prot · GM0922 · 1998-11-25 00:00:00 — Jag villpåminna om att det här är en fråga som har drivits iSverige sedan början av 50-talet.Jag vill börja med att yrka bifall till hemställan ibetänkandet.Från sida har vi under den förramandatperioden tyckt att det har varit ärligare attdriva frågan som en skattefråga, och det har vi i kul-turutskottet gjort gemensamt med skatteutskottet. Nusitter vi här. Det är lagutskottet som tar frågan, och vihar också hört inlägg vari man tyckte att arbetsmark-nadsutskottet borde vara med därför att konstnärernasekonomiska situation är svår. Från sidaser vi gärna att man fördelar om medel från arbets-marknadsutskottet till kulturutskottet. Moderaternahar hävdat att momsen, som redan finns, skall använ-das. Då ser vi fram emot en sådan motion från mode-raternas sida.Men från sida vill jag fokusera litegrann på folkmusiken och försöka dra någon skillnadmellan det som är tydligt upphovsrättsskyddat och detsom befinner sig i en gråzon. Upphovsrätten är grun-dad på synen att det är en konstnär som skapar ettverk, och det stämmer ju inom de flesta områden.Men inom musiken - musiken som vi alla inte barabehöver ha utan som vi också utvecklas av när vilyssnar på och som vi lever när vi lyssnar på -pågår ju en skapandeprocess. En konstnär bygger därvidare på en tradition och plockar en byggsten från etttidigare verk och bygger på. Kompositören återspeg-lar inte bara historien. Det ljudande resultatet av ver-ket är också beroende av de musiker som framförstycket. De är alltså medskapande i processen, och dåblir inte upphovsrätten så tydlig, utan vi är i den härgråzonen.Inom olika genrer är detta olika tydligt. Inom deneuropeiska konstmusiken finns en tradition att musi-kern förväntas följa kompositörens intentioner så gotthan eller hon kan. Men inom jazzmusiken är det sna-rast tvärtom. Där förväntas musikerna lägga sin per-sonliga prägel på musiken. Då är det inte alltid så lättatt finna någon upphovsperson över huvud taget.Detta är särskilt tydligt i olika former av en munt-lig tradition, t.ex. den svenska folkmusiken. Det harfunnits en oro ända att den svenskafolkmusiken skulle dö ut. Därför började mantranskribera musikstyckena. Men att konservera enlevande tradition går naturligtvis inte, och att ned-teckna ett framförande innebär inte att man så att sägaräddar verket. Sedan kom fonogramindustrin och denförde med sig en helt annan marknad. Och folkmusi-ken förlorade till en viss del sin egenskap att vara engemensam kulturskatt i och med att olika förlag till-skansade sig rättigheterna till olika låtar. Att ägaupphovsrätten till populära musikstycken är väldigtvinstgivande. Av skivbolagens inkomster härstammarendast från själva skivförsäljningen. 70 %kommer från de avgifter som radio, TV, restaurangerm.fl. måste betala varje gång de använder musiken.Därför hade vi från sida hellre settatt detta förslag hade utformats som en skatt och att vihade gjort som i och och avsatt enviss procent av skatten till kulturpolitiska mål därfolkmusiken skulle ha kunnat få en del. Men ärinte förslaget utformat på det sättet, utan man hänvi-sar i betänkandet till att man nu får sluta avtal för attge stöd till dem som inte kommer att åtnjuta pengar ioch med det här förslaget. Vi får väl se fram emot attsådana avtal sluts.Anf. 138 (m):Herr talman! efterlyste en motionfrån om att vi skulle använda moms-medlen för att förbättra upphovsrättsinnehavarnasvillkor.Jag kan inte utlova att det blir någonsådan. Däremot kan jag säga till attmomsen går till statskassan, och av statskassans me-del används en del till kulturpolitiska insatser ochåtgärder. Det kontot skulle man mycket väl kunna taytterligare pengar från om man anser att konstnärligaupphovsrättsinnehavare är missgynnade ochförstärka deras medel och möjligheter.Jag konstaterar sedan, , att det finns en upphovsrättsligt grundad avgift på såda-na saker som redan är inspelade och klara. Där har viingenting att invända. Det är skäligt och rimligt. Denavgiften kan blir bättre. Då får organisationerna för-handla sig fram till bättre villkor den vanliga ochreguljära vägen.Vi vägrar principiellt att finna oss i det faktum atttomma kassetter som ännu inte har något upphovs-rättsligt skyddat verk eller något nedlagt arbete bak-om sig skall grunda ersättning.Anf. 139 ():Herr talman! Jag vill ändå här i kammaren marke-ra att det är ett fall framåt för den moderata politiken.Här konstateras att pengarna går in i statskassan,precis som koncessionsavgiften för TV4, bokmomsenoch andra avgifter som vi får in genom konstnärligtoch kulturellt arbete.Här borde det finnas goda förutsättningar fram-över för breda lösningar tvärs över de olika utskottenför att få in en förstärkning i den totala ekonomiskaramen för kulturutskottets budget. Tack för det!Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 15 §. )14 § Ny associationsrätt för bankaktiebolag,m.m.FöredrogsLagutskottets betänkande 1998/99:LU4Ny associationsrätt för bankaktiebolag, m.m. (prop.1997/98:166)Förste vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 15 §. )15 § Ny skyddsåtgärd vid immaterialrättsin-trångFöredrogsLagutskottets betänkande 1998/99:LU5Ny skyddsåtgärd vid immaterialrättsintrång (prop.1998/99:11)Förste vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld.BeslutFiU7 Kontoföring av finansiella instrument ochkostnadsinformation till fondandelsägareMom. 2 (avslag på propositionen om en lagregleringom individuell kostnadsinformation till andelsägare ivärdepappersfonder)1. utskottet2. 1 (m)Votering:230 för utskottet74 för res. 12 avstod43 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 116 s, 37 v, 36 kd, 16 c, 10 fp, 15 mpFör res. 1: 72 m, 1 kd, 1 fpAvstod: 2 fpFrånvarande: 15 s, 10 m, 6 v, 5 kd, 2 c, 4 fp, 1 mpCamilla och (bå-da fp) anmälde att de avsett att rösta ja men markeratsha avstått från att rösta.Kerstin-Maria () anmälde att hon avsett attrösta ja men markerats som frånvarande.Mom. 3 (omfattningen av kostnadsinformationen tillfondandelsägarna)1. utskottet2. 2 (kd, fp)Votering:200 för utskottet53 för res. 253 avstod43 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 115 s, 17 m, 37 v, 16 c, 1 fp, 14 mpFör res. 2: 2 m, 37 kd, 12 fp, 2 mpAvstod: 53 mFrånvarande: 16 s, 10 m, 6 v, 5 kd, 2 c, 4 fpAnne-Katrine () anmälde att hon avsett attavstå från att rösta men markerats ha röstat ja.Cristina Husmark () anmälde att hon av-sett att avstå från att rösta men markerats ha röstatnej.Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.FiU8 Höjning av insats i Internationellavalutafonden, m.m.Kammaren biföll utskottets hemställan.FiU9 Allmänna pensionsfondens verksamhet år1997Mom. 1Kammaren biföll utskottets hemställan.Mom. 2 (en etisk investeringspolicy för Allmännapensionsfondensfonden)1. utskottet2. (mp)Votering:268 för utskottet16 för res.24 avstod41 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 116 s, 74 m, 12 v, 37 kd, 16 c, 13 fpFör res. : 16 mpAvstod: 24 vFrånvarande: 15 s, 8 m, 7 v, 5 kd, 2 c, 4 fpFiU12 Ny överenskommelse om Nordiska investe-ringsbanken m.m.Kammaren biföll utskottets hemställan.SkU3 Dubbelbeskattningsavtal mellan ochAlbanien m.m.Kammaren biföll utskottets hemställan.JuU2 Fortsatt giltighet av tvångsmedel-slag och lagen om hemlig kameraövervakningKammaren biföll utskottets hemställan.LU1 Ändringar i årsredovisningslagarnaKammaren biföll utskottets hemställan.LU2 Godtrosförvärv1. (m, kd, fp)Votering:186 för utskottet122 för res.41 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 36 v, 16 c, 1 fp, 16 mpFör res. : 73 m, 37 kd, 12 fpFrånvarande: 14 s, 9 m, 7 v, 5 kd, 2 c, 4 fpLU3 KassettersättningMom.1 (avslag på propositionen)1. utskottet2. (m)Votering:235 för utskottet74 för res.40 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 36 v, 37 kd, 16 c, 13 fp, 16 mpFör res. : 74 mFrånvarande: 14 s, 8 m, 7 v, 5 kd, 2 c, 4 fpÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.LU4 Ny associationsrätt för bankaktiebolag, m.m.Kammaren biföll utskottets hemställan.LU5 Ny skyddsåtgärd vid immaterialrättsintrångKammaren biföll utskottets hemställan.16 § tillträde till Förenta nationernasfördrag om fullständigt förbud mot kärnspräng-ningar samt till konventionen om förbud mot an-vändning, lagring, produktion och överföring avantipersonella minor (truppminor) samt om derasförstöringFöredrogsUtrikesutskottets betänkande 1998/99:UU4Sveriges tillträde till fördrag omfullständigt förbud mot kärnsprängningar samt tillkonventionen om förbud mot användning, lagring,produktion och överföring av antipersonella minor(truppminor) samt om deras förstöring (prop.1997/98:174, prop. 1997/98:175)Anf. 140 ():Herr talman! Det är en glädjens dag nu när vi fak-tiskt har kommit så långt att vi har fått ett fördragsom skall ansluta sig till som gäller ett stoppmot kärnvapensprängningar och ett fördrag om för-bud mot personminor.De här två fördragen är resultaten av ett långt po-litiskt arbete från politiska krafter, fredsrörelse ochandra över hela världen. Jag är glad att kunna säga attSverige har spelat en mycket positiv roll. Trots det såfinns det några randanmärkningar till båda de härförslagen.Det första gäller anslutning till kärnva-penkonventionen. Vi i och Miljöpartietmenar att det är lite missvisande att tala om ett full-ständigt förbud mot kärnsprängningar.Det är nämligen så att subkritiska experiment inteomfattas av förbudet. Dessa experiment är förkastligadels därför att de förutsätter användning av plutoni-um, dels därför att de går ut på just att utröna förstö-relsekraften av vissa kärnsprängningar. Vi menar attett sådant förbud skulle införas.När det gäller kärnvapensprängningar som görs avt.ex. och har på ett förtjänst-fullt sätt argumenterat och protesterat mot detta ochäven vidtagit åtgärder mot de stater som inte harskrivit på fördraget och som fortsätter att utvecklakärnvapen.Här finns dock en absurditet i våra reaktioner. Dehar t.ex. lett till att biståndet till vissa organisationeroch vissa projekt i stoppats, medan följdleve-ranser av vapen till har fortsatt. Det är enmycket märklig reaktion när det handlar om två statersom faktiskt riskerar världsfreden genom att utvecklakärnvapen och genomföra kärnvapenprov. Det är fulltrimligt att följdleveranser av vapen till dessa länderinte medges, och det är också innebörden i vårt yr-kande 2.När det gäller minkonventionen, dvs. Ottawakon-ventionen, står det redan i konventionens artikel 13att den stat som har godtagit och anslutit sig till kon-ventionen när som helst har rätt att föreslå föränd-ringar. Och det är ju så: När man har gått in i ett ar-bete för att få igenom olika internationella konventio-ner är det arbetet aldrig avslutat, inte ens när konven-tionen finns. Det är alltid fråga om en levande materiasom måste förändras - dels på grund av politiskastyrkeförhållanden och förändringar i verkligheten,dels på grund av att man aldrig kommer att kunnauppnå ett mål som gäller för alltid.Just när det gäller finns detett par brister. T.ex. klassas inte fordonsminor somantipersonella och är därför inte förbjudna i konven-tionens mening. Det misstaget bör vi rätta till genomatt se till att arbetar för en förändring av kon-ventionen, och vi bör ta upp detta så snart som möj-ligt.Slutligen handlar det om de föreslagna ändringar-na i . Befattning med minor skall nuförsvåras eller i bästa fall förbjudas och kriminalise-ras genom de ändringar som föreslås. är detsvårt att se att dessa förändringar omöjliggör att manförbereder användande av minor, handlar med minoreller befattar sig med minor på annat sätt. Detta hartvå skäl. För det första finns det ett rekvisit som heter"väsentligt" i fråga om hur man hanterar minor. Detrekvisitet gör att det finns möjlighet att även fortsätt-ningsvis hantera minor utan att det strider mot kon-ventionen. För det andra borde lagrummet ges enlydelse som inkluderar försök m.m. till olovlig be-fattning med minor. En sådan kriminalisering skulleväsentligt försvåra och kanske t.o.m. omöjliggöra ettkringgående av de bestämmelser som vi alla är över-ens om.Med dessa ord vill jag yrka bifall till reservatio-nerna 1, 2, 3 och 4 till utrikesutskottets betänkandenr 4.Anf. 141 ():Herr talman! Jag kan instämma i vad föregåendetalare sade angående det positiva i att dessa beslut nuskall fattas av . Det är två mycket angelägnaärenden vi nu har att besluta om, som är sammanför-da i ett betänkande.Först gäller det minor, en fråga som har varit uppeinternationellt . Många freds-, miljö-och människorättsorganisationer har kämpat för att fåtill ett förbud. Vi vet alla hur gräsligt det ser ut därminorna ligger och där man försöker leva och bo ideras omgivningar. Det är förstås oerhört angelägetatt man nu får till ett beslut som också blir internatio-nellt och som skall gälla.Vad vi gärna skulle ha haft med, och önskar attSverige skulle ha drivit, är förslaget om fordonsmi-nor, som inte omfattas av denna konvention. Det äregentligen ganska bedrövligt att inte ser tillatt också dessa kan komma med. Det skulle varaintressant att få reda på om det finns svenska intres-sen av att de inte skall komma med, t.ex. i det svens-ka försvaret, eftersom man från svensk sida inte hardrivit på i den här frågan. Det är ju inte bättre att blisprängd av minor när man sitter i ett fordon än närman trampar omkring i terrängen. Det är naturligtvisett lika hemskt vapen oavsett om hela bilen flyger iluften eller om man bara flyger i luften av att man rörsig i området. Därför bör naturligtvis även de härminorna väck.Som det nu ser ut finns det en risk att man i ställetför att använda personminor använder de s.k. for-donsminorna. Då kommer det att bli ett oer-hört svårt arbete att t.ex. röja i områden där de haranvänts. Därför är det naturligtvis oerhört angelägetatt de kommer med, att driver på och att dekommer upp som ett komplement i den här konven-tionen på sikt.Det andra som detta betänkande tar upp ärkärnsprängningar. Vi har i vår reservation påpekatvikten av att man i det här sammanhanget också dri-ver att få bort de subkritiska experimenten, dvs. När gjorde sinaprovsprängningar nere i Mururoa och omvärlden medrätta kritiserade detta svarade man att man likagärna kunde fortsätta att göra proven i dator eller påannat sätt. Då får man ju inte bort riskerna. Det inne-bär att man slipper provriskerna, men risken med attkärnvapnet finns kvar finns onekligen där ändå. Där-för borde också det här tas med.En annan mer svensk angelägenhet är det som vihar tagit upp i reservation 2. Vi tycker att det bordevara en rimlig åtgärd från svenskt håll, med anledningav den protest som har gjorts mot provsprängningarnai och , att också stoppa alla följdleve-ranser till dessa båda länder. Man gick ju ganskasnabbt ut och sade att biståndet skulle avbrytas, sam-tidigt som man inte sade sig vilja bryta några avtalnär det gällde följdleveranserna. Vi från Miljöpartiettycker att det är minst lika angeläget att markera medatt inte låta några följdleveranser ske till dessa bådaländer, som så totalt struntar i de internationella kon-ventionerna.Det är naturligtvis också viktigt att man jobbar vi-dare med internationella konventioner. Jag tycker attdet är glädjande att man har kommit så här långt ochatt FN har visat sig ha handlingskraft nog att klara avatt ta konventioner som omfattar så här många länder.Nu måste man också se till att detta följs upp och attländerna ratificerar det här. Vi måste få uppföljningoch verkställighet av de här förbuden så att vi aldrigmer skall behöva se ytterligare kärnvapenprov ellerutläggningar av minor i världen. Detta är ett stort hotmot människor, och därför måste det vara angelägetatt få bort det.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till re-servationerna 1, 2, 3 och 4.Anf. 142 ():Herr talman! betänkande1998/99:UU4 med det långa namnet tillträdetill fördrag om fullständigt för-bud mot kärnsprängningar samt till konventionen omförbud mot användning, lagring, produktion ochöverföring av antipersonella minor (truppminor)samt om deras förstöring ligger nu på kammarensbänkar för avgörande. Betänkandet är mycket väl-komnat av oss alla. Frågorna är kända för utskottetsledamöter, som också varit pådrivande. Vi minns inteminst utskottets initiativ på minområdet.Det finns mycket få reservationer, men jag villändå inleda med att yrka bifall till utskottets majori-tets ställningstagande och i övrigt avslag samt ge enbakgrundsinformation.Utskottet har vid sin beredning berett justitieut-skottet tillfälle att yttra sig över de delar av ärendenasom också faller inom detta utskotts område. Det ärvärt att understryka att justitieutskottet väl har betonatoch benat ut de juridiska förhållanden som har sinbäring på utskottets arbete.Det som i begynnelsen var tänkt som två betän-kanden har utskottet sett som en fördel att behandla iett enda sammanhang. Likaså har det begrepp somdet har funnits särskiljande tolkning av, dvs. rekvisi-tet, väsentligen kunnat definieras på ett tillfredsstäl-lande sätt i betänkandet.När det gäller minorna, herr talman, tycker jag gång på gång lägger märke till hur viktigt det äratt arbeta med den frågan. När katastrofen drabbadeLatinamerika kom det inte enbart till skador på grundav ovädret. Minfrågan dök också upp på ett mycketovälkommet sätt.De kvarlämnade minorna efter krigen i Sydameri-ka dyker nu upp igen i gyttjan, och landminor spolasfram genom vattenmassorna. Ett landmineoffer ochhela befolkningen känner av det. Vi har sett att barnnu hittar minor i och tar hem dem i tronatt det är leksaker eller att det kan vara något värde-fullt. Katastrofen med minorna har bidragit ytterligaretill det som har hänt i Latinamerika.Herr talman! Fördraget om kärnsprängningar an-togs av FN:s generalförsam-ling. När det öppnades för undertecknande i NewYork undertecknadeSverige fördraget . Jag hade förmånen attkunna närvara när dåvarande utrikesminister undertecknade dokumentet. Alla visom kämpat mot kärnvapen kunde känna hur världenden dagen tog ett litet, men ändå ett steg framåt moten kärnvapenfri värld.Hittills har 151 stater undertecknat fördraget, mendet krävs fler för att det skall ratificeras.I andra avseenden vet vi att frågan om kärnvapenhar tagit flera kliv bakåt, inte minst när ge-nomförde sina provsprängningar, med tätt ihälarna. I den frågan hade utskottets ledamöter möj-lighet att deklarera sitt avståndstagande strax föresommaren.I en skakande artikel i med titelnBomben och jag framhåller den indiska författarinnanArundhati att det är lättare att göra en bomb änatt utbilda 400 miljoner människor. Jag tror att detligger väldigt mycket i det. Jag har sagt frånden här talarstolen att kärnvapenprovet var det endavallöfte som den nya hindunationalistiska regeringenhade praktisk möjlighet att genomföra.Lars och har tagit uppnågra punkter som har bäring på det betänkande vi nuhar framför oss. Men de kanske har än mer bärighetpå ett kommande betänkande som handlar om bistån-det. De delar som handlar om biståndet får vi tillfälleatt debattera . Vi hade också möjlighet att iutskottet få en del frågor utreddamuntligt för oss.Den kraftfulla reaktion som fanns på ochPakistans kärnsprängningar har gjort tydliga avtryck ivårt utrikespolitiska agerande; i säkerhetsrådet genominitiativet till ordförandeuttalande och resolutionen1172 i år.Sverige har också verkat för bindande vapenem-bargo inom EU. förutsätter att rege-ringen i konsekvens med sitt agerande inom EU be-dömer eventuella följdleveranser utifrån den senastetidens händelser i och Pakistan.Men vi nämner inte bara och ibetänkandet. har kommit i skymundan i denallmänna debatten, men inte i vårt betänkande. Jagvill citera ur bok sång. Detär en bok om kvinnor och krig.Goldman skriver i boken om hur hon sitter i ettskyddsrum i under tillsammansmed sina små barn, klädd i skyddskläder, och hur honoroas:"Och skulle inte Landets ledare svara med - - -att kanske skicka i väg den stora bomben som ingenerkände att Landet hade, men som alla visste låg därvackert och väntade i Dimona, i ökenstaden inte sålångt från . Inte alls så långt faktiskt, ja, kanskevar Landets elitpiloter på väg motBagdad och snart skulle det smälla där och fråganskulle vara vad man dör eller får cancer av först,gasattacken i landet eller atomvapenmolnet överBagdad som vid fel vindriktning snart skulle kunnavara över oss här. Och vem hade lust att ens mötadagen efter även om man själv inte blivit - - -." Se-dan rinner hennes ord ut i fasa.Min slutsats av rädsla, som hon beskri-ver den gången i skyddsrummet, är att den bomb somsägs vara till skydd för israelerna, på samma sätt sommånga andra ledare hävdar att bomben är ett skyddför deras folk, är ett än större hot. vet vi mer omhur nära det hotande fingret var avtryckningsknappeni Kuwaitkrisen.Under det gångna veckoslutet pågick en konferensi . Utveckling av kärnvapen, fredsrörelsensnya utmaning var titeln som fredsråd varhuvudinbjudare till. Det var en internationell konfe-rens. Det som var oroande var att medelåldern var såhög. Men det som gav hopp var ändå alla de enskildamänniskorna och organisationernas glöd och enga-gemang. Vi politiker behöver verkligen känna demångas stöd i ryggen när vi driver de här frågorna,som det tar så att komma i mål med.Med 110 miljoner dödade har varit detmest krigiska århundradet i människans historia.Sedan har världen upplevt 160 krigav olika storlekar. I - kriget, sommin farmor sade - var 15 av 100 dödade civila. Iandra världskriget - det som benämns kriget av minfar - steg siffran för civila dödsoffer till 65 av 100. senaste årens krig - , som är kriget iEuropa för min generation - är 90 av 100 döda civila.Dessa blodiga krig kallar man lågintensiva. Om kärn-vapen tas i bruk blir naturligtvis siffran för civiladödsoffer än större, . Det blir totalt. Det villinte jag skall bli kriget för min dotters generation.Herr talman! Det gläder mig att här finns en klarförankring för majoritetens kritiska uppfattning. Härlämpar det sig att glida över till de subkritiska testsom några talare tog upp före mig. Det är en frågasom jag tog upp här i kammaren förett par år sedan. Då hade tillkännagett att manavsåg att genomföra en serie tester. Den första ge-nomfördes . De subkritiska testenstrider inte mot fördraget om fullständigt förbud motkärnsprängningar. Experimenten skall inte leda tillnågon nukleär kedjereaktion och utvecklar inte kär-nenergi. Men ett av syftena med testen är att se hurplutonium beter sig vid plötslig tryckbehandling.Frankrike säger sig vilja satsa 20 miljarder på si-mulerade provsprängningar. Jag hoppas att jag harfått felaktiga uppgifter. Om jag inte har fått det hop-pas jag att snart ändrar sig vadgäller de här planerna.Även om de subkritiska testerna inte bryter motfördraget finns det all anledning för utskottet att ut-trycka sig kritiskt, som vi har gjort. De undergräverdet internationella samfundets ansträngningar att fåtill stånd en kärnvapenfri värld. Nog så allvarligt ochnog så upprörande.Jag vill gärna peka på dåvarande utrikesministerLena Hjelm-Walléns initiativ tillsammans med sinakolleger från , , , , , och . Kanskeman kan nämna två gånger med tanke påatt vi har besök i av deras vicepresi-dent . I det uttalandet uppmanade mankärnvapenstaterna samt , och attta sitt ansvar på nedrustningsområdet samt att anslutasig till NPT och CTBT.Anf. 143 () replik:Herr talman! sade att delar av vårareservationer skulle höra hemma på området bistånd.Det är inte riktigt med sanningen överensstämmande.Det finns naturligtvis en koppling mellan vår syn påbiståndet till och och vår syn påföljdleveranser av vapen. Men det som finns i vårreservation och det som vi yrkar på är att sådanaföljdleveranser av vapen skall upphöra. Det finnsinget betänkande som tar upp frågan om biståndet ochsom kommer att behandlas senare i kammaren.