prot · GL0954 · 1998-01-22 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1997/98:54Torsdagen den 22 januariKl. 9.00 - 18.21Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § Anmälan om ordförande i konstitutionsut-skottetTalmannen meddelade att () den20 januari utsetts till ordförande i konstitutionsutskot-tet.2 § Kompletteringsval till vissa utskottTalmannen meddelade att de grönasriksdagsgrupp under ledighetanmält hennes ersättare som suppleant isocialförsäkringsutskottet, i socialutskottet och i ut-bildningsutskottet fr.o.m. den 23 januari.Talmannen förklarade vald tillsuppleant i socialförsäkringsutskottetJan ()suppleant i socialutskottetJan ()suppleant i utbildningsutskottetJan ()3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1997/98:54 till finansutskottet4 § Anmälan om inkommen faktapromemoriaom förslag från Europeiska kommissionenTalmannen meddelade att följande faktaprome-moria om förslag från Europeiska kommissioneninkommit och delats ut till kammarens ledamöter:Meddelande från kommissionen "För ett kunska-pens " (KOM (97) 5635 § Allmänpolitisk debatt (forts. från prot. 53)Sociala frågorAnf. 1 ():Fru talman! Trygghet är en väsentlig del av detsom vi uppfattar som välfärd. Tryggheten att kunnaleva på sin lön och kanske framför allt att veta att omman blir sjuk får man god vård när man behöver så-dan samt att veta att man inte behöver gå orolig ochvänta och inte behöver vare sig leva med ständigsmärta i väntan på en operation eller gå så länge mednedsatt syn att man sedan aldrig kan se riktigt bra igenliksom rätten att välja vårdgivare när det behövs ärviktiga delar av vår trygghet och välfärd.Har vi det så? Har socialdemokraterna skött vårtland så att vi inte behöver vänta i plåga pågrund av att det offentliga har svårt att prioritera? som har regeringsmakten, makten i 22 av23 landsting och i mer än 200 kommuner, skött vår-den på det sättet?Fru talman! När de förra gången hade maktenväxte vårdköerna och lidandet. försvann i stort sett vårdköerna men sedan 1994växer de så det knakar. Endast tre landsting klarar dengamla vårdgarantin. Då, efter 1991, växte valfriheten.Då ökade mångfalden. är det tvärtom.Nu fortsätter köerna att växa. ökadeantalet människor med en klar diagnos och som väntatmer än från till i okto-ber. Antalet människor med en oklar diagnos somväntat mer än har ökatfrån till , alltså i princip en fördubbling. Ärdet då försvarligt att inte ifrågasätta landstingssyste-met, att inte sätta i fråga de brister i ledning, effektivi-tet, organisation, prioriteringar och kompetens somdetta system representerar? Är det försvarligt att inteutreda ett nationellt finansierat system med en pro-duktion i konkurrens, med en mångfald av vårdgivareoch med en riktig arbetsmarknad för de anställda - ettsystem där köerna är borta? Ingen tjänar nämligen påköer, som kostar samhället. Detta är inte en resursfrå-ga, utan det är bara ett tecken på en vårdorganisationsom inte längre fungerar.Fru talman! Är det försvarligt att 20 000 personersom behöver gråstarrsoperation får väntetider som ärmycket långa, ofta ? Många ser därför efteren operation aldrig riktigt bra igen och behöver hem-tjänst både och efter operationen. Hemtjänst kostar i genom-snitt . Har vi råd att inte operera?Bland de närmare 9 000 personer som väntar påen knä- eller höftledsoperation under 1-1 ½ år är detmånga som är sjukskrivna och som kostar både för sigsjälva och för samhället pengar i onödan, samtidigtsom deras livskvalitet har sänkts.Mer än 4 600 personer stod i köför ljumskbråcksoperation med en väntetid på ungefärett år. Om bara hälften av dessa patienter varit sjuk-skrivna i medeltal i väntan påen operation innebär det en onödig kostnad på90 miljoner kronor.Har vi råd med en organisation som sparar i denena änden och som slösar i den andra? Vad kostarsjukfrånvaron i produktionsbortfall och minskadeskatteintäkter; detta på grund av sjukdomar för vilkaeffektiva insatser skulle ha minimerat frånvaron? Menframför allt: Vad kostar det humanitärt för de svaga,för dem med de största behoven och för ett systemsom så illa tar till vara resurserna? Har vi råd att låtavälfärden urholkas bara därför att socialdemokraternavill försvara ett obsolet landstingssystem?Om man effektivt tar hand om patienterna, ökarsamhällets totala resurser som då kan användas tillvård. Om behovet av vård är avgörande, inte person-lig ekonomi eller social status, hur kan då socialde-mokraterna acceptera att människor som betalat skatthela sitt liv inte får vård när de behöver vård? , isocialdemokraternas , kan endast de som har"penningar och känningar" vara säkra på att få vård itid. Den lilla människan ställs i vårdkön. Är det för-svarligt, fru talman, att avskeda 68 000 personer ikommuner och landsting trots löften om motsatsen?Fru talman! Socialdemokraterna är ansvariga förvårdkrisen. Det är de som har styrt under deår då vårdkrisen utvecklats. De har styrt på alla nivåermen vägrar att ta ansvar för detta.Kommunsektorn disponerar 430 miljarder kronor.Det går inte att hävda att det råder brist på pengar. Istället råder misshushållning. Skattebetalarna har rättatt kräva valuta för pengarna. Det är de felaktigaprioriteringarna samt bristen på incitament till effektivsjukvård och professionellt ledarskap, bristen på kon-kurrens och bristen på valfrihet och mångfald somkonstituerar den svenska vårdkrisen. För detta ärsocialdemokraterna ansvariga!Vi vill stärka patienten och därmed ge socialtrygghet och välfärd värd namnet. Vi vill ge en verk-lig vårdgaranti och en stärkt lagstiftning.Patienten skall ha rätt till behandling inom tremånader för samtliga medicinskt motiverade dia-gnoser.Patienten skall ha rätt att välja såväl vårdgivaresom adekvat behandlingsmetod. Denna valfrihetskall omfatta samtliga godkända vårdgivare, in-klusive privata vårdgivare.Patienten skall ha rätt att välja sjukhus i hela lan-det, även om "det egna" sjukhuset kan ge vårdutan dröjsmål.Patienten skall ha rätt till second opinion.Remisskrav till privata vårdgivare skall inte fåförekomma.Dessa förslag, som ger en vårdgaranti värd nam-net, är inte speciellt häpnadsväckande utan bara nå-gonting som en patient rimligen bör ha rätt till i ettvälfärdssamhälle. I landet med världens högsta skatterkan det inte vara låga skatter som leder till köer ochvanvård, utan det är misshushållning med pengar somleder till det. Tanken att landstingens och kommuner-nas verksamhet inte kan effektiviseras bygger på enegendomlig föreställning om att allting är bra -att alla utgifter är lika viktiga och att ingenting kangöras. Det är detta som ger människorna befogadrädsla och oro inför konstruktionen av vår välfärd påvårdområdet.Tilltron till och förvissningen om att man skall fåbehandling och omvårdnad när man är hjälplös ochsjuk är avgörande för många människor. Detta är endjupt personlig punkt för alla och för ett gott samhäl-le. Den tilltron dör nu i vårdköernas Sverige.Fru talman! Vi kan inte låta vården försämras föratt socialdemokraterna är fantasilösa och doktrinära.Sverige är värt en bättre vårdpolitik.Anf. 2 ():Fru talman! Det är nu kvar till valet.Under fem av de åtta månaderna pågår arbetet här iriksdagen. Det är därför angeläget att vi utnyttjar dentid för riksdagsarbetet som vi har kvar före valet. Detgäller att klarlägga var skiljelinjerna i svensk politikgår, särskilt som man ibland kan höra folk säga att detär svårt att urskilja vad de olika partierna står för.En mycket tydlig skiljelinje i svensk politik på detsociala området går i fråga om hur vård, omsorg ochekonomisk trygghet skall finansieras och hur kostna-derna skall fördelas mellan olika grupper i vårt sam-hälle. Det är alltså ytterst fråga om rätten till vård ochomsorg efter behov.Utgångspunkten för politik på detta om-råde är att den solidariska skattefinansieringen skallutgöra grunden. Det är grundprincipen även om mannaturligtvis kan komplettera finansieringen på olikasätt med olika typer av inkomster. Detta är en upp-fattning som tycks delas av samtliga övriga partiermed undantag av Moderaterna.Jag vill understryka att finansieringsansvaret intehar något direkt samband med utförandeansvaret. Vifrån ser gärna att det kommer fler utförare ini vård och omsorg. Men när det gäller den solidariskaskattefinansieringen är det viktigt att den utgår från deprinciper som vi har.Det behövs förvisso en reformering föratt man skall kunna få utrymme för de stora och ökadekostnaderna och behoven på vård- och omsorgsområ-det. Jag tror att en sådan möjlighet finns i det mönstersom den nya pensionsuppgörelsen bildar, dvs. rakarerör mellan finansiering och förmåner. Jag tror alltsåatt det som vi nu har sett i pensionsuppgörelsen ocksåskulle kunna omsättas till t.ex. sjukförsäkringssyste-met eller arbetslöshetsförsäkringen, dvs. en grund-trygghet i botten som är skattefinansierad och lika föralla och därpå en påbyggnad med en inkomstrelateraddel där avgift och förmån står i relation till varandra.Men att därifrån gå till en modell som innebär enförsäkringslösning där man skall försäkra sig även förvård och omsorg, dvs. för verksamheterna, som nubedrivs av kommuner och landsting. Till detta är detlång väg, och går inte med på det.En intressant frågeställning framför allt till Mode-raterna nu när vi närmar oss valet är: Tillsammansmed vilka partier tänker driva igenom ensådan systemförändring för att åstadkomma detta?Frågeställningen är viktig ur två aspekter. Denskattesänkning som har föreslagit skalltill mycket stor del finansieras av neddragningarna pådet sociala området, eller vi kan säga genom över-gången till ett försäkringsfinansierat system. Samti-digt säger att man genom att sänkaskatten också skall åstadkomma utrymme för annankonsumtion, så att man på detta sätt kan få i gångriktiga jobb, som om riktiga jobb inte vore sådanasom finns inom vård och omsorg. Detta är motsägel-sefullt, och det är litet grand av ett önsketänkande attförsöka använda samma pengar två gånger.Vissa moderater, särskilt de som jobbar på detsociala området, brukar säga att det som de föreslårinte skiljer sig från dagens system på annat sätt än skall låta försäkringskassorna svara för finansie-ringen av vård och omsorg i stället för landstingen.Men är det på detta sätt? Det skulle kunna vara envälvillig tolkning att säga att det är på det sättet. Dåinnebär det faktiskt att den här skattesänkningenknappast ger utrymme för något annat än att betala deavgifter som måste betalas till denna försäkring. Engrundförutsättning i den moderata politiken är ju skall kunna åstadkomma skattesänkningar som isin tur skall bereda arbetstillfällen på andra områden.Men de pengar som man på detta sätt kan frigöramåste ju användas för att betala denna vård och om-sorg. Vad man i praktiken gör är att förvandla skattertill avgifter.Min andra fråga är: Är det någon egentlig skillnadmellan att betala en skatt och att betala en avgift fören verksamhet?Jag skulle vilja sluta med att ställa en fråga tillframför allt och . Kanni tänka er att ställa er bakom en sådan systemföränd-ring som innebär att man övergår till ett avgiftsfinan-sierat försäkringsbaserat system för vård, omsorg ochtrygghet i stället för det solidariska skattefinansieradesystem som vi har ?Anf. 3 () replik:Fru talman! frågade tillsammansmed vilka partier som vi skall driva igenom detta.Verkligheten kommer att driva fram en förändring,eftersom det nuvarande systemet är kostnadsdrivandeoch ineffektivt. 15-20 miljarder kommer inte tillanvändning. Det kommer därför att behövas en för-ändring.Roland frågade vad det är för skillnadmellan en skatt och en avgift. Vi föreslår en gemen-sam finansiering, inte genom skatter utan genom av-gifter. Skattepengar kan inte öronmärkas. Man vetinte vad som går till vård. Det är en oklarhet i dag.Landstingen är för små områden. De kan inteöverblicka den nationella ekonomin. Det leder tillskillnader i vårdkvalitet i olika delar av landet. Därföranser vi att man skall ha nationella avgifter och natio-nella beslut om sjukvården. Men sjukvården skallutföras i konkurrens, så att vi får bort den ineffektivi-tet som landstingen innebär.Anf. 4 () replik:Fru talman! Detta är en ofta återkommande argu-mentation som brukar använda sig av,att det som landstingen gör utöver hälso- och sjukvårdär så onödigt att det inte behövs.Man kan ju roa sig med att göra analyser av olikaslag på olika håll inom olika landsting i landet för attklarlägga hur det ligger till med detta. Det visar sig dåatt kollektivtrafik eller kulturverksamhet eller vadsom nu bedrivs på landstingens bekostnad utgör enmycket liten del av landstingens totala omfattning.Om man sedan tittar på vad som händer om mantar bort detta så är det naturligtvis helt omöjligt attt.ex. ta bort kollektivtrafiken från landstingen utan attnågon finansiering kommer till på annat sätt.Detta är ett sätt att krypa undan den egentliga frå-geställningen, nämligen: Är det någon egentlig skill-nad mellan att betala en avgift eller att betala en skattför vård och omsorg?Anf. 5 () replik:Fru talman! Det är ingen som har sagt att det äronödiga utgifter. Vi har sagt att det gäller att kunnaprioritera. Och om vi har att prioritera mellan en sjukperson som lider och annan verksamhet, prioriterar viden som är sjuk och far illa före annat.Även om man räknar med den absolut lägsta siff-ran för övriga utgifter som Socialdemokraterna harlevererat - - så betyder det 4 miljarder kronorsom skulle kunna användas till annat i landet.Landstingets organisation har stora brister. Det ärstora summor som inte används. Det finns mängder avutredningar som visar detta.Anf. 6 () replik:Fru talman! Det som nu talar om ärtrots allt småsummor i sammanhanget. Jag vill intesäga att man därför skall förringa dem, men det ärsmåsummor i sammanhanget. Vad före-slår i sin ekonomiska politik är att kostnaderna föroffentlig verksamhet inklusive bidragen till kommu-nerna skall minskas med underdetta år, och 40 miljarderkronor året därpå. Det är summor i den storleksord-ningen som skall kompenseras med någon typ avavgifter eller liknande.Anf. 7 ():Fru talman! Temat för dagens debatt är socialpo-litik. Det finns onekligen mycket att säga om det storaoch viktiga området. Handikappolitiken är ett områdedär vi nu kan konstatera att den socialdemokratiskaregeringen sakta men säkert undergrävt förmånernaför många handikappade. Genom en rad besparings-beslut har regeringen skapat en otydlighet kring han-dikappolitiken för personkretsen som har rätt till LSS.Det saknas en klar regeringsstrategi i tillgänglighets-frågorna. Regeringen har sölat med att ta fram endiskrimineringslagstiftning. Rätten till personlig assi-stent har inskränkts. Steg efter steg har man tagit moten återkommunalisering av handikappolitiken, alltsåtillbaka till den gamla politiken, till den tid då mansatt i husarrest därför att det inte fanns någon rättig-hetslagstiftning för handikappade. Så ser handikap-politiken ut i socialdemokraternas . Det harpräglats av en politik som har haft ledorden nedskär-ningar, försämringar och frånvaro av en framtidastrategi.Fru talman! Trots de stora brister som finns inomdet här området tänker jag inte uppehålla mig längrerunt detta. Jag tänker gå in på det stora och viktigaområdet vård och omsorg.I januarinumret av sjuksköterskefackets tidningkunde man läsa om , som är opera-tionssköterska vid i . Honsäger: skulle vi aldrig ha skickat hemen patient som efter en operation inte kunde stå påsina ben. Men vi har sänkt våra krav för att över hu-vud taget kunna stå ut. Egentligen är det fruktansvärt.Saker som inte föresvävat mig i mitt arbetegör jag nu utan att tänka mig för. Vi skickar hem folksom inte kan gå med bårtaxi. delar den orosom på detta sätt uttrycker för dagens ochframtidens vård.Fru talman! garanterade vårdgarantin attsjukvården var till för patienten. Vårdgarantin gavden enskilde medborgaren rätten att få en behandling.Vårdgarantin infördes under den borgerliga regering-en. Vi drev den från sida, och vi genom-förde den därför att vi visste att det var ett viktigtinstrument. Vi vet också att som en följd därav för-svann köerna nästan helt. Men socialdemokraternakunde inte låta bli att tafsa på det som hade gjorts avden borgerliga regeringen. Man avskaffade vårdga-rantin. är köerna tillbaka. Det är växande köer,ökat lidande och försvagad ställning för patienten.Jag läser i att socialministern, somtyvärr inte är här , säger: Det är dags att äntligense människan i vården och göra något av talet att sättapatienten i centrum, att mäta kvaliteten, kapa vårdkö-erna så att människor inte behöver vänta så . Detär en riktig utveckling. Sedan säger hon: Vi är tvung-na att vänta till 1999 för att genomföra detta.I bästa fall kan man tolka det här uttalandet somatt ministern inte riktigt vet vad hon talar om ellerockså se det som en oförskämdhet mot dem som arbe-tar i vården. Ministern säger vidare i intervjun att hongärna ser en utvidgad vårdgaranti. Men varför avskaf-fade regeringen den vårdgaranti som fanns? Vadfanns det för skäl för det? Den satte ju patienten icentrum och gjorde att köerna kapades. Det var detsom ministern i sitt uttalande ville. Det är helt obe-gripligt.Vi vet att köerna successivt ökat sedan den social-demokratiska regeringen kom till makten. Det äroanständigt att man avskaffade vårdgarantin, och detär lika oanständigt att man väntar till 1999. Folkpar-tiet har sagt: Inför vårdgarantin nu.Johannas oro handlar också om bristande resurserinom vården. Trots socialdemokraternas löfte omökade resurser, om att ingenting skulle hända och attuppsägningarna var slut, har vi sett hur det har gått.På många sjukhus och kliniker är påfrestningarna påpersonalen mycket stora. Tiden räcker knappt till attvårda patienterna. Inte minst räcker den inte till att tahand om och ge omvårdnad, visa respekt och samtalamed patienterna.Fru talman! Det måste finnas tröst vid sängkanteni vården i . har sagt att uppsäg-ningarna i vården måste stoppas . Vi har föreslagit- jag upprepar - en vårdgaranti som skall införas ,stopp för personaluppsägningarna, mer resurser tillvården och en aktivering av försäkringspengarna. Vivet att det har gett resultat tidigare.Äldreomsorgen är ett område som också diskute-ras nästan . hittar man tidnings-artiklar om vanvård. Det är helt oacceptabelt. Vadtänker regeringen göra åt detta? Människor måstekunna känna en trygghet i att de får en tillräcklig vård,omvårdnad och äldreomsorg.Den här debatten och det jag har sagt kan te sigsom bara ord som flödar ut. Men vi vet i Folkpartietatt det är verkligheten för dem som söker vård i dag.Vi vet att sjukvårdsköerna försvann när Bo Könbergvar sjukvårdsminister. Vi vet att personaluppsäning-arna har varit omfattande under den här regeringspe-rioden. Vi vet att en aktivering av försäkringspengar-na ger resultat, en bättre och snabbare rehabiliteringtrots att socialdemokraterna gått emot det.Fru talman! Människors tilltro till välfärden, om-sorgen och äldreomsorgen är låg. Det är ettallvarligt demokratiskt underskott. Människor måsteveta att de får en värdig vård och omsorg och en ade-kvat vård i . Människors värdighet måste ståhögt på dagordningen även i en krympande ekonomi.Anf. 8 HANS () replik:Fru talman! Det finns mycket i det som det finns anledning att kommentera mentiden är knapp, så jag skall hålla mig till handikapp-frågorna. Där måste jag vädja om en mer nyanseraddebatt om hur saker och ting står till. I assistansfråganhävdar att vi undergräver de funktions-hindrades situation. I den budget som den borgerligaregeringen lade fram var assistansersättningen på 2,5miljarder. Vi socialdemokrater har lyckats att utökaden ramen till ca 7 miljarder . Om någon-ting är en utveckling och en framgång måste det varadetta.Anf. 9 () replik:Fru talman! Runt om i oroar man sig varjedag bland handikappade för sin vardagssituation. Designaler som getts om förändringar och prövningen avassistentfrågan på försäkringskassenivå gör att manbörjat pröva vartenda ärende på försäkringskassan.Det är så i verkligheten att flera handikappade har fåtten sämre situation. Man har fått färre assistenttimmar,man känner att schablonersättningarna i det förslagsom ni lagt fram inte är bra. Man känner oro för inte skall få heltäckande assistans om man behö-ver det. Så är verkligheten. Jag talar utifrån verklighe-ten, inte från ett organisatoriskt administrativt system.Anf. 10 HANS () replik:Fru talman! Det är lätt att inse att många männi-skor, inte bara personer med funktionshinder, är oro-ade över framtiden. Samhällsekonomin har varit ikaos. Vi har varit oerhört illa ute. De grupper sombehöver samhället bäst drabbas då mest.Kvar står det faktum att den socialdemokratiskaregeringen trots den ekonomiska krisen lyckats att tafram pengar, inte lånade pengar utan egna pengar,som räcker till att bygga ut assistansersättningen näs-tan tredubbelt i förhållande till den ursprungliga mo-dellen. Talet om att det är färre timmar och färremänniskor som har assistansersättning är fullständigtfelaktigt. Det är fler människor och fler timmar.Anf. 11 () replik:Fru talman! Men det som säger kanväl inte vara med sanningen överensstämmande. Vadär skälet till att man omprövar assistansersättningarnaute på försäkringskassorna? Jo, direktiven är sådanaatt man skall göra en snävare bedömning när det gäl-ler assistansersättningarna. Man skall genomförabesparingar och förändringar.Det har ju lagts en död hand över handikappoliti-ken och debatten om den. Signalerna har varit otydli-ga. Jag har en helt annan uppfattning. Jag anser attregeringen har tafsat på de reformer som har varitviktigast för de allra svagaste i samhället. Det vore det värdigaste som mankunde göra.Anf. 12 () replik:Fru talman! Jag skall säga något om vårdgarantin.Jag förutsätter att inte är obekant medatt vi har haft ekonomiskabekymmer. Ekonomin har ett starkt samband medmöjligheterna att kunna utföra bra och tillräckligtmycket vård.Den gamla vårdgarantin som rörde ett antal utpe-kade diagnoser var i och för sig bra. Så länge somman sköt till mer pengar kunde köerna betas av.När den av den borgerliga regeringen tillsatta kom fram till att denna vårdga-ranti inte stämde överens med Prioriteringsutredning-ens slutsatser beslutade sig den nuvarande regeringenför att lyssna på detta och ändrade vårdgarantin. 13 () replik:Fru talman! Jag är väl medveten om att det harsaknats pengar. Vi från har föreslagit hurman skulle kunna finansiera en förkortning av köerna.Vi sade: Använd er av de försäkringspengar som finnsi dag! Se till att använda passiva försäkringspengar!Fortsätt att driva de FINSAM-projekt som har varit sålyckosamma runt om i ! På det sättet får mantillbaka pengar till vården.Vi från har aldrig någonsin sagt attvårdgarantin inte är ett viktigt instrument för att sättapatienten i centrum, för att visa att vården är till förpatienten och för att se till att människor inte skallbehöva stå i kö , bli ännu sjukare ochvara utsatta för större lidande.Anf. 14 () replik:Fru talman! I den här repliken var överens med hur det ser ut i verkligheten, att detfinns svårigheter. Det är viktigt att man inte har envårdgaranti som utpekar vissa grupper. prioriterade också andra grupper väldigthögt, nämligen de kroniskt sjuka och de som behövervård i livets slutskede, dvs. de som inte han höja sinaröster för att få vård.Vi är i färd med att arbeta för en generell vård-garanti, och jag tror att man kan se framtiden an medtillförsikt.Anf. 15 ():Fru talman! I går avhandlade vi ekonomiska frå-gor och arbetsmarknadsfrågor. skall vi ägna ossåt andra allvarliga frågor. Vi skall diskutera det socia-la kontot.Med viss tillfredsställelse kunde statsministernkonstatera att ekonomin och statsbudgeten är i balans.Till viss del har han naturligtvis rätt. Inkomster ochutgifter går ihop i statens budget. Företagen görstora vinster och de rikas förmögenheter ökar stadigt.Varje år produceras stora överskott i den svenskaekonomin.