prot · GM0922 · 1998-11-25 00:00:00 — Under intryck av att detta ären bransch som just nu också har att fundera överEMU:s förändringar på värdepappershandeln ochockså inför det stundande har manbett att få ett litet andrum. Men se det har inte riks-dagsmajoriteten brytt sig om.Jag har inte sett att det har gjorts några analyserav konsekvenserna av dagens beslut, av kostnaderna,som i sista hand kommer att drabba fondandelsägar-na, eller av effekterna av den överskottsinformationsom fattar beslut om.Det här beslutet riskerar ånyo - vi har en del and-ra regler som gör det - att uppmuntrakapitalflykt ur landet. Det försämrar möjligheterna sysselsättningsökning inom en mycket viktig till-växtbransch, nämligen finanssektorn. Exempel påfondförvaltare som har meddelat att de som alternativtill nu tittar på har redan givits imedierna.Sammanfattningsvis är det ånyo ett exempel,bland många, på hur den svenska vänstern i den härriksdagen, styrd av framför allt Socialdemokraterna,har svårt att förstå eller tycka om den nya globalaverklighet, den nya globala ekonomiska ordning, somvi lever inom. Därmed blir man på något sätt svaretskyldig, eftersom det är denna ekonomiska ordningsom lägger grunden för mycket av vårt välstånd ochvår frihet. Också av det skälet är detta en viktig pro-position. Som en randkommentar vill jag påpeka attde partier som väljer en halv reglering inte helleråstadkommer så mycket mer.Fru talman! Jag vill med detta yrka bifall till re-servation 1 till betänkandet.Anf. 92 ():Fru talman! Jag tänker använda min tid till attframför allt tala om kostnadsinformation till fondan-delsägare.Det känns oerhört tillfredsställande att vi nu ur ettkonsumenträttsligt perspektiv tar tag i möjligheternaför den enskilde att jämföra kostnaderna för sinaplaceringar i olika fonder.De svenska hushållens sparande i värdepappers-fonder har vuxit kraftigt . Medtanke på den enskildes möjlighet att i det allmännaålderspensionssystemet placera pensionsmedel i vär-depappersfonder, såväl i svenska som i utländskafondföretag, är det mycket viktigt att den enskildespararen kan jämföra kostnaderna för sina placering-ar.EG-direktivet 85/611 anger en minimistandardbeträffande information till andelsägare. Direktivethindrar inte EU:s medlemsländer att införa ytterligareregleringar vad gäller kostnadsinformation. Eftersomvariationen av olika kostnader som tas ut ur en värde-pappersfond är stor är det viktigt att det finns brajämförelsetal.Lagstiftningen bör utformas med försiktighet.Med en svensk lagstiftning vad gäller en större regle-ring över kostnadsinformationen når vi inte t.ex.utländska fondbolag. Det är viktigt att de svenskafondbolagen åläggs åtgärder som de rimligen kanvidta utan att tillfogas större kostnader än andra påmarknaden befintliga konkurrenter. Det är högstväsentligt att en sparare kan erhålla en kostnadsbildav uttagen som vederbörande kan använda för attjämföra mellan andra på marknaden befintliga fond-förvaltare. Här gäller då att skapa ett system somfaktiskt ger spararna rättvisande jämförelsetal.I propositionen föreslås att förvaltningsavgiftenskall redovisas och därtill alla andra kostnader sombelastar fondförmögenheten. Som exempel på övrigakostnader anges courtage, andra transaktionskostna-der, avgifter vid investeringar i utlandet, räntekostna-der för fondbolagens upplåning, skatter, osv.Detta skapar en gigantisk räkneuppgift för bådefondbolagen och den myndighet som skall handläggapensionspremiesystemet, dvs. att hitta nyckeltal föratt sedan kunna fördela de här kostnaderna på re-spektive sparare. Ligger det inte här en risk för attdetta leder till schabloniseringar i stället för exaktakostnadsredovisningar och att ökade kostnader fördetta merarbete i slutändan drabbar konsumenterna?För att summera vill jag framhålla att en ökad in-dividuell kostnadsinformation till den enskilde spara-ren i fondbolag är varmt välkommen ur konsumen-tens perspektiv. Att finna för den enskilde spararenjämförbara nyckeltal, som underlättar dennes beslut ival av fondplaceringar, är mycket viktigt.I propositionen föreslås att en total kostnadsredo-visning skall erhållas och att denna skall redovisas itvå delposter: förvaltningskostnader och övriga kost-nader. Här läggs då ansvaret på den enskilde spararenatt själv räkna ut vad som utgör posten för "övrigakostnader", och några säkra jämförelsetal uppnår maninte med denna lösning.I stället vill vi i liberalerna att den en-skilde spararen skall erhålla en redovisning av kost-naderna uppdelade i tre väsentliga kostnadsområden:förvaltning, förvaring och tillsyn. Med denna uppdel-ning uppnår man en enhetlig redovisning mellanbolagen, och konsumenten får konkreta jämförelsetalsom underlättar spararens möjlighet att välja fond.Ett rättvisande redovisningssystem för kostnadervad gäller information om courtage, skatter etc. ärmer avhängigt av den enskilde placerarens individu-ella avkastning på sitt kapital och behöver längre tidatt tas fram. Därför bör inte en snävare regleringtillskapas än vad den enskilde spararen är betjänt av,utan detta bör utredas vidare.Därför, fru talman, yrkar jag bifall till reservationnr 2.Anf. 93 ():Fru talman! Jag noterade att det olyckligt att det var en vänstermajoritet somlåg bakom förslaget om lagreglering. I den vänster-majoriteten ingår socialdemokrater, vänsterpartister,miljöpartister, kristdemokrater och folkpartister. Detvar en ny konstellation och en ny beteckning på envänstermajoritet i den här frågan. Det är onekligenintressant att notera. är nämligen en-samma om att motsätta sig en lagstadgad skyldighetför fondbolagen att informera de enskilda spararnaoch andelsägarna om vilka kostnader som är förknip-pade med andelsinnehavet.Som framgått av de inlägg som har förekommithittills innehåller detta ärende betydligt mer av poli-tisk sprängkraft än vad som döljer sig under den täm-ligen harmlösa rubriken av finansiellainstrument och kostnadsinformation till fondandelsä-gare.Vad först gäller kontoföringen av finansiella in-strument är utskottet helt enigt, och jag yrkar bifalltill utskottets hemställan på denna punkt.De s.k. fondbolagen, dvs. aktiebolag som förvaltarvärdepappersfonder för enskilda andelsägare, harunder senare tid blivit föremål för en ständigt ökaduppmärksamhet från såväl mediers som myndigheterssida. Uppmärksamheten och den växande kritikenmot fondbolagen riktar sig dels mot uppenbara bristeri marknadsföringen, bl.a. ofullständiga upplysningarom de risker som är förknippade med den produktsom erbjuds, dels mot bristande information till denenskilde andelsägaren, dvs. konsumenten av tjänsten,om de avgifter som denne får betala för fondandelar-nas förvaltning, förvaring m.m.Propositionens förslag om att införa en lagregle-rad skyldighet för fondbolagen att dessa skallinformera andelsägarna om de totala kostnader sombelastat fonden och hänför sig till andelsinnehavetbygger på ett gediget erfarenhetsunderlag.Bara har hushållens di-rektägda innehav av fondandelar ökat från 125 till ca270 miljarder kronor. Därtill skall läggas de fondan-delar hushållen äger indirekt, t.ex. genom sparande iförsäkringar. Det rör sig här om en dramatiskt växan-de marknad av konsumenttjänster. Hur disponerar dåfondbolagen de avgifter man tar ut av konsumenterna,och vilken information får konsumenterna om deavgifter de betalar?Låt mig först konstatera att fondbolagen genom-gående redovisar en synnerligen god lönsamhet.Denna lönsamhet förstärks uppenbarligen av högaoch i vissa fall t.o.m. oskäliga förvaltningsavgifter,vilka bara i begränsad utsträckning går till faktiskförvaltning. En undersökning som genomfördes förinte så sedan visar att inget av marknadensfyra största fondbolag avsatt av förvalt-ningsavgifterna till ren förvaltning. Av de fondavgif-ter som marknadens största fondbolag - - tog in avsattes bara12 % till faktisk förvaltning, dvs. analys, köp ochförsäljning av värdepapper. Resten gick till mark-nadsföring, vinst och bidrag till bankkontoren - dettatrots att fondavgiften har rubriken . Vad säger moderater, folkpartister och kristde-mokrater om en sådan marknadsföring? Ser vi sedansaken ur den enskilde spararens perspektiv ser vi attdenne i många fall genom denna orimliga avgiftssätt-ning fått se uppemot en fjärdedel av sitt nysparandeunder 1997 försvinna i avgifter.Det är mot denna bakgrund man skall se de starktväxande kraven från de enskilda spararna om en be-tydligt bättre kostnadsredovisning från fondbolagenssida. av de tillfrågade totalt 1 550 fondspararnavisste inte om hur stor deras avgift till fondbolagenvar. Sex av tio fondsparare efterlyste mot denna bak-grund en specifikation av avgiften i kronor och ören.Det är alltså de individuella - de enskilda - spara-re som inte minst i många sammanhangtalar sig varma för som ställer dessa krav. Man villfrån spararnas sida ha en konkret detaljerad redovis-ning av sina kostnader i kronor och ören.Trots detta klart redovisade behov av en bättre in-formation till enskilda sparare i värdepappersfonder,och trots ökade krav från de enskilda konsumenternapå en fylligare och tydligare kostnadsredovisning,reserverar sig , ochFolkpartiet mot att propositionens förslag skall vinnariksdagens bifall. vill inte ha någonlagreglering om individuell kostnadsinformation överhuvud taget, och och Folkpartietbara delvis.Moderaterna motiverar sitt avslag med att hänvisatill rekommendationer från Fondbolagens Föreningom att redovisa den - observera nu ordet - kollektivakostnadsbelastningen i olika fonder. Observera attordet "kollektiva" har revalverats i moderat argu-mentation. Det brukar inte duga i andra sammanhang.Man hänvisar vidare till att bara svenska och inteutländska fondbolag omfattas av lagförslaget, vilketman befarar skall snedvrida konkurrensen på mark-naden.Kristdemokrater och folkpartister erkänner kläd-samt behovet av en förbättrad information till konsu-menterna, men vill inskränka denna information tillatt enbart omfatta kostnaderna för förvaltning, förva-ring och tillsyn. Man bortser då från andra kostnadersom också tas ut ur fondtillgångarna, t.ex. courtageoch andra transaktionskostnader, vilka i många fallhar stor betydelse för den totala kostnadsbilden. Des-sa kostnader varierar från fond till fond. Det gör detgivetvis svårt för den enskilde spararen att få enöverblick över vilka kostnader som är förenade medsparandet i en värdepappersfond.En fylligare och tydligare individuell kostnadsin-formation ökar givetvis de enskilda spararnas möjlig-heter att avgöra vilken fond som är mest kostnadsef-fektiv. Detta borde sätta ett visst tryck på de enskildafondbolagen, vilket i sin tur kan leda till lägre för-valtningskostnader och en sundare konkurrens påmarknaden - något som inte minst iandra sammanhang brukar framhålla betydelsen av.Jag vill avsluta med att understryka vikten av attäven fondsparare inom det individuella pensionsspa-randet och fondförsäkringssparandet blir delaktiga avsamma individuella kostnadsinformation som övrigafondsparare och att regeringen möjligt åter-kommer med ett förslag om hur en bestämmelse somäven omfattar denna grupp närmare skall utformas.Fru talman! Jag yrkar avslag på reservationernaoch bifall till utskottets hemställan på samtliga punk-ter.Anf. 94 () re-plik:Fru talman! valde lite selek-tivt hörande när det gällde mitt inlägg. Jag har påintet sätt motsatt mig ökad information till fondandel-sägare. är ett parti som tror på konkur-rens. Jag nämnde också att konkurrensen kan behövaförbättras på detta område. Jag tror bara att lagstift-ningsvägen är fel och dessutom i detta fall tilltagenalldeles för snabbt. Jag tror att en reglering som på-förs en dynamisk tillväxtmarknad, som vi här talarom, snabbt blir omodern och i många fall säkertkommer att motverka sitt syfte. I det fallet får densom lever se.Jag har två vägar ut ur detta som jag skulle viljatesta på . Den ena kommer frånBjörn i Näringsliv från isöndags: "Ett annat sätt att öka pressen mot fondbo-lagen är att sälja sina fondandelar och själv knåpaihop en egen aktieportfölj. Då slipper du allt vadförvaltningsavgifter heter". Han avslutar på ett annatställe: "det vore bättre för aktiemarknaden med mil-jontals enskilda, aktiva aktiesparare än miljontalspassiva fondsparare som överlåter allt till fondför-valtarna".Kan ställa sig bakom dennabeskrivning? Om vi kunde hitta vägar att mer aktivtuppmuntra ett direkt aktieägande i tror jag attmoderaterna och socialdemokraterna skulle kunnagöra någonting väldigt gott för och för Sveri-ges utveckling.Det andra gäller just tilltron till självreglering. Jagnämnde den iver med vilken denna lagstiftning hartagits fram. Här fanns en vilja att diskutera och fattabeslut om en självreglering från branschen själv.Trots detta skriver utskottet i sin majoritetstext attnågot sådant intresse inte har funnits. Varför inte försöka att lyssna och följa delar aven svensk tradition som har handlat om att självregle-ring är bra inom marknadsekonomins ram?Anf. 95 () re-plik:Fru talman! Det är i och för sig riktigt att intressetför att informera från fondbolagens sida har ökatsedan processen har kommit i gång och propositionenlagts fram. Men det man vill ge, och det som man såsent som presenterade i detta avseende, varen kollektiv information. Man skulle redovisa iklump. Man ville inte gå med på att redovisa för varjeenskild andelsägare. Det är det som är problemet. Detär alltså otillräckliga initiativ som har tagits frånfondbolagen själva. Det är mot denna bakgrund somvi anser att lagreglering är nödvändig.Vi kan se vad i ögonblickav klarsyn själv skriver i den 20november: "Men för att behålla kunderna och få nyakrävs ständiga förbättringar. Därför är det viktigt attvara lyhörd och lyssna på kundernas krav".Det är väl att lyssna på de individuella småsparar-na om man inför en lagstadgad skyldighet att infor-mera när sju av tio anser att de inte får tillräckliginformation och när sex av tio fondsparare kräver attfå detaljerad information?Anf. 96 () re-plik:Fru talman! Jag tror att poängen är frågan om vemsom skall lyssna, . Är detbranschfolket och värdepappersbolagen, eller är detriksdagsledamöterna? Det är väl det som är självagrundfrågan här. Det är inte alltid så lyckligt att riks-dagsledamöter träder in i den typ av kund-aktörför-hållanden som det handlar om och lagstiftar på ett sättsom låser marknaden vid ett arbetssätt - detta i endynamisk tillväxtbransch, som jag nämnde. Dessutomhar regleringen den egenheten att det är en nationellavvikande svensk reglering som gäller svenska bolaghär i , men som inte gäller utländska bolagsom är aktiva i på samma sätt. Det finnsalltså en risk att man via denna nationella regleringpressar kapital och också delar av dessa fondbolagsverksamhet ut ur Sverige.Jag vet faktiskt inte vem som är vinnare på det.Jag vet att det förminskar möjligheterna att få godsysselsättningsutveckling i . Och tycker jaginte att man har företrätt landets småsparare väl. Jagmenar att den efterfrågan på ökad information somförvisso finns hos vissa fondandelsägare var bran-schen på väg att självreglera. Och om det inte var detperfekta systemet som hade kommit fram ,hade vi kunnat vänta och avvakta och se detta växafram i en naturlig självreglering. Men tog ivernöverhanden, och jag får lov att säga att det inte ärförsta gången som det har skett i Sverige.Anf. 97 () re-plik:Fru talman! Riksdagsledamöter skall lyssna påmänniskorna. I det här fallet handlar det om de väx-ande skaror som föredrar att spara på detta sätt i fon-der. Det är precis vad vi har gjort genom att tillmö-tesgå de sparare som tycker att det är alldeles själv-klart att man skall ha information och få reda på hurmycket man betalar i avgifter.Moderaterna bekämpade ju som bekant frenetisktkollektiva löntagarfonder. Men kollektiva sparfonderutan individuell kostnadsinformation och anknytninghar man tydligen ingenting emot.Anf. 98 () replik:Fru talman! Vi i framhåller verkligenvikten av att man kan skapa en individuell kost-nadsinformation, så att konsumenten verkligen kan hanytta av den och kunna göra jämförelser med andrafonder. Därför föreslår vi tre områden som konsu-menten kan ha nytta av att kunna jämföra.Att blanda in transaktionskostnader, courtage ochliknande, som mer är relaterade till den enskildesplaceringar, ser vi som ett problem. Det gynnarinte konsumenten så att han eller hon skall kunnagöra en rättvis jämförelse. Vi föreslår därför att maninte reglerar detta utan att man låter detta utre-das vidare.Anf. 99 ():Fru talman! Kristdemokrater och folkpartister ärmer insiktsfulla än genom att de harkommit fram till att man skall lyssna på de enskildaspararna när de vill ha information. Men det är enhalvkväden visa. Man tycks från ochKristdemokraternas sida tro att det bara är förvalt-ningskostnaderna som kan och bör redovisas. Menförvaltningskostnaderna är en del av problemet. Detfinns även en rad andra kostnader som är betydelse-fulla för den enskilde spararen. När man ser exempelpå att kostnaderna äter upp en fjärdedel av den till-växt som den enskilde spararen har haft på sitt spa-rande, då måste man väl, i detta fall från Folkpartietssida, fundera på vad som bör göras utöver det som nusker. Man har från och Kristdemokrater-nas sida inte lyckats eller orkat med att löpa helalinan ut. Och det finns ju inga logiska skäl till att manskall utelämna så betydelsefulla kostnader som cour-tage och andra transaktionskostnader.Anf. 100 ():Fru talman! Jag vill göra en rättelse av informa-tionen. Vi lyfter fram de tre väsentliga områdena somutöver förvaltning är förvaring och tillsyn. Vi finneratt det är dessa tre områden som fondbolagen i dagmäktar med att ganska omgående ta fram nyckeltal påoch som gör att konsumenten kan använda sig av demvid val av fondbolag. tycker vi inte att courtageoch andra avgifter som mer är att hänföra till denindividuella placeringen skall anges, eftersom vianser att det ger missvisande information till konsu-menten. Det är ur det konsumenträttsliga perspektivetsom vi tycker att det är att överreglera att ta meddetta.Anf. 101 ():Fru talman! Jag kan ta några exempel som visarvad och inte tycker ärså betydelsefullt i dessa sammanhang. Förutomcourtage i samband med förvärv och försäljning avfondpapper handlar det om avgifter och andra pålagorvid investeringar i utlandet. Det handlar om ränte-kostnader som fonden betalar för kortfristig upplå-ning. Det handlar om vid inlåning av fond-papper. Det är alltså en stor del av dessa kostnadersom de enskilda spararna här tvingas betala och somFolkpartiet och inte tycker att manbör redovisa.Det är intressant att notera vad , som ju i andra sammanhang bru-kar stöttas varmt av de borgerliga partierna, uttalar.Sveriges Aktiesparares Riksförbund konstaterar:På torde inte dessa kostnader för desvenska fondbolagen bli särskilt betungande. Men detär en fördel för den enskilde spararen att kostnadernaredovisas på ett tydligt sätt. Det finns inte skäl attbefara att en lagstadgad kostnadsinformation skullemedföra att svenska fondbolag tappar marknadsan-delar i förhållande till utländska alternativ.Så långt Aktiesparares Riksförbund.Vad detta handlar om är att har ställtsig på fondbolagens sida mot konsumenterna och deenskilda spararna. och Kristdemokraternahar bara orkat med halva vägen. Intresset ljuger ald-rig.Anf. 102 ():Fru talman! Även står bakom samt-liga punkter i detta betänkande. Vi gör det utan att förden skull känna oss som tillhörande någon särskildvänstermajoritet i denna kammare med en särskildform av regleringsiver. Vi känner oss snarare tillhöraen majoritet som stärker det enskilda konsumentin-tresset, det enskilda sparandet och hushållssparandet.Det har framhållits av flera här i debatten att spa-randet i värdepappersfonder har ökat och fått ett stortgenomslag hos det svenska folket. Det är riktigt. Detfinns väl då anledning att också se till att vi har rikti-ga och korrekta regler som styr detta sparande så attvi kan öka det ytterligare. Det enskilda sparandet ärbra. Ett stort privat sparande, ett hushållssparande, ärnämligen bra för svensk ekonomi, det är bra för risk-kapitalförsörjningen i näringslivet, och det är bra förden egna ekonomin. Det är också bra för bankernaoch för fondbolagen, inte minst i den meningen attdet har genererat kraftiga vinster genom den förvalt-ning som de har jobbat med. Och det är inget fel atttjäna pengar. Men avgiftsuttaget har varitsvårt, för att inte säga omöjligt, för den enskilde spa-raren att kontrollera. Det är rimligt att man, när manutnyttjar en tjänst, också får veta vad den tjänstenkostar. Därför är det rimligt att fondbolagen blir skyl-diga att redovisa sina avgiftsuttag. En öppenhet ifråga om avgiftsuttaget ger också bättre förutsättning-ar för en öppen konkurrens om tjänsterna gentemotkunderna från fondbolagens sida. Låt vara att detendast låter sig göras mellan svenska fondbolag efterett genomförande av de förslag som vi nu diskuteraroch skall besluta om. Det främjar också ett mindrepassivt aktiesparande.Centerpartiet står alltså i allt väsentligt bakom för-slagen om att en öppen redovisning av avgifter skerpå varje andelsinnehav. Det är en viktig konsument-politisk åtgärd. En lagregel om individuell kost-nadsinformation för andelsägare i värdepappersfonderstärker den enskilde "sparkonsumentens" ställning påmarknaden.Den här debatten är något märklig, vilket har be-rörts lite i det avseendet att de som oftast talar sigvarma för en individuell syn på saker och ting föror-dar en kollektiv kostnadsredovisning från olika fon-der, medan de som annars brukar tala om kollektivetnu föreslår en individuell redovisning för varje andel-sägare. Vi förordar en sådan individuell och friareinsyn från den enskilde i redovisningen, vilket ocksåger förutsättningar för att stärka den enskilde konsu-menten och alla enskilda "sparkonsumenter" somkollektiv.Det finns ett problem i detta sammanhang, nämli-gen att denna lagreglering träffar endast inhemskafonder, inte fonder med utländskt hemvist. Därför ärdet viktigt att regeringen också fullföljer frågan ochdriver kravet på en öppen redovisning även i EU och ide internationella forum som här är aktuella. Det ärhögst lämpligt att ta upp det på EU-nivå i sambandmed den översyn av direktiven som pågår där.Det är också viktigt att följa frågan så att inte ensnedvriden konkurrens uppstår - i dessa fall mellanfondbolagsförvaltare med hemvist i och utomSveriges gränser. Jag utgår från att så kommer att ske.Med detta ber jag, fru talman, att få yrka bifall tillhemställan i betänkandet i dess helhet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 15 §. )6 § Höjning av insats i Internationellavalutafonden, m.m.FöredrogsFinansutskottets betänkande 1998/99:FiU8Höjning av insats i Internationella valuta-fonden, m.m. (prop. 1997/98:162)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 15 §. )7 § Allmänna pensionsfondens verksamhet år1997FöredrogsFinansutskottets betänkande 1998/99:FiU9Allmänna pensionsfondens verksamhet (skr.1997/98:163)Anf. 103 ():Fru talman! Från sida har vi skriviten motion med anledning av den skrivelse som läm-nats om Allmänna pensionsfondens verksamhet.Motionen går ut på att visa att vi anser att AP-fonderna bör få etiska regler kring hur man skallplacera sina aktiemedel och även i andra fall, t.ex. närdet gäller obligationer. För alltfler placerare runt om ivärlden börjar det ju bli allt viktigare att ha klara ochentydiga regler på det etiska området när det gällerhur man skall placera.Pengar är makt, och pengar kan användas bådebra och dåligt. Har man väl genomarbetade etiskaregler finns det åtminstone skäl att tro att de användslitet bättre än annars.I svaret på motionen sägs att det redan finns tan-kar om att utveckla en placeringspolicy. Vår idé ärdock att det skall vara en mycket tydligare etisk in-riktning. Jag menar att ett bifall till motionen skullevara ett starkt stöd också för närdet gäller att komma i gång med arbetet på ett meruttalat mål om att skaffa sig en etisk grundtanke bak-om de placeringar som finns när det gäller AP-fonderna.