prot · GL09109 · 1998-05-15 00:00:00 — Man kan därmed säga att det blirrelativt billigt för att använda dessa grönatekniker, eftersom utvecklingskostnaderna inte behö-ver bäras av dessa länder. Miljöreglerna i vårt landoch i andra framtvingar alltså teknik-förändringar som även kan exploateras av u-länder.Avslutningsvis vill jag säga, herr talman, att fri-handel är bra för , inte minst eller främstför deras kvinnor men också i allmänhet för miljön.En bättre miljö främjas dock framför allt genom enbättre miljöpolitik.Anf. 74 ():Herr talman! Jag kan instämma i mycket av detsom har sagts om frihandelns fördelar för utvecklings-länderna. Det är i mycket det som vi diskuterar.Jag skulle dock även vilja kommentera de, som jagtycker, litet oreserverade hyllningarna till den liberali-serade världshandeln som en förutsättning för attåstadkomma ekonomisk utveckling, tillväxt och sys-selsättning i såväl i-länder som u-länder.Carl B nämnde miljöproblemen i Mexi-ko. Man kan inte bortse från de komplikationer somkan uppstå i fattiga länder, där man kan behöva över-gångsperioder. Ett land med svag industri som snabbtöppnas för import får givetvis ofta sin industri utsla-gen. blir det rena massakern. Ökad arbetslöshetoch låg utbildning leder till att de som anställs i denya företagen, vilka ofta ägs av starka utländska bo-lag, får finna sig i mycket hårda arbetsvillkor.Man kan för övrigt om säga att det när detlandet gick med i utlovades stora framsteg.Nu är 2 miljoner fler arbetslösa. De extremt fattigahar ökat från till , och reallönerna harsjunkit . Det finns också andra exempel.Och är det inte så att de s.k. tigerekonomierna iSydostasien, som i och för sig nu tappat farten mensom ofta ansetts som föredömen, faktiskt började sintillväxt med ganska hård protektionism för att byggaupp ett eget jordbruksöverskott, som kunde försörjaindustriarbetare i industrier som också skyddades ochså småningom blev framgångsrika exportindustrier?Något som skiljer oss åt i det här betänkandet ärbl.a. vår syn på vissa frågor inom världshandeln iövrigt. Skall arbeta för möjligheterna att delaglobalt marknadsdominerande företag? Stordriftsför-delarna medför faktiskt att några mycket få företag iglobal skala hotar att bli helt dominerande. Ju färre deblir, desto större blir risken för att de börjar konspire-ra mot marknaden själv.Vi anser också att bör försöka inarbetarätten att ha vissa klausuler när det gäller miljö ochsociala villkor, t.ex. mot barnarbete, utan att det skallbetraktas som icke-tarrifära handelshinder. Givetvisansvarar för de sociala klausulerna, men detbehövs ett samarbete mellan WTO och när detgäller normer för arbetslivet.Handelspolitiken måste också kunna utformas såatt djurs välbefinnande kan skyddas. Ett sätt är attinföra produktmärkning som gör det möjligt för kon-sumenterna att välja bort produkter som kan varaförknippade med djurs lidande.När det gäller framställer utskottsma-joriteten det som om det bara gäller icke-diskriminering av utländska investerare. Så långt ärallt väl. Men det är ju inte hela sanningen. Enligt desärskilda villkor som skall gälla, s.k. performancerequirements, blir det t.ex. förbjudet för en regeringatt begära att en viss mängd eller en viss procent aven vara skall produceras lokalt, att varor och tjänsterskall upphandlas lokalt inom ett visst område, att eninvesterare skall använda en viss teknologi i en pro-duktionsprocess, att man skall kunna ställa villkor omatt huvudkontor för världen skall placeras i en vissregion, att en viss produktionsnivå, ett visst antalsysselsatta eller en viss försäljning skall uppnås ochatt man t.ex. skall ha en lokal delägare i företaget.Det finns en rad sådana villkor som man ställer,och man ställer dem givetvis både på inhemska ochutländska investerare. Men som vi uppfattar det härinnebär det ju en inskränkning i de folkvalda försam-lingarnas makt.I det sammanhanget kan jag nämna att vi från allapartier var uppe på en konferens i med repre-sentanter för de åtta arktiska länderna. Där krävdeman just, inför de investeringar som sker där för attexploatera råvarutillgångarna, att den lokala befolk-ningen i skulle kunna få del av de vinster somde här investeringarna ger. Möjligheterna i det avse-endet skulle begränsas av det här avtalet.När det gäller expropriationsregler säger utskottetatt avtalsförslaget inte skiljer sig nämnvärt från existe-rande internationell rätt. Men definitionen av egen-dom är vidare än vad tillämpar. Bolagen skallkunna kräva ersättning även för förväntade vinster videxpropriation. Enligt miljöskyddslagen är det faktisktockså så att vi kan upphäva ett tillstånd under vissaförutsättningar utan att ge någon ersättning. Jag troratt en sådan bestämmelse skulle få svårt att klara denya MAI-reglerna.Nu säger regeringen att avtalet inte gäller förrändet har godkänts av . Förhoppningsvis är detså. Det måste ju vara så. Men när avtalet kommergäller ju bara take it or leave it. Då får vi välja attstödja någonting som ger skydd för svenska företag iandra länder men som i många andra avseenden ärdåligt. Då sitter vi i en kniptång, och det blir svårt attstå emot. Debatt och förankring i och ifrivilligorganisationerna är absolut nödvändigt. Dentidsfrist som har vunnits måste användas för det.Herr talman! Vi har också i motion N275 tagit uppatt vissa storskaliga projekt med statliga exportgaran-tier har visat sig innebära oönskade miljöeffekter. IUSA miljöprövas statliga exportstöd. Vi tyckeratt det är rimligt att regeringen får i uppdrag att inter-nationellt verka för att projekt som får statligt stödfrån exportlandet skall kunna miljöprövas.I betänkandet sägs också att det är landets miljö-lagstiftning som skall vara avgörande. Det var juockså inne på. Men i många utveck-lingsländer finns inte någon relevant lagstiftning, ochfinns det en lagstiftning kan det vara så att derättsvårdande myndigheterna saknar kraft och möjlig-het att tillämpa den. Korruptionen kan var utbredd.Det här förhållandet gäller ju också delvis i Östeuro-pa.Vi har vidare understrukit att det är nödvändigt attregeringen verkar internationellt för beskattning avtransporternas externa effekter. Det borde vara ettstående krav från alla som hyllar marknadsekonominatt transportörer skall betala för den miljöbelastningsom transporterna medför, särskilt sådana som skermed fossila bränslen. Skulle de verkliga transport-kostnaderna betalas skulle lokal och regional va-ruproduktion gynnas.Slutligen finns en s-märkt motion och en v-motionsom har tagit upp de handelshinder som utvecklings-länder i , och utsätts för. Iutskottets skrivning sägs bl.a. att politiken från EU:ssida skall stimulera investeringsaktivitet från rikaländer i vars spår goda utvecklingscirklar skall följa. beskrivande texten hänvisas också till STABEX-och SYSMIN-avtalen som EU har med ACP-länderna. Kommentaren till de här avtalen är att ACP-länderna garanteras export till EU:s gemenskapspris.Men de här avtalen innehåller ju också volymkravsom motverkar möjligheten att använda en större delav råvarorna för egen förädling. Då bortfaller detekonomiska stöd som finns i avtalet.När det gäller t.ex. ersättning för förstörd gruvut-rustning eller utgången gruvutrustning gäller att manfår stöd när ny utrustning skall installeras om denanvänds för exportproduktion till EU i första hand.Det här innebär att avtalen till en viss del är konstrue-rade för att behålla ACP-länderna i rollen som produ-center av billiga råvaror till den rika europeiska unio-nen.STABEX är en sorts försäkring mot minskade ex-portinkomster ett visst år för en viss vara. Men refe-rensåren är . Har världsmarknads-priserna varit låga utgår ersättning bara ompriset fallit mer än en viss procentsats. Jag tror att detför närvarande är 4 ½ %. STABEX garanterar alltsåinte exportpriser som täcker rimliga produktionskost-nader utan exporten förutsätter urusla löner och fat-tigdom. STABEX-systemet gäller för ett antal pro-dukter som inte nämnvärt hotar EU:s egen produk-tion. Man får det intrycket att man vill hålla kvarACP-länderna i den koloniala ställning de tidigarehaft. Det är den förklaring som jag har till att fattig-domen i de här länderna trots allt består, som harpåpekats i den socialdemokratiska motionen. ACP-ländernas jordbruksprodukter är också undantagnafrån tullfrihet.Det räcker alltså inte att skylla på dåligt fungeran-de institutioner i de här länderna. Det är avtalenskonstruktion det är fel på. De dåliga institutionernaberor ju också ofta på att man har svårigheter att beta-la ordentliga löner till sina statstjänstemän. Därför blirde lätt korrumperade för att kunna förstärka sina in-komster.Jag yrkar bifall till reservation 2 och 3.Anf. 75 ():Herr talman! Tycker ni att det är riktigt att vi folk-valda politiker skall överlåta makten till företagarna?Skall företagen kunna stämma en stat om den satt förhöga miljömål.Herr talman! är ett multilateralt avtalsom skall reglera villkoren för investeringar. Avtalet,som förhandlats fram mellan de 29 länder som ingår iOECD, har väckt kritik i främst från oss iMiljöpartiet och . Det är ett avtal heltpå kapitalets villkor.Avtalsutkastet visar på stora brister där hänsyninte tas till miljö- och kulturfrågor eller sociala frågor.Dessutom framstår avtalet som ytterst oklart i förhål-lande till konventioner om skydd av mänskliga rättig-heter. Så här långt är det investerarens rätt till enoavkortad handlingsfrihet som styrt utformningen avavtalet.Som tur var vaknade miljörörelsen och började in-formera politikerna om innan det var försent. Regeringens förhandlare hade glömt att informe-ra övriga politiker. Avtalet sköttes i tysthet utan insyn.Detta överraskande avslöjande fick till resultat attavtalet sköts upp.Miljöpartiet anser att regeringen nu skall utnyttjauppskovet i förhandlingarna, ,till att med kraft hävda staters rätt att på demokratiskgrund besluta om lagar till skydd mot miljöförstöring,djurplågeri och utnyttjande av arbetskraft utan att detuppfattas som handelshinder. Vi har föga tilltro till attdet skall lyckas efter att ha hört vad som framkommiti debatten hittills.Regeringen har svarat i interpellationssvar ochpressmeddelanden att ett generellt undantag på miljö-området diskuteras, men det är inte klart . Angå-ende möjligheten att varje land kan begära undantagpå specifika områden har begärt un-dantag för att skydda svenska fritidshus och skandi-naviskt flyg från utländska investeringar.Jag frågar mig om dessa verkligen är de mest pri-oriterade områdena.Dessutom talar länderna om möjligheten att begä-ra opreciserade undantag, dvs. rätten för ett land attefter undertecknandet få skydda ett område man tidi-gare inte tänkt på. Min kommentar är att det absurda idet hela är att avtalet skall ge ett företag rätt att stäm-ma en stat som genom diskriminerande regler förhind-rar en investering. Är det så vi vill ha vår framtidapolitik?Miljöminister sade attMAI-avtalet innebär att man skall tvinga länder attt.ex. betala skadestånd därför att man inför strängarekemikalieregler eller en strängare miljölagstiftning.Den nya hotbild som kan målas upp med MAI-avtaletär vi från svensk sida inte beredda att acceptera.Hon fortsätter: Det är viktigt att komma ihåg attnär man skall försöka få gemensamma villkor förinvesterare kan vi se de fall där man harmisslyckats.Hon hänvisar då till och det kana-densiska avtalet som ett exempel på misslyckande.Med de lärdomarna i ryggen går det att föra helt andraförhandlingar i samband med , säger hon.Lyckas vi inte och får vi inte tillräckligt starka ga-rantier för miljön och den nationella miljölagstifting-en kommer inte heller den att viljabidra till ett sådant avtal, säger hon.Efter att ha diskuterat detta med både mina nor-diska och mina europeiska kolleger är jag övertygadom att det gäller för ett antal av EU-länderna, sägerhon. Man vill inte i särskilt många länder vara medom att möjligheten till nationell miljölagstiftningupphör med ett internationellt investeringsavtal. Där-emot vill man gärna se att man får ett investeringsav-tal ifall man kan få det utformat på ett sådant sätt attdet inte diskriminerar utländska ägare och samtidigtinte innebär något hot mot den nationella miljölag-stiftningen eller för den delen samarbetet på miljöom-rådet inom EU.Om det skulle visa sig att vi inte lyckas och attavtalet inte garanterar en nationell miljölagstiftningkommer avtalet inte heller att vara aktuellt vare sig iSverige eller i flertalet andra EU-länder.Jag frågar mig: Är det inte ett önsketänkande attdet här skulle lyckas? Med den utveckling vi ser pådet här området håller och riksdagpå att mer och mer avhända sig sin makt. Amsterdam-fördraget innebär att avhänder sig sin suve-ränitet på handelsområdet. kommerkommissionen, tjänstemän, att kunna sluta handelsav-tal som kommer att träda i kraft utan attmedlemsländerna får chansen att själva ta ställning ifrågan på nationell nivå.Hur skall då miljöministern kunna hävda Sverigesförhoppningsvis skarpare lagstiftning på miljöområ-det? Är det inte så att hon hunnit anpassa sig till EU:ssämre lagar och fogat sig, underordnat sig dessa, förhusfridens skull?Herr talman! EU:s handelspolitik har orsakat storaskador både i form av försämringar för konsumenter iSverige och i form av utsugning av tredje världen. AttSverige ger upp all solidaritet med tredje världen föratt i stället ställa sig bakom de forna kolonialländer-nas handelspolitik är ett bakslag utan like, och jag serMAI-avtalet enbart som en fortsättning på dennapolitik.För att komma till rätta med utsugningen av vill vi vända på utformningen av handelsav-tal. Vi vill att enskilda nationer skall kunna utökakontrollen och insynen i transnationella företag och iinternationella kapitalrörelser. Vi menar att Sverigeskall arbeta för en konkurrenslagstiftning som gör detmöjligt att dela alltför marknadsdominerande företag.WTO skulle vara lämplig övervakare av detta. Vi iMiljöpartiet ser helst att hinder som EU:s jordbruks-politik satt upp raseras, för bästa. Detkonstlade skydd som rika producenter i i-världenåtnjuter måste undanröjas inom EU och mellan destora handelsblocken.Jag vill avsluta med statsministerns ord angåendeen fråga från om MAI-avtalet:Vi ser en koncentrationstendens över världen. Da-gens fusionsrykte eller planer, vilket det nu är, mellanDaimler-Benz och är ju en ohyggligt storföretagsskapelse med en omsättning som är långtstörre än många nationalstaters. Det är klart att dettareser politiska frågor.Vi vet också att enbart internationella avtal gör attsmå stater, ofta , inte kan hävda någon somhelst rätt gentemot multinationella företag och andrastora stater. Det finns en sådan sida av detta också.Det här får vägas av och diskuteras.Jag är villig att säga att jag tycker att Miljöpartiethar gjort en konstruktiv insats i diskussionen. Det harvarit bra, slutar statsministern.Herr talman! Jag hoppas att vi med dessa ord harfått det stöd hos regeringen som för handelspolitiken igrön riktning, där man sätter de små före de stora, därmiljö, hälsa, djurskydd och humanism går före kort-synta ekonomiska intressen, benämnda som handels-hinder.Det är en politik där statliga projekt som får stöd,oavsett om det är i form av exportstöd eller nationellkredit, miljöprövas och där varje transportmedel fårbetala för den miljöpåverkan det orsakar. Först då kanvi börja tala om ett socialt och ekologiskt hållbartglobalt samhälle och en rättvis handel.Jag står givetvis bakom alla våra reservationermen yrkar bifall endast till reservation 5.Anf. 76 () replik:Herr talman! Det finns en gammal kvickhet i dis-kussionen om utländska investeringar och u-ländersom jag gärna vill delge kammaren och är ungefär så här:Det som är värst för är att ha utländskainvesteringar. Men det som är allra värst för u-länderär att inte ha utländska investeringar.Eva verklighetsbild är ju att de utländska in-vesteringarna kommer oavsett om man gör det enaeller det andra. I själva verket är det här avtalet, medsitt krav på likabehandling, rättstrygghet och en vet-tigt fungerande tvistlösning, ofta en förutsättning föratt någon skall vilja investera över huvud taget. Jusämre avtalet är, ju mindre skydd det ger för investe-rarna, desto färre utländska investeringar blir det. Dåkan man laborera med individuella, nationella lös-ningar hur mycket som helst. Det finns inga företageller investerare att applicera det på. Det blir en lag-stiftning för nollsumman.Anf. 77 () replik:Herr talman! är för gröna investering-ar där man satsar på humankapital och på hjälp tillsjälvhjälp. Vi tycker att det är det absolut bästa. Detär precis likadant i . Det är ett slags starthjälp.Det handlar inte om att ge och sedan tatillbaka tio gånger mer, som har varit den kolonial-politik som har rått . Man använder sig av mil-jövidriga investeringar i andra länder därför att mandär kan dumpa priserna på arbetskraft. Det är vi emotoch det vill vi inte införa. Om det blir ett avtal vill vise till att påverka det i den rätta riktningen så att mantar hänsyn till humanism, den sociala sidan och mil-jösidan.Förra året stod jag här i kammaren och talade omatt försöker att exploatera svensk absolutvodka utomlands, i . är det i östländerna.Med en sådan politik är det inte så himla roligt attsäga: Oj, vad vi är bra! och klappa sig för bröstet. Detär det inte heller när man försöker bygga Bakundam-men på . Där var inblandat och gavbidrag genom . Man skall hugganed regnskog och flytta 9 500 männi-skor, och man bygger en jättestor damm.Det är inte sådana projekt som jag tycker att manskall satsa på. Man skall satsa på sol och solceller iområden där det finns sol, t.ex. i , i stället föratt bygga ut stora miljövidriga dammar. Det tycker jagatt vi skall göra, och det är därför vi vill vara med ochpåverka den här debatten.Anf. 78 () replik:Herr talman! Jag lyssnade noga till vad . Hon utelämnade subjektet och sade: Det ärviktigt att satsa på. sade skall satsa.Men vem är den här man? Det finns ju inga före-tag som ställer upp på det som säger. Är detinte bättre att försöka se verkligheten som den är ochatt göra regler så att verkligheten blir rättstrygg, rim-lig och hygglig för vanliga anständiga människor ochföretag?Jag tror att det är den vägen man måste gå. MedEva syn på tillvaron hade inte investeringargjorts i de nya industriländerna. De har förvisso beta-lat huvuddelen själva, det är inget snack om den sa-ken. Men de kvinnor jag talade om i mitt anförandehade haft det betydligt sämre i värld än imin värld, eller rättare sagt i den verklighet som är.Då hade de fortfarande arbetat i den gröna jordbruks-sektorn i . Det är en välsignelse, tycker jag,att de och deras barn och barnbarn har kommit däri-från.Anf. 79 () replik:Herr talman! Att flytta människor in till storstä-derna på grund av att de inte kan leva kvar på lands-bygden är alltså bra, enligt håller i min hand Tillståndet i världen ,där man just framhåller att företagen nu är så kloka tycker att man vill investera i något annat. Manvill inte riskera en ekonomisk kollaps på grund av investerar i miljövidriga saker.Jag hoppas på det goda ledarskapet. Jag förståricke vad det var för fel när jag sade: Vi vill satsa. Vikan satsa från genom bistånd som är hjälptill självhjälp och vi kan också stimulera de företagsom satsar på att komma fram till den bästa, energief-fektivaste och miljövänligaste tekniken direkt ochhoppa över fossila led, uran osv.Det är den bilden jag ser framför mig.Anf. 80 ():Herr talman! Låt mig inledningsvis slå fast attSverige som ett relativt litet och mycket utrikeshan-delsberoende land även fortsättningsvis bör aktivtdelta i och påverka arbetet för att både befästa ochstärka det multilaterala handelssystemet och samtidigtpåverka världshandelsorganisationen att bli ettbra instrument för en fungerande världshandel. Fri-handel är faktiskt en av de viktigaste förutsättningarnaför såväl samhällsutvecklingen som näringslivetstillväxt och konkurrenskraft.Jag har personligen också konstaterat, vilket fak-tiskt senast skedde vid i förraåret, att har en viktig och pådrivande uppgift isamarbetet i EU genom att försöka förmå övrigamedlemsländer att visa en större öppenhet mot om-världen. Detta är framför allt viktigt för att ge demindre utvecklade länderna en möjlighet att utvidgasin handel.Vi kan ju faktiskt konstatera att det finns ettmycket klart samband mellan en liberaliserad världs-handel och möjligheterna att skapa bättre ekonomiskutveckling såväl som bättre tillväxt och fler arbetstill-fällen.Genom minskade restriktioner för ett gränsöver-skridande varu- och tjänsteutbud åstadkoms positivaeffekter i de enskilda ländernas ekonomier, och dettaförhållande gäller för såväl utvecklade länder sommindre utvecklade länder. Och låt mig få instämma iCarl B uppfattning att frihandeln har betydelse för att åstadkomma ökad jämställdhetmellan könen.Herr talman! Att värna frihandelsprincipen ochständigt vara uppmärksam på protektionistiska inslagi det internationella handelsutbytet måste vara engrundpelare i den svenska handelspolitiken.Låt mig också understryka betydelsen av denkoppling som finns mellan en öppnare handel mellanländer och bättre förutsättningar för att åtgärda bris-tande arbetsvillkor och miljöskydd. Jag delar BengtHurtigs uppfattning att här måste visa att vi ären pådrivande faktor.När det gäller arbetet med handel och miljö verkarbåde och EU för att handelsregelverket skallkunna stödja begränsningsåtgärder som vidtas inomramen för uppnådda miljökonventioner. Jag tror attdet kommer att krävas ett hårt och tufft förhandlings-arbete, i bl.a. , för att i praktiskhandling integrera miljöhänsyn i handelsreglerna.Men om vi menar allvar med ekologisk hållbarhetoch utveckling, och om vi menar allvar med god miljöoch bra arbetsvillkor, måste vi också visa att vi driverdessa frågor framåt.Samma sak gäller beträffande djurskyddsfrågorna,där vi i utskottsmajoriteten utgår från att regeringeninom ramen för EU-samarbetet och inför de komman-de WTO-förhandlingarna fortsätter att framhålla be-tydelsen av bättre djurskydd och humanare djurtrans-porter som en viktig del i handelspolitiken.Låt mig också slå fast att utskottsmajoriteten anseratt det är angeläget att internationellt verkarför ett förbättrat djurskydd, som vi menar är till gagnför såväl producenter som konsumenter.Herr talman! Jag skulle också något vilja kom-mentera det som tas upp i betänkandet om det multila-terala investeringsavtalet, som i förkortning benämnsMAI-avtalet. Den här frågan har man förhandlat om isnart i det ekonomiska samarbetsorganetOECD.MAI är en viktig fråga, och dessutom är den litetovanlig. , så långt jag kan minnas ialla fall, har vi fått en intensiv debatt i om enhandelspolitisk fråga. Det är vi inte bortskämda med.Det är bra att det blir debatt. Personligen tror jagatt kan bli den fråga som gör globaliseringspro-blematiken tydlig för folk i allmänhet. Redan tidigarehar vi ju gemensamt överenskomna regler inom WTOför hur handeln mellan länder skall gå till. Vi hardessutom bestämt vad som skall hända om någonbryter mot de här gemensamt bestämda reglerna. Medandra ord har vi ett embryo till någon form av grund-lag för den internationaliserade världsekonomin.Detta är mycket okänt och dyker bara upp i bak-grunden ibland när vi diskuterar hormonbehandlatkött eller bestrålade kryddor och våra möjligheter attskydda oss mot nymodigheter som vi inte vet om deär farliga för hälsan eller ej. Jag tror att folk har väl-digt grumliga föreställningar om varför vi inte heltenkelt förbjuder import av sådant som vi är osäkra på.EU anses förmodligen vara boven i dramat.I stället är det så att vi betraktar de gemensammareglerna för handeln som så viktiga att vi är bereddaatt försöka lösa problemen på annat vis än genomskyddstullar eller importstopp. Människors rättmätigaoro ligger i ena vågskålen, medan insikten om bety-delsen av gemensamma regler som alla respekterarligger i den andra. WTO-systemets verkliga värde äratt vi kan ställa samma krav på t.ex. stormakten USAsom den ställer på oss i . Och den möjlighetenoffrar vi inte i första taget.