prot · GM0933 · 1998-12-10 00:00:00 — Historiska erfarenheter visar att sank-tioner, och framför allt ekonomiska sådana, kan varaett tveeggat vapen. I några fall har de haft effekt, ochi andra fall har sanktionerna varit tveeggade.I fallet var sanktionerna ett effektivt va-pen. Där hade man stöd av sydafrikanska folkrörelsersom ANC, fackföreningsrörelsen och flera andradjupt förankrade folkliga organisationer.I några fall har sanktionerna varit riktade mot bi-ståndet. Ett sådant fall har varit efterkärnsprängningarna . Regeringens allmännareaktion på dessa var att dra in biståndet till Indienutan att först kontrollera vilken effekt det skulle få. Vihar tagit upp frågan i utrikesutskottet några gångeroch diskuterat Sidas projekt i i . Detblev en ganska segdragen historia.Detta projekt gick ut på att bibringa unga pojkaroch framför allt flickor elementära kunskaper i attläsa och skriva.Projektet har, som sagt, varit osedvanligt fram-gångsrikt också för Sida. Det ekonomiska biståndetgick visserligen via regeringen i . Men denlokala regeringen var i stort sett endast en förmedlareav biståndsmedel.Trots att projektet inte innebar stöd till den indis-ka staten tvekade den länge innandet blev klart att man skulle fortsätta med biståndettill . Det tog , närma-re bestämt , innan det blev klart att bistån-det till skulle fortsätta. Då blir minfråga: Varför så ? Varför denna oklarhet?De som arbetade lokalt med projektet i fickinte ut sina löner men fortsatte att arbeta ändå. Dettaär inte vad jag kallar effektivitet i bistånd. Inte hellerär det en välriktad sanktionspolitik.När det gäller sanktioner och deras tillämpninghar jag ett annat exempel på hur sanktioner slår fel.Det är inte de makthavande, som driver politiken,som upprustar och tillverkar massförstörelsevapen,som drabbas. Det är befolkningen, de av regimenförtryckta, som utsätts för ett förstärkt lidande utöverde lidanden de utsätts för genom regimens brott.Fru talman! Det svenska biståndet är tänkt att varakopplat till arbetet för mänskliga rättigheter. Det äruppenbart att förverkligandet av dessa rättigheterintimt hör samman med kampen för jämlika socialaförhållanden, ett jämlikt fördelat ekonomiskt välståndoch nationella och kulturella rättigheter. Vi vet att alltdetta har uppnåtts i få länder. Likafullt måste vi un-derstödja kampen för dessa olika sidor av samhällsut-vecklingen för att uppnå något resultat när det gällermänskliga rättigheter.I ett fall, när det gäller , har representanterför i vid fleratillfällen pekat på hur ofta tortyr tillämpas i Turkiet.Man har bl.a. förklarat att tortyr är en av de vanligastförekommande folksjukdomarna i . Alla är påett eller annat sätt rädda för myndigheter och poliser.Utskottets svar är vi nöjda med. Jag vill dock gär-na fråga om Sida. Man skulle jobba med det här ochkomma med ett svar till oss . Vi fårhoppas att vi får ett svar på hur biståndet används ochvilka riktlinjer som man skall ha just när det gällerbiståndet till Turkiet.Till sist vill jag bara säga en viktig sak när detgäller . Vi vill att den svenska regeringenskall vara aktiv i den frågan och att stödet till Polisa-rio skall fortsätta.Fru talman! Med de orden vill jag yrka bifall tillreservation nr 5 och reservation nr 20.Anf. 128 ():Fru talman! Det har fallit på min lott att i den härdebatten lyfta fram den syn vi kristdemokrater har påbehovet av skuldavskrivning och frågan om varför vihar ökat det belopp vi menar att måste avsättaför skuldavskrivning till en nivå som är avsevärthögre än vad regeringen har valt att göra.I vårt förslag satsar vi 1 000 miljoner till ekono-miska reformer och skuldavskrivning. Det är 530miljoner mer än regeringen, som föreslår en i det härsammanhanget blygsam höjning med 60 miljoner, tilltotalt 470 miljonerDetta gör man trots att man i budgetpropositionensäger att aktivt kommer att verka för en håll-bar lösning på de fattigaste ländernas skuldproblem,inklusive ett beslut eller en plan som erbjudertillräcklig skuldreduktion för varje land.Det låter rätt bra, fru talman, men det måste juockså innebära att man är beredd att ta fram pengartill detta. I den mycket blygsamma ökning av utveck-lingssamarbetet som man från regeringens sida be-skriver fram finns inte något större eko-nomiskt utrymme för att man skall kunna leva upp sådan målsättning. Jag får det i alla fall inte att gåihop.Vi kristdemokrater menar att det är angeläget attvi från svensk sida visar att vi inte bara i ord utanäven i handling är beredda att stödja 2000 för en radikal skuldavskrivning av de fatti-gaste ländernas skulder.Kyrkor och samfund, olika fackföreningsrörelserm.fl. och oerhört många aktiva enskilda, i vårt landoch i andra länder, måste få känna stöd från oss poli-tiker i denna fråga. Jag kan konstatera att vi kristde-mokrater ligger i täten av de politiska partierna närdet gäller skuldavskrivningsfrågan och Jubel 2000.En annan av de många viktiga frågor som vi skallfatta beslut om rör stödet till de enskilda organi-sationerna. De utgör en ytterst viktig del av det bilate-rala biståndet. Deras arbete på lokal nivå ger dem enunik position som måste tas till vara i biståndsarbetet.Deras kunskaper, erfarenheter och kompetens kanmed fördel användas i planeringen och genomföran-det av nationella såväl som internationella biståndsin-satser.Det är också väl känt att biståndsinsatser på lokalnivå ofta kan vara betydligt effektivare än de somgörs på riksnivå, framför allt beroende på att förut-sättningarna för projekt och insatser är tydligare pålokal nivå.När det gäller stödet till enskilda organisationerhar vi kristdemokrater jämfört med regeringen före-slagit en ökning med 150 miljoner, till sammanlagt1 000 miljoner. Regeringen höjer visserligen stödettill de enskilda organisationerna med 20 miljoner,men sänks Sidas anslag till . En organisation som servar flera kyrkoroch samfund förlorar alltså lika mycket som de en-skilda organisationerna som helhet vinner. Det vittnarinte om något större förtroende för enskilda organisa-tioner.Vi menar att dessa organisatio-ners folkliga förankring och effektivitet är av storbetydelse. För att möjliggöra en återgång till en högrebiståndsnivå - att alltså komma upp till enprocentsni-vån igen - är det viktigt att tilltron till att biståndetanvänds effektivt har ett brett folkligt stöd. Utanengagerade människor, eldsjälar som bärs av ett en-gagemang som också andra påverkas och berörs av,kommer vi inte framöver att kunna ha ett bistånd frånSverige som vi kan vara stolta över.Det ansvar vi här har inför alla berörda kräver ensnar återgång till enprocentsmålet. Vi kristdemokraterhar visat att vi är beredda att göra det även när detgäller ökade anslag till biståndet. Det går inte att barasäga i ord att man vill att vi skall återgå till enpro-centsmålet. Det gäller också att visa att man är bereddatt prioritera för att få fram pengarna. Vi från Krist-demokraterna föreslår 1,7 miljarder mer än regering-en , 2,4 miljarder mer för och sedanytterligare 2,6 miljarder för år 2001.Fru talman! Avslutningsvis vill jag säga att jagnaturligtvis står bakom samtliga reservationer som vihar lagt fram, men jag nöjer mig med att instämma iIngrid yrkande om bifall till reservationerna6, 23 och 27.Anf. 129 () replik:Fru talman! Jag skall bara göra en kort kommen-tar till det som sades om enskilda organisationer. Jagvill för att det inte skall råda något missförstånd sägaatt vi har ökat anslaget. Att sedan Sida gör omfördel-ningar bland de anslag som Sida redan har kan vi intelägga oss i. Det vore inte rimligt att vi här i riksdagenlade oss i varje organisations anslag. Vi har inte kom-petens för det, utan det får Sida bedöma.Jag känner inte till den sänkning som har fått från Sida och vad den beror på,men vi ökar alltså vårt anslag med 20 miljoner till850 miljoner. Man kan naturligtvis diskutera om detskall ökas ännu mer, som ochnågra andra partier vill, men som jag sade tidigare är850 miljoner en ganska vettig summa. Man skallockså kunna ha kontroll över alla de pengar som skallgå ut. Man skall komma ihåg att detta inte är det endaanslaget. Jag repeterar att man också kan få pengarfrån demokratianslaget och från katastrofanslaget.Jag tycker alltså att även vi från regeringsidan vi-sar en uppskattning av de enskilda organisationerna.Anf. 130 () replik:Fru talman! 20 miljoner är visserligen en ökning,men en ganska blygsam ökning för den som anser attdet som de enskilda organisationerna står för i bi-ståndsarbetet är viktigt. Detsamma gäller för den somanser att det är viktigt med en folklig förankring, denopinion som vi politiker är beroende av för att kunnafatta beslut om ett bistånd som inom en snar framtidåtergår till det enprocentsmål som vi har talat om ikammaren . Vi kristdemokrater har väldigttydligt visat att vi är beredda att nå upp till det måletbetydligt snarare än regeringen.Anf. 131 () replik:Fru talman! Jag tycker trots allt att 850 miljoner ärväldigt mycket pengar i relation till den summa somSida totalt har att fördela. Man kan alltid fråga sig närvi har en optimal fördelning av de biståndspengarsom går till enskilda organisationer. Det måste nå-gonstans finnas ett tak där vi tappar kontrollen överatt pengarna används effektivt. Jag talar här om rela-tionen till enskilda organisationer. Samma sak kannaturligtvis gälla andra anslagsposter.Jag vill hävda att vi är där någonstans. Jag sägerinte att 850 miljoner är den alldeles optimala summanmen att det är ett rejält tilltaget anslag, för vilket deenskilda organisationerna kan göra väldigt mycket.Anf. 132 () replik:Fru talman! Vi är överens om att det är viktigt attbiståndspengarna satsas där de används effektivt. Detär just därför att vi menar att enskilda organisationeranvänder pengarna effektivt som vi menar att det ärbefogat med en höjning. Vi vet att enskilda har ettstort förtroende för hur man här använder pengarna såatt de verkligen ger ett maximalt resultat. Det är där-för som vi har velat göra den här höjningen.Det är ändå anmärkningsvärt att Sida drar ned pådet som får, med ett beloppsom motsvarar det som regeringen har höjt de häranslagen med. Vad som ligger bakom det vet jag inte,men det är inte den typ av signaler som vi behöver förbiståndet och de resurser som Svenska Missionsrådetär med om att ta ansvar för.Anf. 133 ():Fru talman! har för majoritetenväl utvecklat utskottets synpunkter. Jag skall inteupprepa dem utan övergå till att beröra den del i utri-kesutskottets betänkande 1998/99:UU2 Utgiftsområ-de 7 Internationellt bistånd, som berör Europabistån-det och det multilaterala biståndet. Jag kommer ävenatt beröra ekonomiska reformer och försöka hinnamed lite av regions- och länderbeskrivningar.Det multilaterala utvecklingssamarbetet omfattarFN:s ekonomiska och sociala verksamhet, de interna-tionella finansieringsinstitutionerna, övrigt multilate-ralt bistånd och samarbete respektive Europeiskautvecklingsfonden. A1.1 Multiutveck-lingssamarbete för beräknas till3 . Detta innebär en ökning avramen med hela . Merparten avdenna ökning hänför sig till Europeiska utvecklings-fonden. Den ökning som vi här ser välkomnas avutskottet.Ca 85 % av det svenska multilaterala biståndetkanaliseras genom för ekonomisk ochsocial utveckling inklusive Bretton Woods-institutionerna. Härtill kommer stödet till de regionalautvecklingsbankerna i , och Latinameri-ka samt Internationella jordbruksfonden och Nordiskautvecklingsfonden.Sverige har även ansökt om medlemskap i Interamerikanska investeringsbolaget.Enligt preliminära siffror sker det till en kostnad avca per år.Fru talman! har ut-satts för mycken kritik, men vi vet att enomorientering skett inom banken. Genom den nor-disk-baltiska gruppens arbete sker också ett arbetemed att ta fram olika positioner. Där lyssnar man inrelevanta departement och institutioner men ocksåenskilda organisationer. Också formerna för parla-mentarikernas inflytande har stått i fokus. Vi vet attdet härvidlag är en diskussion på gång. Vi får se hurvi kan utveckla detta samarbete i världsbanksfrågor-na.Frågan om reformer i form av skuldlättnader harkommit upp i debatten genom jämförelser gjorda idiskussioner om det internationella samfundets hante-ring av Asienkrisen och av orkanen härjningari samt genom 2000.Det är helt klart att frågan om skuldlättnader börlyftas fram. Så har vi också gjort i HIPIC-initiativet,där har varit en mycket drivande part. Skuld-bördor kan utgöra ett konkret utvecklingshinder imånga fattiga länder. Uttrycket "den som är satt iskuld är inte fri" gäller i hög grad för utvecklingslän-dernas möjligheter till egna vägval och utveckling.Fru talman! UNDP får nu en samordnande rollsom koordinator av biståndet i mottagarländerna.UNDP är också det organ där mycket av vårt miljöar-bete har kommit att fokuseras, även om vi inte alltidhar lyckats fullt ut med att få genomslag för vårauppfattningar på miljöområdet när vi har vänt oss tillUNDP. Det har ändå i mycket varit där som dettaarbete har skett.Det gäller också mycket av vattenarbetet. Man hartidigare från sida lyft fram detta arbete idebatten här.Fru talman! Jag vill innan det faller ur minnet pas-sa på att yrka till förmån för utskottets hemställan ochavslag på övriga förslag. Jag är väl medveten om atttiden för denna angelägna debatt är kort. Även om jaghar ambitionen att kommentera alla de motioner sombehandlas i detta betänkande men som inte vunnitmajoritetens öra, medger tiden inte detta. Vi kommerändå endast att kunna nudda vid de svåra och oftasvårgripbara frågor som ryms inom biståndets ram.Men ledamöterna har också möjlighet att återkommai repliker.Jag vill något beröra , som är en förhållan-devis ny medlem i FN-familjen. Som en ung organi-sation har den större förutsättningar att arbeta på ettflexibelt och nytänkande sätt. Och nytänkande ärnågot som verkligen behövs på detta svåra område.Som hemkommen från kan jaginte förbigå den fruktansvärda sjukdomen aids.Zimbabwe är ett av de länder som hardrabbats hårt av smittspridning. förkortas be-gravningarna av tidsbrist i och med att antalet avlidnahar blivit så stort. Släkten orkar inte längre ta sitttraditionella ansvar, och detta bidrar till att gatubar-nens antal ökar. Barn och gamla lämnas kvar på ettsätt som vi inte finner paralleller till när vi ser bakåt ihistorien. I är slaveriets utarmande inverkanden enda jämförbara företeelse som jag har kunnatfinna.Hiv är att betrakta både som ett hälsoproblem ochsom ett utvecklingshinder. 30 miljoner människorlever med hiv, varav i utvecklingsländer-na.Det är också viktigt att här nämna . Hon har stötts av när hon somnytillträdd chef för deklarerat att hiv/aids äroch förblir ett prioriterat område för organisationen.Sida har också nu presenterat en strategi om hur vikan bidra till att bemöta hiv. Här kommer att krävasmer av omprövning och nytänkande såväl nationelltsom globalt.I går delades det ut ett välförtjänt pris i riksdagensandrakammarsal. Det var , som också kallas för det alternativa Nobelpri-set. Priset gick bl.a. till den Sidastödda organisationenInternational . Det är enorganisation som förtjänstfullt kämpar för amningoch mot oetisk marknadsföring i fattiga länder medWHO:s barnmatskod som grund. Även inom EUpågår ett arbete på området som vi bör följa noga.Måste vi ändå inte sätta oss ned och fundera överfrågan en gång till, om det inte krävs en annor-lunda och mer flexibel metod? I dessa områden, ochdär man vet att mödrarna är hivsmittade, är amning,utan att andra åtgärder vidtas, det lika självklara valetför alla. Jag ställer frågan här och , och jag harställt den tidigare i andra sammanhang. Men vi lär fååterkomma till svaret vid ett senare tillfälle.Vi kan känna en osäkerhet inför statistiken när detgäller hiv, men det råder inget tvivel om att hotet ochsorgen är påtaglig för många människor i deras var-dag. Framtiden för många människor har blivit till ettkanske, och det får mig att tänka på en diktstrof avMaria Wine som jag läste i skriften Perspektiv påAIDS.I ordet kanske finns enönskedröm men ocksåen krypande varningeller ett förhoppningens glädjerussom släcktes snabbt av ett lurande mörker.Kanske är ordet kanske livets gåta?Kanske har blivit en verklighet för många av demänniskor som har smittats av hiv runt om i världen.Fru talman! Vår målsättning är att den fattigesjälv - som ofta är en kvinna - skall ha makten översin framtid, ha rätt till utveckling och ha rätt till de-mokrati. Fattigdom är inte bara brist på ekonomiskaresurser utan också brist på rättigheter och inflytande.Skall vi uppnå målen är samarbete nödvändigt.EU:s bistånd är en viktig del av vår utveck-lingspolitik. EU-medlemskapet har gett möj-lighet och ansvar för att utforma en stor del av värl-dens utvecklingssamarbete. Närmare bestämt omfat-tar det - inklusiveöstsamarbetet.Det är välkomna steg om vi successivtkan förbättra koordineringen mellan bistånd, handel,jordbruk, migration och säkerhetspolitik. Det skullegynna resultatet för biståndet mycket. Men bristandekapacitet och kompetens på vissa områden i kommis-sionen har varit ett hinder mer än en bristande policy,som det inte har varit så mycket att anmärka på. Denbristande kompetensen och kapaciteten har varit upp-enbar i den allmänna debatten under senare tid.Kvalitets- och effektivitetsaspekter samt arbetetför att höja biståndets profil i fattigdomsbekämpning-en är viktiga frågor. I arbetet med post-Loméförhandlingarna kan vi lätt fastna och tappa delångsiktiga målen ur sikte. Men vi kan också medutgångspunkt i den dialogen påverka hela EU:s bi-ståndskaka. Det är just den ansatsen vi skall ta, och vihar haft den ansatsen för att påverka biståndet i rättriktning.Jag berörde tidigare i mitt anförande aidsfrågan.När man ser på regionen önskar man ett krig,men inte ett konventionellt krig med vapen i hand,utan ett informationskrig mot smittspridningen. Nuhar vi i stället fått se en militär konflikt segla upp iStora sjö-regionen. Nio länder är nu inblandade, menän fler är påverkade av konflikten med säte i . Iett av de länderna har via biståndsanslagensvarat för civilpolisinsatser. Det är en insats som ävenomfattar , och östra låt oss hålla oss kvar lite till i . Deninterna krisen i har berörts av fleratidigare talare. Krisen i sig har klingat av, och vihoppas att utvecklingen skall gå i positiv riktning. Vihar tagit upp frågan om iutskottet, både vid utvärderingen av biståndet ochsedan på grund av det händelseförlopp som har spe-lats upp i landet. har det skett insatsersom behövs, inte minst medlarinsatser. Under be-handlingen av betänkandet har vi sagt att det under ettskeende behövs en öppen attityd - det går inte att låsasig till när man inte vet slutresultatet.Vi skall noga följa upp biståndet till Guinea-Bissau.Vi skall ta del av den utvärdering som håller på attgöras av Sida och UD.Fru talman! Asienkrisen har avslöjat bristerna idemokratin men också kapacitet ochaktualiserat behovet av att samarbetsrutinerna medInternationella valutafonden ses över. Men det finnsländer som krisar till det på egen hand.Indien är ett sådant land. En ny avstämning kom-mer att göras längre fram. Men gäller att Sidafår ta i anspråk till det undervis-ningsprojekt som drivs av i Rajast-han och som några ledamöter har egna minnesbilderav. Men vi har ett gemensamt ansvar ochkvar på näthinnan en bild av och Pakistanskärnvapensprängningar som i ett slag gjorde världenosäkrare att leva i för oss alla.Jag blev lite förvånad när jag hörde sida hävda att vi inte skulle hareagerat över vad gjorde. Jag tycker att det varsjälvklart att vi stannade upp och funderade över vårarelationer till när dessa fruktansvärda kärnva-penprovsprängningar skedde. Det var ett stort bakslagför säkerheten i världen. Jag kan inte riktigt förståVänsterns ståndpunkt i den frågan.Fru talman! De ristningar som skakar Indonesienhar tänt förhoppningar även på , men mer änförhoppningar har inte infriats än utan snarare har nyaskuggor kastats över krisen på . Men de fårhumanitär hjälp från , och vi har tillsammansmed EU stött en ökad FN-närvaro på Östtimor.Sverige kan vara berett att ge budgetstöd tillKambodja. Men krävs det en bättreoffentlig förvaltning. Något som är glädjande förstödet i är det ökade kvinnliga deltagandeti biståndsaktiviteterna. Här har vi kunnat se hur ettmålmedvetet arbete på jämställdhetsområdet ocksåslår igenom ute i verksamheten.Anf. 134 () re-plik:Fru talman! Jag vill ställa en fråga till CarinaHägg. Hon uppehöll sig vid skuldkrisen och de fattigaländernas skuldbörda. Detta är en gammal fråga somhar diskuterats mycket, och äntligen har HIPC-initiativet kommit.Jag var på en konferens om skuldbördor iMoçambique. Där var man mycket missnöjd medHIPC-initiativet. Man tyckte att där var alldeles förmånga regler. Reformprogrammen var omgärdade avalldeles för många regler. Det är ett av världens fatti-gaste länder.Regeringen säger sig stödja Jubilee 2000, och detframgår i betänkandet. Inriktningen är att HIPC interäcker till. Vi skall gå snabbare fram. Det behöverhända någonting mer. Naturligtvis borde det händanågonting inför . Det står bara lite vadregeringen egentligen tänker göra.Finns det någon strategi eller är man beredd att ut-forma en strategi för att trycka på för att genomföraJubilee 2000? Det skulle vara någonting för att verk-ligen minska biståndsbehovet och göra de fattigaländerna mer självständiga än vad de är . Det gåratt hosta upp pengar när det gäller länder som har storbetydelse för den internationella ekonomin, t.ex.Singapore och . När de är i kris ställervärldssamfundet upp. När det gäller de fattigasteländerna ställer man inte upp på samma sätt.Anf. 135 () replik:Fru talman! Det är viktigt, som tar upp, att dra parallellen till hur världssamfun-det har reagerat när det gäller Asienkrisen. Det ärviktigt att vi varje gång som frågan kommer uppförsöker dra den parallellen och försöker lyfta framsituationen i de allra fattigaste länderna i världen. Jagtycker att en del av oss här i kammaren har försöktkoppla ihop de här synsätten.När det gäller 2000 är det intei första hand ett instrument för regeringarna i världen,men däremot är det ett instrument för att påverkadem. Mot den bakgrunden tycker jag att det är ut-märkt att vår regering har uttalat sig, på samma sättsom vi här i kammaren ställer oss positiva till kam-panjen. Inte minst har den en stor möjlighet att påver-ka det som vi tidigare här i kammarenhar talat om, nämligen biståndsviljan, att tydliggörade här frågorna genom att skapa ett engagemang ochen opinionsbildning ute bland den svenska allmänhe-ten.Marianne tog också upp den konkretafrågan om skuldavskrivningen i . I etttidigare skede har vi fått väldigt positiva reaktionerfrån . Om det har upplevts som att reg-lerna runt omkring är för krångliga tycker jag att viskall följa detta noga och ta till oss det. Det är barabörjan på en process som vi hoppas skall rulla fortareframöver.Anf. 136 () re-plik:Fru talman! Jag är medveten om att Jubilee 2000är en NGO-rörelse som trycker på regeringarna. Detär mycket bra. är det bra om man låter sigtryckas på och bidrar till det, som regering och somparlamentariker, och hjälper till då det handlar om ettstort internationellt åtagande.När det gäller de här reglerna fick jag veta i Mo-çambique att alla givarna får information om villkoroch allt möjligt som parlamentarikerna i landet överhuvud taget inte får veta, i varje fall inte förrän långtefteråt. Det är lite grann den situationen som manreagerar starkt mot. Det kan jag säga som information- vi behöver inte ta en stor diskussion om det . Såligger det till.Jag hade tidigare en fråga om somBerndt hänvisade till . Jag kan-ske kan få svar på den frågan nu.Anf. 137 () replik:Fru talman! När det gäller Jubelår 2000 kan jagupplysa om att det inte alltid är så lätt att få genom-slag för den typen av viktiga debatter i den allmännaopinionsbildningen.