommöjligt för Sverige.Det är oerhört märkligt att höra en diskussion som,såvitt jag kan förstå, handlar om att vi skall gå ur EU.Efter ett tag, om EU råkar göra som vissa här tycker,skulle vi kunna gå med igen. Antingen är man medeller är man utanför. Det går inte att springa in i ochut ur ett samarbete. Det vet förmodligen alla om detänker efter.Nu är vi med, och då skall vi påverka. Sedan kanvi ha olika uppfattningar om hur vi skall påverka. Allasom deltar i någon form av demokratiskt arbete ellerförhandlingsarbete vet att man får ge och ta och väldigt sällan får precis som man själv vill. Dethandlar om att argumentera och försöka få gehör förde synpunkter som man företräder. Det är det jagtycker att vi skall använda vårt medlemskap i till.Fru talman! tänkte jag säga någonting med ut-gångspunkt från de konkreta delarna i fördraget. Införförhandlingen om ett nytt fördrag hade svensk ocheuropeisk fackföreningsrörelse två krav. Det enakravet var att kampen mot arbetslösheten skulle bli enangelägenhet för hela EU. Det andra kravet var attden sociala stadgan skulle bli en del av fördraget. Vikan nu konstatera att det är på det sättet. Vi har fåttfullt gehör på de här punkterna.Jag minns från olika diskussioner och debatter,inte minst i , att nästanförlöjligade detta att vi svenskar, nya små medlemmari EU, tog oss ton och skulle tänka oss vara med ochlyfta fram något helt nytt. Men vi lyckades. Det handlade inte enbart om att vi hade braargument, utan också om att sådana här krafter finnspå många håll i Europa.Jag tycker att det finns anledning att peka på att viockså har nått framgång när det gäller miljö, öppenhetoch jämställdhet. Det har diskuterats mycket här i dagpå vilket sätt man skall tolka det som står i fördraget.Det är klart att detta som det mesta kan tolkas på olikasätt. Men jag tycker att det finns anledning för oss attsäga att vi har nått stora framsteg sett ur Sverigesutgångspunkt. Det faktum att arbetslöshetsbekämp-ningen står lika högt upp på den politiska dagord-ningen i som när det gäller att hålla ordningpå ekonomin och den gemensamma marknaden visaratt även små länder som är nya medlemmar faktisktkan åstadkomma någonting i det här samarbetet.Jag tycker, fru talman, att man avslutningsvis kansäga att det som vi nu har gått igenom, tillsammansmed det ifrågasättande som vi mött , visaratt det arbete som har skett har en mycket positivbetydelse. Vi kan titta närmare på vad som händeunder toppmötet i , där sysselsättnings-kapitlet blev en viktig punkt på dagordningen, trots attfördraget inte var ratificerat. Bl.a. enades EU-länderna vid det tillfället om att ingen europeisk ung-dom skall behöva gå arbetslös mer än sex månader.När det gäller vuxna är det tolv månader.Det är klart att vi som svenskar kanske tycker attdet är att lägga ribban väldigt lågt. Men om vi tänkeross hur arbetslöshetssituationen är på många håll iEuropa och att det inte finns någon arbetslinje imånga länder, utan människor som har hamnat utan-för arbetsmarknaden får vara där, då är detta definitivtett framsteg.Det är också ett framsteg att satsa på en utbyggnadav barnomsorgen med stöd av det här fördraget, så attfler kvinnor har möjlighet att förvärvsarbeta. Detinnebär att vi ökar jämställdheten, vi ökar friheten.Som jag sade tidigare blir nu också den socialastadgan en del av genom Amsterdam-fördraget. Det har mycket stor betydelse för det fack-liga arbetet i . Att ett ekonomiskt betydelsefulltland som i det här fallet harstått utanför har inneburit att det har varit svårt atthålla ihop de fackliga kraven och att se till att det ärsamma villkor som gäller över hela linjen.Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall tillhemställan i utrikesutskottets betänkande och därmedtill Amsterdamfördraget.Anf. 140 ():Fru talman! För varje politiskt och ekonomisktsystem finns det en, låt oss kalla det livscykel. Sådanaperioder kan vara långa, t.ex. det faraoniska Egypteneller det . De kan också vara betydligtkortare. Det har vi naturligtvis sett i modern historia.Vad gäller livslängden för den europeiska unionen ärjag inte så säker, men jag tror att den kommer att varaganska kort.Om vi tittar närmare på EU:s framväxt och varfördet kom till kan jag konstatera att det som var heder-värt naturligtvis var strävandena att omfattande väp-nade konflikter inte skulle äga rum i framöveroch hur man skulle hitta en sådan konstruktion. EUhar förvisso den rollen. Men det är min övertygelse attvi också hade kunnat hitta andra konstruktioner.Den ekonomiska och politiska sammanslutningvars syfte är att skall bli en stormakt är intesjälvklart gynnsam för freden i en mer vid mening.Om vi tror att varje stormakt också förr eller senaremanifesterar sin ställning med militära medel tror jagatt denna slutsats är uppenbar. Ett av Vänsterpartietsargument för att säga nej i folkomröstningen var desäkerhetspolitiska konsekvenserna av en union sominte bygger på samverkan mellan självständiga staterutan på en mer övernationell kompetens.Därmed, fru talman, är vi inne på den gemensam-ma utrikes- och säkerhetspolitiken och engemensam försvarspolitik. Det har ofta sagts att dethär är någonting som kommer att gå långsamt. Detkommer att stöta på många svårigheter. Vi behöver såatt säga inte planera för det när vi fortfarande hävdaratt är alliansfritt. Men varje steg som hartagits i Europeiska unionens utveckling går entydigt iden riktningen. Vi kan kalla de stegen små och var försig betydelselösa. Men riktningen är klar. I denkomplicerade situation som Europeiska unionensförändring utgör tror jag att det är utomordentligtviktigt att behålla detta perspektiv för att man inteskall gå alldeles vilse.Västeuropeiska unionen kommer, bl.a. med Ams-terdamfördraget, att knytas närmare och i formellmening fastare till EU. I populära framställningarhävdas det ofta - jag vet inte om detta i formell me-ning är riktigt och odiskutabelt - att VEU är gångjär-net mellan EU och Nato. Det som karakteriserar ettgångjärn är att det är en fast förbindelse, om än i vissmån flexibelt, åtminstone i ett led. Detta är enligt mittsätt att se ett tecken på den bindning till stormakt-spolitiken som som alliansfri nation bör und-vika.Skall man förenkla det ytterligare kan man säga attmitt parti står för en ordning vad gäller säkerheten därvi konsekvent gynnar FN och när det gäller attskapa säkerhet, inte bara i utan i världen. Vikan konstatera att den här vägen inte är lätt. Denkommer att vara svår. Men det är ingen anledning attsläppa målet eller att säga att detta inte är en uppgiftvärd att kämpa för.Vad är det som gör att konstrar med sin be-talning till FN-systemet, även om man bidrar nog såmycket? Utan medverkan skulle FN ha betyd-ligt mindre möjligheter än . Men man använderdock ekonomin som ett påtryckningsmedel i FN:slöpande verksamhet.Däremot finns det inte samma högljudda krav ikongressen på att stödet till Nato bör minskas ellerupphöra. Vad är anledningen till det? Ja, det är själv-klart att man ser Nato som ett verksamt instrument försina intressen. Och i många stycken kan FN-systemetaldrig bli detta instrument.Sammanväxningen mellan Europeiska unionen,Västeuropeiska unionen och Nato betraktar jag alltsåutifrån position som en alliansfri nation sompå sikt omöjlig.I dag har vi en konstruktion med observatörskap.Observatörskapets nästa steg är en fastare knytning.Även detta kommande lilla steg kommer förmodligenen politisk majoritet i - jag hoppas givetvisatt det blir en minoritet, men om vi räknar med dennuvarande situationen - att hävda är möjlig att ge-nomföra även för en alliansfri stat som . Detkonsekventa vore att lämna observatörskapet i VEU.Redan i dag är det inte förenligt med svensk alliansfripolitik.Anf. 141 () replik:Fru talman! Jag önskar att hade rätt ien del av hans farhågor att EU verkligen kan utvecklaen handlingskraftig gemensam utrikes- och säkerhets-politik. Jag är, som har framgått , merpessimistisk på den punkten. Men det behöver vi intediskutera här.Jag måste ställa en fråga till . Hanjämför EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspoli-tik och eventuella - men knappast sannolika - kopp-lingar till Nato med FN. I FN finns garanterat värl-dens största diktaturer, och de kan inlägga veto motatt ingripa för fred och säkerhet i världen. Vad är detsom gör detta så mycket mer attraktivt jämfört med enorganisation som EU som består av stater som alla ärgaranterat demokratier?Anf. 142 () replik:Fru talman! Att diktaturer och obehagliga regimerhar ett inflytande i FN är naturligtvis inte något jagvälkomnar. Jag beklagar det. Jag önskar att vi skullelägga större kraft vid att dessa regimer skulle få endemokratisk styrning.Ofullkomligheter i dagens FN-system innebär inteatt vi säger att detta är värdelöst, att detta inte är någotatt bygga på. Utmaningar finns även på det området.Jag tror att vi skall akta oss för att i det korta pers-pektivet jämföra FN med mindre organisationer medstora resurser och som kan klara uppgifter på ett annatsätt än FN . Det är inget argument för tankensom sådan.Anf. 143 () replik:Fru talman! Som aktivt verkande i den svenskaFN-rörelsen hoppas jag att det skall gå att reformeraFN så att FN kan bli mer verkningsfullt när det gälleratt ingripa för fred och säkerhet.Jag reagerade mot framställningen av ett möjligtsamarbete kring en gemensam utrikes- och säkerhets-politik mellan garanterat demokratiska europeiskastater som något mer fasansfullt. Jag tackar för denreträtt som trots allt gjorde.Anf. 144 ():Fru talman! Jag tänkte ta min utgångspunkt i Sve-riges säkerhetspolitiska mål. Det är något vi inte dis-kuterar så ofta i kammaren. En majoritet har slagitfast att målet skall lyda som följer:Svensk säkerhetspolitik syftar ytterst till att bevaravårt lands frihet och oberoende. Vårt säkerhetspolitis-ka mål är att i alla lägen och i former som vi självaväljer trygga en handlingsfrihet att såsom enskildnation och i samverkan kunna utveckla vårt samhälle.Lyssna en gång till: Syftar ytterst till att bevaravårt lands frihet och oberoende.Detta är alltså säkerhetspolitiska mål. Ärdet det som majoriteten följer ? Är det säker-hetspolitik vi sysslar med i kammaren ?I betänkandet trycker man på EU:s säkerhetspoli-tiska betydelse. Det är någonting som regeringen haråterkommit till i olika propositioner om säkerhetspo-litiska frågor. EU framhålls för sin stora säkerhets-politiska vikt.I betänkandet om Amsterdamfördraget är det kli-niskt rent från den mest grundläggande formen avproblematisering om EU:s säkerhetspolitiska roll ochkonsekvenserna av utvecklingen av EU i och medAmsterdamfördraget.Varför är majoriteten så rädd att man inte ens er-känner att det finns problem? Varför är man så räddså att man inte ens erkänner att det finns problem medatt en stor del av befolkningen i är emot den ut-veckling som sker eller mot EU i sig? Det gäller intebara . Man måste väl kunna erkänna att det ärett säkerhetspolitiskt problem? Det leder till spän-ningar inom landet och mellan länder beroende på hursnabbt eller långsamt de vill gå fram i olika frågor.Anledningen till att majoriteten inte vill diskuteraproblemen beror på att man känner att befolkningeninte är med. Då är man rädd för att erkänna att detfinns problem. Då läggs ytterligare sten på börda. Dåges nej-förespråkarna rätt. Det måste tydligen varaväldigt farligt. Då undviker man helt diskussionen.Det är farligt.Bl.a. är det märkligt att ja-förespråkarna inte tardiskussionen. Det skulle göra dem mer trovärdiga omde åtminstone försöker analysera läget. Men det harde misslyckats fullständigt med. Det är vår uppgift iriksdagen att vända och vrida på saker och ting såmycket det går i stället för att anamma teser och drivadem oavsett vart de leder.Regeringen framhåller det svenska EU-medlemskapet som det fundamentalt viktigaste för vårsäkerhet. analys är en annan. Ett tätaresamarbete, trots avsaknad av folklig förankring imedlemsländerna och interna spänningar kring viktigafrågor, bygger in risker. I förlängningen inskränkerEU handlingsmöjligheterna för att möta hoten somryms inom det vidgade säkerhetspolitiska begreppsom har varit enig om, dvs. inte bara titta påantalet stridsvagnar på andra sidan gränsen utan ocksåräkna in hot som kan bli konflikter, miljöfrå-gor, sociala och ekonomiska klyftor osv. Det är frågaom mellan länder inom EU och inte minst mellannord och syd.