prot · GM0937 · 1998-12-16 00:00:00 — Han svarade inte på min fråga.Anf. 206 () replik:Fru talman! När det gäller allergier och andrafolkhälsoproblem kan jag upprepa att den folkhälso-kommitté där bl.a. och jag är medlem-mar, är jag övertygad om kommer att bl.a. behandlaallergifrågan när det är dags att lägga fram slutbetän-kandet från den utredningen.Personalrekryteringen är oerhört viktig. Det ärdärför som flera ministrar sitter i en gemensamarbetsgrupp för att se över vad man skall göra för attunderlätta framtida rekrytering till vårdarbeten.För att svara på alla frågor som re-presentant har tagit upp vill jag angående alternativ-mediciner säga att jag vid den förra sjukvårdsdebattenför kritiserade en skrivning i encenterreservation. I den reservationen gjorde man inteåtskillnad på metoder som är grundade på vetenskapoch beprövad erfarenhet och metoder som inte upp-fyller det kravet. Man skrev uttryckligt att man varberedd att stödja sådana metoder. På den punkten harjag en nästan identisk uppfattning som , att innan man satsar skattemedel i en behand-lingsmetod är det för mig solklart att det måste bevi-sas att den har effekt. Man kan inte bara prata omalternativmedicinmetoder utan att specificera vadman avser. Det var detta som mitt uttalande i denförra sjukvårdsdebatten handlade om.Anf. 207 () replik:Fru talman! Jag ser fram emot allergiarbetet. Detverkar lovande.Personalen är vårdens viktigaste resurs. Och be-träffande personalens situation ställer jag frågan:När? Det är bråttom med tanke på hur situationen serut i landet.När det gäller alternativa behandlingsformer för-håller det sig på samma sätt som när ungdomar sökerjobb. Arbetsgivaren kräver att de skall ha lång erfa-renhet och viss utbildning. Men man måste ändå fåpröva metoden. Det är viktigt att våga pröva olikabehandlingsmetoder när man inom skolmedicinenstår sig slätt och inte kan erbjuda patienten någonvård. All sjukvård måste utgå från behovet. Så sersäkert också majoriteten på saken.Anf. 208 () replik:Fru talman! För mig får man gärna prova vilkametoder man vill, om de inte är uppenbart farliga.Men innan vi sätter in skattemedel i olika behand-lingsmetoder måste det ändå finnas någon eller någrastudier som visar att de har en positiv effekt. Det ärdär som skiljelinjen går mellan mig och den center-partiskrivning som vi såg här i kammaren för någraveckor sedan.Anf. 209 BO () replik:Fru talman! Det är möjligt att jag var ouppmärk-sam, men jag hörde inte speciellt mycket i ConnyÖhmans anförande om ett av de stora problemen isvensk sjukvård, nämligen de ökande köerna. Tiotu-sentals människor får vänta alldeles för länge på an-gelägna operationer som skulle kunna bota dem.Om jag nu hörde rätt när jag inte hörde så mycketstår förklaringen att finna i att detta är ett ämne somsocialdemokraterna mycket ogärna vill tala om. Ochdet har vi andra stor förståelse för.I debatter om hur sjukvården ser ut nu tycker jagmig ibland märka att det finns en tendens hos social-demokraterna att vilja ge en bild av att det fanns såmycket pengar till sjukvården på den borgerliga tiden.Det är då mer eller mindre underförstått att pengarnahade lånats upp någon annanstans och östs översvensk sjukvård. Men känner man på sig att detsom man har varit ansvarig för inte har gått så bra.Det gäller också som började att talaom lån och sådant. Jag ville bara peka på det.Fru talman! Det är möjligt att jag minns fel, menjag har inget minne av att man från socialdemokrater-na under de borgerliga åren föreslog mindre resursertill sjukvården. Det är det som impliceras i det somConny för fram.Fru talman! Vi ställde två frågor. Den ena ställdeKerstin till och fickbeskedet att hon skulle få svar av . Jag påminner nu om att frågan har ställts. Hurser socialdemokraterna på problemet med attmånga människor inte anser sig ha råd att hämta utsin medicin?Den andra frågan ställde jag med anledning av endagsfärsk artikel som antydde att de s.k. SOSAM-försöken skall pågå . Jag villveta om man från socialdemokraterna tänker sig attvänta i stället för bara på att de godaerfarenheterna skall komma till användning.Anf. 210 () replik:Fru talman! Jag skall gärna svara också på dessafrågor.Jag pratade om köer från talarstolen. Om Bo Kön-berg inte uppfattade vad jag sade går det bra att såsmåningom läsa protokollet där det kommer att fram-gå.Bo Könberg talade i sitt anförande om husläkareoch målsättning inom primärvården. Vi socialdemo-krater har också en målsättning för primärvården,nämligen att den skall ha en bra läkarbemanning.När vi diskuterade pati-entens rättigheter noterade jag att kraven på att återin-föra den folkpartistiska husläkarlagen är Folkpartietnumera ensamt om att stå bakom den reservationen.Uppenbarligen har de övriga borgerliga bröderna ochsystrarna svikit på den punkten.Jag har glädjen att bo i närheten av en av de för-söksverksamheter som pågår i landet i det län som jagkommer ifrån. Jag har kunnat följa denna försöks-verksamhet och med egna ögon sett att det tar betyd-ligt att forma en sådan verksamhet sominkluderar social verksamhet, sjukvårdsverksamhet,socialförsäkringsverksamhet och som dessutom harnära kopplingar till arbetsförmedlingen där man för-söker att ta ett helhetsgrepp.Jag tycker att detta är en variant på temat somockså måste ingå i utvärderingarna. Denna verksam-het är inte kommen så långt - det gäller Finspångskommun - att man kan dra definitiva slutsatser.Men det är intressant att detta försök finns liksom debåda andra modellerna.För övrigt har med so-cialförsäkringsministern diskuterat samma fråga. Hanhar tydligt ett behov av att ständigt återkomma tillden frågan.Anf. 211 BO () replik:Fru talman! Jag tycker att det finns all anledningatt återkomma till den frågan, eftersom man använderresurser på ett icke optimalt sätt. Om det är så - vilketmånga av oss påstår - att det finns resurser inomsvensk sjukförsäkring som skulle göra bättre nyttainom svensk sjukvård och om det finns metoder fördetta som har prövats och som godkändes avdenna kammare, men som inte används har jag ettbehov av att diskutera denna fråga. Det är en skandali svensk vårdpolitik det sätt på vilket socialdemokra-terna och vänsterpartisterna har lagt dessa försök åtsidan, trots att nästan alla inblandade har tyckt att detvar goda försök. Vi får aldrig några vettiga svar. Vihar inte fått det från socialförsäkringsministern tidiga-re , och det verkar inte heller som vi kommer attfå det från . Det är bara att beklaga.Jag skall med nöje ta del av de visdomsord somConny tydligen har sagt om hur man skallbära sig åt för att komma till rätta med köerna, vilketjag missade på grund av egen ouppmärksamhet. Såfår vi väl återkomma till detta senare.Jag utlovades ett svar på frågan om läkemedel-skostnaderna, men jag uppfattade det inte riktigt.Anf. 212 () replik:Fru talman! Jag noterar att hoppadeöver att kommentera det jag sade om husläkarlagen.Läkemedelskostnadsreformen är ju tämligen nyli-gen sjösatt. Det finns anledning att följa upp ganskamånga av de förväntade effekterna. Jag har den upp-fattningen att det kanske är lite väl tidigt att utvärderaeffekterna av reformen. Den är så pass ny, och det börrimligtvis gå innan man drar några defini-tiva slutsatser.Vi är sådana i allmänhet, vi socialdemokrater , att vi tycker att en reform skall sätta siginnan vi uttalar någon definitiv uppfattning om dethela. Men jag är beredd att återkomma till frågan.Visst är det ett problem att vissa människor inteanser sig ha råd att lösa ut sin medicin. Men det finnsockså en möjlighet att betala . Därmed bördet vara möjligt för så gott som alla människor atthämta ut sina läkemedel.Anf. 213 ():Fru talman! Min avsikt var att enbart tala om han-dikappfrågor, men den senaste sjukvårdspolitiskadebatten har gjort att de gamla takterna från minlandstingstid, som sträcker sig ungefär ,har vaknat upp igen. Jag vill gärna kommentera litegrand av det som förde in i diskussionenoch som jag till fullo kan instämma i.Det finns ju en polemisk motsättning mellan be-greppen vårdgaranti och resursgaranti, och man kanpeka på erfarenheter från båda dessa typer av garanti-er som har lett till lite olika konsekvenser.Jag har varit landstingsråd i ett normal-landsting, , och jag kan konstatera attunder hade vi i princip en resursgaranti isjukvården, åtminstone inom det . Denerfarenheten som jag har från andra landsting är attdet fungerade ungefär på samma sätt. Kunde kli-nikchefen på en central klinik med mycket uppmärk-samhet som följd redovisa brister i form av långaväntetider och låg effektivitet kunde man i den poli-tiska debatten med ganska stor säkerhet också moti-vera nya resurser, fler vårdplatser, fler tjänster, mendet innebar i allmänhet inte en ökad produktivitet.Den erfarenheten har vi. Vi vet att den kostade peng-ar, men den skapade inga förutsättningar för en bravård.Vi har erfarenhet av det vi kallar en natio-nell vårdgaranti, som genomfördes under den borger-liga fyrpartiregeringen. Men vi har faktiskt i vissalandsting något längre erfarenhet av det som är detcentrala i vårdgarantin, nämligen patientens möjlighetatt välja att gå till en annan klinik eller ett annat sjuk-hus om det sjukhus som han var remitterad till intekunde erbjuda vård i . Det är det här som ärdet centrala i vårdgarantin, dvs. att huvudmannen,producenten, är skyldig att betala för patientens vårdäven om han själv inte kan erbjuda den.Detta ledde till samma resultat överallt. Vi kundekonstatera det i , i och i och ide andra länen med borgerlig majoritet som hade gettpatienten den här möjligheten. Man blev tvingad atttrimma sin organisation. Man blev tvingad att erbjudapatienten vård - annars löpte man risken att patiententog med sig pengarna och gick till ett grannsjukhuseller t.o.m. till ett grannlandsting. Det ville man na-turligtvis inte vara med och betala. Det är alltså dencentrala delen i vårdgarantin.Resursgaranti har vi helt enkelt inte ekonomiskaresurser att erbjuda, men en vårdgaranti får effektenatt vi tvingar de ansvariga i vården att trimma sinorganisation och att möta patienternas krav.Fru talman! tänkte jag tala om det som jag ha-de planerat och fått mig tilldelat som ansvarsområdeatt tala om, nämligen vissa handikappfrågor. Jag villändå börja med att instämma i vad ochLeif har uttryckt när det gäller de övergri-pande välfärdsfrågorna, och inte minst hälso- ochsjukvården.Jag skall framför allt koncentrera mig på fråganom assistansersättning för svårt funktionshindradebarn. Jag vill också säga några ord om några andra,som det kan tyckas, mindre frågor där utskottet intevarit enigt, och där vi moderater har markerat enavvikande uppfattning från majoriteten i vårt särskil-da yttrande till utskottets betänkande.Vi föreslår en höjning av anslaget till rekrea-tionsanläggningar som ägs och drivs av handikappor-ganisationer med . Detta bidragsänktes drastiskt , och vårt förslag innebär iprincip att bidraget skrivs upp till nivå. Vianser att dessa anläggningar är ett viktigt komplementtill det allmänna och det kommersiella utbudet avrekreationsanläggningar, framför allt därför att orga-nisationernas egna anläggningar är särskilt anpassadeför de egna medlemmarnas behov, som ofta är speci-fika. Vi tycker därför att dessa anläggningar fyller ettstort behov.Fru talman! Den andra frågan som jag vill beröranågot är motion So425, där han haryrkat på ett anslag om till för att bl.a. kartlägga hur kom-munerna följer upp för funk-tionshindrade. Jag är faktiskt lite förvånad över attmajoriteten inte ens har velat ta upp en diskussion omhur man skulle kunna få någon form av uppföljningav standardreglerna för funktionshindrade och hurkommunerna lever upp till detta. Syftet med en sådankartläggning är nämligen att ge kommunerna och dehandikappades organisationer, och inte minst allmän-heten, instrument att jämföra kommunernas insatserpå handikappområdet och därmed skapa incitamentför de kommuner som inte har levt upp tillFN:s krav.Majoriteten har avstyrkt detta yrkande med moti-veringen att uppgifter förnärvarande är föremål för en översyn. Jag tycker inteatt det finns någon koppling till detta. Det finns allanledning att göra en sådan här kartläggning oavsettdenna översyn.Vi har också föreslagit i extrabostadsbidrag för funktionshindrade som på grund avsitt handikapp behöver en större bostad än annars.Majoriteten avstyrker även det yrkandet, med hänvis-ning till att utskottet avslog ett liknandeyrkande. Det är den enda motivering jag kan se iförslaget. Man motiverade också med att enskildakommuner har möjlighet att komplettera det statligabostadsbidraget, vilket naturligtvis gäller i alla andrasammanhang där staten har ett ansvar.För några år sedan beslöt om en föränd-ring som innebar att staten övertog ansvaret för bo-stadsbidragen från kommunerna. Det viktigaste moti-vet till denna förändring var att man ville utjämnaskillnader som rådde när det gällde bostadsbidragmellan olika kommuner. föreslår alltså utskotts-majoriteten att för denna grupp medborgareskall acceptera skillnader mellan olika kommuner ilandet. Jag förstår inte detta. Det är ologiskt och mot-sägelsefullt.Gruppen psykiskt funktionshindrade är en gruppsom blivit mer och mer aktualiserad i debatten undersenare år. Vi anser att denna grupp skall om-fattas av lagen om stöd och service till funktionshind-rade. I avvaktan på detta vill vi ge ett extra stimu-lansbidrag om till kommunernaför att mer aktivt arbeta med denna grupp.Fru talman! Människor med svåra handikapp harrätt till en så normal livssituation som möjligt. Sedanslutet av 70-talet har inriktningen av politiken varit attvärna denna rätt. Skolan har anpassats för att möta dekrav som ställs på utformning, utrustning och peda-gogiskt innehåll, för att tillmötesgå de särskilda be-hov barn med svåra handikapp har. Stödet till famil-jerna har stärkts, och både landstingen och kommu-nerna har efter hand byggt ut sina resurser för atttillmötesgå bl.a. den här gruppens behov lokalt, ihemmiljö. Det har rått en stor enighet i omen sådan här inriktning.Det stora steget mot en normalisering av de funk-tionshindrades situation, framför allt svårt funktions-hindrade barns förutsättningar att växa upp hos sinfamilj och ha sin dagliga verksamhet förlagd på hem-orten, skedde när den s.k. assistansreformen genom-fördes 1994. Rätten till assistans, inte bara i bostadenutan också inom barnomsorgen, skolan och på friti-den, "normaliserade" inte bara de funktionshindradebarnens egna liv utan också familjens situation. Den1 januari ändrades reglerna för assistansersätt-ning.Under hösten har utfärdatanvisningar om tillämpningen av de nya bestämmel-serna. Rekommendationen innebär en inskränkning iförhållande till tidigare praxis, vilket också var syftetmed beslut.Det är detta vi vänder oss mot i vår motion och ivåra prioriteringar i utskottet.Utskottets majoritet säger att man "utgår från" attregeringen återkommer i frågan om det skulle "visasig att barns möjligheter att erhålla personlig assistansförsämras till följd av att rättstillämpningen visar sigbli restriktivare".Det har ju redan visat sig att rättstillämpningen blivit mer restriktiv än vad som uppenbarligenavsågs i lagen. och ungdomar har i en promemoria redovisatkonsekvenserna av den förändring som genomfördesden , vilket framgår av de Allmännaråd fastställt. Råden synes utgåfrån uppfattningen att barn inte skallanses ha samma rätt till assistansersättning som vux-na, framför allt därför att barn tillbringar en del avdygnets timmar i barnomsorg eller skola, och attkommunerna genom skolan eller barnomsorgen redani dag har ett ansvar att sätta in lämpliga stödåtgärder.Detta är enligt vår mening en orimlig uppfattning,som vi vänder oss skarpt emot. Den kommer inte baraatt leda till försämringar för de berörda barnen ochderas föräldrar, utan också att leda till att vi kommeratt få olikhet i tillämpningen mellan olika kommuner.Vi har i vårt budgetförslag avsatt ytterligare drygt 1,5miljarder kronor till en återgång till tidigare regler förassistansersättning. I resursförstärkningen ingår ocksåmedel för personlig assistans till personer som fyllt65 år.Jag skulle avslutningsvis, fru talman, vilja rikta enfråga till företrädare för majoriteten i utskottet. Skallman tolka utskottets skrivning på denna punkt så, attmajoriteten accepterar de försämringar av assistanser-sättningen som redan skett under detta år och att mandärför anser att regeringen skall återkomma medförslag om den framtida praxisen medför ytterligareförsämringar? Det är så jag kan tolka den skrivningsom finns. I så fall tycker jag att det är viktigt att detockså framkommer och redovisas inför kammaren.Anf. 214 ():Fru talman! Jag vill börja med att säga att Väns-terpartiet i stort sett står bakom det betänkande somvi debatterar. Jag tycker att det finns flera positivainslag.Vi i utgår ifrån att alla människorär lika mycket värda. Vi tycker att det skall vara sam-hällets ansvar att se till att de grundläggande behoventillgodoses och att människor skall kunna känna sigtrygga.En utsatt grupp är de funktionshindrade. Vänster-partiet prioriterar de funktionshindrades frågor högt.Det finns en teoretisk samsyn mellan alla partier närdet gäller handikappolitiken, men det är faktiskt påolika vägar vi vill ta oss till målet.I socialutskottets betänkande föreslås tillkännagi-vanden som har haft med i motioner.Det gäller barns rätt till personlig assistans. Jag villinför kammaren tala om att jag har fått ett fax -ett avslag på en ansökan om personlig assistans. Viutgick i utskottet från att regeringen skulle återkom-ma om försämringar uppkom när det gäller assistans-reformen för barn. I och med detta tycker jag att rege-ringen borde återkomma i detta ärende.Nu har jag dock en förhoppning om att vår diskussioni socialutskottet och behandlingen här i kammarenkan bli en tankeställare för ochkassorna, så att inte ytterligare familjer drabbas. Jagtycker att detta är ganska allvarligt.Det som är positivt är att de som har haft rätt tillassistans också får det efter det att de har fyllt 65 år.Det gäller också tillkännangivandet vad beträffarmakar och sambors ansvar för hem och hushåll närden ene är funktionshindrad och har rätt att få per-sonlig assistans. Positivt är också att vi skriver att denutredare som har i uppdrag att se över statsbidragentill handikapporganisationerna bör få i tilläggsdirektivatt frivilligorganisationernas redovisning bör baseraspå kön.Vi i tycker att dessa tillkännagi-vanden är bra. Det är en viss förbättring av assistan-sersättningen - ett litet framsteg - men mycket åter-står. Vi inser att det finns mycket mer att göra för defunktionshindrade.I några frågor har vi markerat vår inställning i vårtsärskilda yttrande. Schabloniseringen av assistanser-sättningen bör tas bort och ersättas med enindividuellt anpassad ersättningsform som motsvararden enskildes behov av assistans. Intressegruppen förassistansberättigade har tagit fram en modell somskulle kunna passa.Jag vill också ta upp en motion som vi ännu intehar behandlat men som kommer att ha betydelse förde funktionshindrade. Vi har drivit krav imotioner om en övergripande bred diskriminering-slagstiftning. Vi anser att man måste gå från ord tillhandling . Viktigt är att setill att tillgängligheten i samhället anpassas så att defunktionshindrade inte blir diskriminerade. Jag tyckeratt det är sorgligt att behöva läsa om att exempelvisskolor i många fall inte är anpassade för alla. Det ärfrågor som avser att återkomma till.Vi har också uppmärksammat fall av domstol-strots i kommuner och landsting. Enskilda funktions-hindrade får rätt i prövning i domstol, men beslutenverkställs inte utan förhalas, ibland . Viser allvarligt på detta och har lagt fram en motionsom ännu inte har behandlats om sanktioner i form avvite mot kommuner och landsting som inte följerdomstolarnas beslut i mål som rör funktionshindradesrätt.Vi vill också belysa att funktionshindrade har fåtthögre kostnader. Det utlovades i valrörelsen av dåva-rande socialministern att man skulle se över kost-nadsökningarna för denna grupp. I budgetpropositio-nen kan vi till vår glädje se att regeringen nu äntligengör den levnadsundersökning när det gäller äldre somVänsterpartiet drev igenom 1995. Vi förutsätter attregeringen även gör denna översyn av funktionshind-rade, med tanke på vad som står i regeringsförkla-ringen och vad den nye socialministern uttryckt.Detta kommer vi noga att följa.Vi har fler motioner som rör de funktionshindradesom vi avser att återkomma till. Det gäller psykisktfunktionshindrade, ersättning till funktionshindrade,färdtjänsten, bilstöd och hemtjänst.Fru talman! När jag ändå nämner villjag belysa de äldres situation. Efter många års bespa-ringar har vi fått en kvalitetssänkning i äldreomsor-gen; det är bara att konstatera. Vi välkomnar natur-ligtvis regeringens ytterligare resurser till kommuner-na, men inser att ytterligare anslag kan komma attbehövas för att vi skall kunnaförbättra kvaliteten för de äldre och för att ytterligarepersonal inte skall sägas upp.Vänsterpartiet anser att kvalitet inte bara kan mä-tas i liggsår och det som syns utanpå vår kropp. Ävenden själsliga kvaliteten har stor betydelse. Det ärmycket viktigt att ha en förebyggande vård för deäldre och att kunna ägna sig åt den biten i större ut-sträckning än . Det ger mindre vårdkrävandeäldre och besparar både äldre och personal tid ochpengar.Hemtjänsten har minskat. Den är också viktig i fö-rebyggande syfte. Att få vara kvar i sitt hem och fåden service som man behöver för att klara sig är bådekvalitet och pengar. I besparingstider har kommuner-na tvingats att dra ned på hemtjänst och ägna sig åtdet mest akuta. Vi inser betydelsen av hemtjänstengenom att den minskar efterfrågan på alternativt bo-ende och därmed är besparande.De äldre kommer att öka i antal i upp till ca 15 årframöver, och därmed kommer personal att behövaanställas. Enligt rapporter har man svårt attexempelvis få ungdomar att söka sig till dessa utbild-ningar. Många ungdomar tycker inte att det är såpositivt att utbilda sig till dessa yrken. De flesta jaghar pratat med säger att de gärna skulle vilja jobbamed detta. Men när de vet att tiden bara räcker till demest grundläggande behoven, att det på grund avnedskärningar är ett stressigt och tungt arbete, att mani dag i mycket mindre utsträckning får ägna sig åt densociala biten, som är så oerhört viktig, och att lönenär låg är man inte så intresserad av att utbilda sig tilldessa yrken.De flesta som jobbar inom vården har valtsitt yrke för att de vill hjälpa och vårda människor.När personal inte får utöva sitt yrke och vårda bådekropp och själ på rätt sätt känner de sig otillräckligaoch mår naturligtvis dåligt. Då kan man ställa sigfrågan vad vi vill ha för personal inom äldreomsorgeni framtiden.Vänsterpartiet har lagt fram en motion som ännuinte behandlats som tar upp kvaliteten inom äldreom-sorgen. Vi välkomnar naturligtvis den nationellahandlingsplanen. Vi delar vår oro när det gäller äld-reomsorgen med regeringen.Till sist, fru talman, vill vi i medanledning av det jag har anfört belysa vikten av detsom står i vår motion 391. Vår bedömning är attlandsting och kommuner kan komma att behöva yt-terligare anslag under kommande budgetår. Vänster-partiets politik är att värna den generella välfärdenoch att vi gemensamt skall ta ansvar för den.Anf. 215 () replik:Fru talman! Det gladde mig att höra anfö-rande. Vi har uppenbarligen inte varit tillräckligtpedagogiska och övertygande i utskottets behandlingav frågan om assistansersättning. Tydligen har någonannan ändå övertygat om att förhållan-det är som vi har sagt när det gäller handikappassi-stans.Jag skulle därför vilja fråga om hon till-sammans med fru ordföranden i utskottet är bereddatt ta ett utskottsinitiativ för att få regeringen attsnabbt aktualisera frågan om en omprövning av be-slutet om förändrad assistansersättning.Anf. 216 () replik:Fru talman! Efter den rapport jag har fått serjag allvarligt på att de allmänna råden tydligen är såluddiga att det inte framgår hur man skall hanteradetta.