prot · GL0964 · 1998-02-10 00:00:00 — Det är ju, vill jag tillägga, fak-tiskt nu och inom en mycket nära framtid som de härmänniskorna måste bestämma sig för om de skall bokvar där de är och försöka förverkliga sina idéer ellerom de skall flytta.Det är naturligtvis bra med ett IT-värdshus i Ble-kinges tätorter, men det skulle sannerligen behövasIT-värdshus eller distansarbetscentraler på många hållockså i glesbygd. Det är bra att följa upp och utvärde-ra projekt, men det räcker inte när nu befolkningsut-vecklingen är som den är. Glesbygden är i behov avsignaler om att man satsar på IT även där, och designalerna behövs nu.SUNET och Publicom har tecknat ett avtalsom ger huvudbibliotek, länsbibliotek och länsmuseeren ny möjlighet att skaffa sig uppkoppling till Inter-net. Det innebär att de berörda får en fast förbindelsesom staten betalar under förutsättning att hu-vudmannen, som i regel är kommun eller landsting,tar på sig kostnaden . Kan kom-munikationsministern tänka sig att göra något liknan-de för glesbygdskommunernas distansarbetscentraleroch i så fall inom en mycket snar framtid? Med ettliknande stöd kan sektorsgränser rivas och befintligaresurser i skolor och datortek utnyttjas även av före-tagare och allmänhet.Det är obegripligt att vårt krav på att ISDN ellermotsvarande skall ingå i basutbudet avfärdas med attdet kommer en ny bredbandsteknik, som skall varafärdigutbyggd . Inte ens utbyggnaden av AXE-systemet lyckades ju klara inom den tidsperiodsom var sagt. Bedömer verkligen ministern att det gårsnabbare att höja överföringshastigheterna till slut-kund i ett rikstäckande perspektiv om man använderen annan teknik än ISDN? Vilken teknik är det i såfall? Såvitt jag vet är den enda nu befintliga tekniskalösningen ISDN, och vi måste ju faktiskt hanteradagens problem med den teknik vi har i dag.Anf. 10 Kommunikationsminister ():Fru talman! Jag delar oroöver den obalans vi nu kan se vad gäller arbetsplatseroch hur människor nu avfolkar vissa områden i landetmedan tillväxten sker på ett väldigt litet antal orter.Inom det område som jag har ansvar för - det handlardels om de fysiska kommunikationerna, dels om in-formationsvägarna - finns det naturligtvis fortfarandestora brister i landet. är ett långt och påmånga sätt kommunikationsmässigt svårbemästratland. Det kommer vi inte från. Poängen med den nyainformationstekniken är att man kan komma ifrån dehär avståndshandikappen. Därför är Telias nu pågå-ende utbyggnad av bredbandstekniken viktig.Men det räcker inte, och vi kommer därför både iden regionalpolitiska propositionen och i vårproposi-tionen att komma med ytterligare insatser. Mycketkan ske på marknadsbasis, på kommersiell basis, mendet behövs också samhälleligt stöd. Jag är tyvärr för-hindrad att just nu diskutera de förslagen, men be-redningsarbetet pågår, och jag är säker på att vi såsmåningom kommer att finna varandra i den diskus-sionen.Kerstin Warnerbring talade om ISDN eller andrajämförbara tekniker. Det är bra. Vi måste när vi disku-terar det här vara teknikneutrala från samhällets sida.Teknikutvecklingen går så fort att det som för ett ochett halvt eller kanske var den senastetekniken - då var ISDN det bästa man kunde få - nu imånga sammanhang redan är litet gammalmodigt. Vikan prata om kabelutbyggnad, vi kan prata om ADSL,och vi kan också prata om satellitutbyggnad. Tekni-ken går som sagt fort framåt, men samhällets stödmåste vara teknikneutralt. Också på den punktenkommer vi att återkomma med ytterligare förslag,både i den regionalpolitiska propositionen och i vår-propositionen.Anf. 11 ():Fru talman! Jag noterar att jag inte får något svarpå min fråga om distansarbetscentraler. Om intekommunikationsministern tänker svara på den hoppasjag i allra högsta grad att det är något som finns inba-kat i den regionalpolitiska propositionen som skallkomma - ministern sade ju att det senare kommerförslag som hon inte kan tala om här i dag.Ministern sade också att ISDN inte är den endateknik som finns, utan att det nu pågår utbyggnad avden s.k. bredbandstekniken. Detta är i hög grad ensanning med modifikation. ADSL-tekniken, dvs.bredbandstekniken, är nämligen fortfarande bara påförsöksstadiet. Det innebär att vi över huvud taget intekan vara säkra på att den utbyggnaden kan bli rik-stäckande ens . Vad gällersatellitöverföring har t.ex. uttalat attdet är en alldeles på tok för kostbar investering för attden skall kunna utnyttjas på mycket lång tid framöveri . Med andra ord är det fortfarande så att denenda lösningen är ISDN, som finns i dag.Ministern säger att samhället inte skall stödja enviss teknik. Det stämmer inte. Att vi kräver enhetstaxaför ISDN handlar inte om att stödja, utan det här ärfaktiskt ett nollsummespel. Det handlar helt enkelt omatt utjämna kostnaderna över alla som blir anslutna tillISDN.För närvarande finns knappt tusen orter där an-slutning kan ske till listpriset per abonne-mang. Utanför de större orterna gäller of-fert. Kostnaderna för ett abonnemang förhandlas framvid varje enskilt anslutningstillfälle och kan varierafrån listpriset, alltså , ända . I glesbygden finns exempel på attkostnaden för en ISDN-installation närmat sig halv-miljonersbelopp. Detta har alldelesnyligen konstaterat.När vi alla är överens om att den här fina teknikenskall finnas som verktyg för utvecklingen även i gles-bygden är det inte rimligt att vi inte kan se till att viför det första får enhetstaxa och att det för det andrainkluderas i basutbudet. Vi kan inte avvakta i ytterli-gare innan vi tillgodoser de presumtiva småföre-tagarna och arbetsgivarna som kan skapa jobb i gles-bygd och på landsbygd genom att förse dem med denhär moderna tekniken.Anf. 12 Kommunikationsminister ():Fru talman! Vi är överens om ganska mycket,dock inte att ISDN skulle vara den enda lösningen.Jag skulle vilja använda det franska exemplet Minitelsom ett argument för att jag inte tror på en ensidigsatsning på ISDN-lösningen.I har man satsat mycket stort på en ut-byggnad av Minitel, vilket sedan har gjort att man intehar kommit vidare med utvecklingen. De är duktigapå Minitel men har fastnat där, fastän tekniken hargått vidare. De är t.ex. i väldig liten omfattninguppkopplade till Internet. Det är ett bra exempel påhur farligt det faktiskt kan vara för utvecklingen attlåsa fast sig vid en teknik.Som jag ser det handlar det inte om en enhetstaxai första hand, utan det handlar om att vi ger resurserså att man kan få tillgång till den bästa tekniken oav-sett var man bor i landet. Då handlar det också om attvara pådrivande för att komma fram med den bästatekniken. En enhetstaxa är inte lösningen, utan dethandlar om tillgången.När det blir så dyrt med ISDN som ärdet kanske ADSL, fibertekniken eller kanske t.o.m.satellit som är den bästa lösningen. Jag tycker att detockså är ett exempel på att det är farligt att låsa uppsig vid just den här tekniken.När det gäller distansarbetscentraler är det natur-ligtvis en fråga om att infrastrukturen skall vara sam-hällets ansvar. Men den saken återkommer vi till ipropositionsarbetet.Anf. 13 ():Fru talman! Jag ber om ursäkt, men min hals harinte varit vad den borde vara på de senaste två veck-orna. Jag skall försöka klara det ändå.Det ena kan ändå inte utesluta det andra, kommu-nikationsministern. Att , när den enda teknik somfinns är ISDN, verkligen se till att alla kan få del avden tekniken till samma rättvisa kostnad även om manbor i glesbygd måste vara absolut nödvändigt. Omman inför detta med enhetstaxa och att det skall finnasi basutbudet men skriver ISDN eller motsvarande,utesluter det ju absolut inte att man kan övergå till dennya, bättre och förhoppningsvis billigare tekniken närden kommer.Kommunikationsministern hänvisar till trafikut-skottets betänkande nr 5 1996/97. Där står det att -93års definition av telefonitjänst fortfarande står sig ochväl uppfyller konsumentens behov. I den föränderligavärld vi lever i, i synnerhet då det gäller datakommu-nikation, tror jag inte att så många är beredda att hållamed om det uttalandet . I trafikutskottets be-tänkande 1997/98:TU7 har man skärpt tonen ochmenar att den snabba tekniska utvecklingen gör detnödvändigt att fortlöpande se över vilka tjänster somskall ingå i begreppet samhällsomfattande tjänster.En sådan anpassning följer också av det telepoli-tiska målet om att alla, enskilda och myndigheter, ilandets olika delar skall ha tillgång till effektiva tele-kommunikationer. Så är inte fallet . Därför anserjag det nödvändigt att regeringen ser över dethär och ger de olika positiva signaler som behövs föratt också glesbygden skall känna att den har rätt attleva.Anf. 14 Kommunikationsminister ():Fru talman! Låt mig avsluta delen om ISDN ochenhetliga taxor. Jag tycker att man kan fundera så här:Om det kostar 500 000 att bygga ut uppkopplingenmed ISDN till ett småföretag eller ett hushåll, är detkanske bättre att erbjuda dem att få bredband i fiberför dessa pengar i stället. Jag tror att vi får vara väl-digt försiktiga med fixeringen vid ISDN.Översynen av telelagen pågår ju numera ständigt.Det är alldeles rätt som säger attdet är en så snabb utveckling här att det måste mangöra. Det arbetet pågår i Post- och regioch på departementet. Jag är övertygad om att detockså nästa riksdagsår kommer en översyn och juste-ringar av telelagen. Så måste det vara. Jag har självaviserat det i samband med att den senaste översynenkom. Detta är ett ständigt pågående arbete. Det ärnödvändigt.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1997/98:137 om Pos-tens serviceAnf. 15 Kommunikationsminister ():Fru talman! har frågat mig delsvilka åtgärder jag är beredd att vidta för att även fort-sättningsvis garantera en god post- och kassaservicepå landsbygden, dels om jag är beredd att medverkatill att grundläggande post- och kassatjänster kanupphandlas av andra aktörer för att på så vis säkerstäl-la en grundläggande servicenivå samt dels om jag ärberedd att medverka till att utveckla lantbrevbärar-tjänsten till att även kunna omfatta andra tjänster someljest inte kommer de glest befolkade områdena tilldel.Inledningvis vill jag betona att jag, i likhet medSivert , tror att goda kommunikationer -oavsett vilket kommunikationsslag som diskuteras -är en grundförutsättning för möjligheterna till enpositiv utveckling i landet, både ur ett nationellt ochregionalt perspektiv.Vad gäller den rikstäckande post- och kassaservi-cen pågår för tillfället en översyn av statens ansvarinom området. De förslag som lämnades avseendepostservicen i Ds 1997:58, Statens ansvar på post-och betaltjänstområdet, bereds i enlagrådsremiss och en proposition planeras att läggasfram . Beträffande kassa-/betaltjänstenavser regeringen att utreda frågan vidare under året.Enligt förslagen i lagrådsremissen skall statens an-svar för den samhällsomfattande posttjänsten, liksomhittills, vara att alla skall kunna skicka och ta emotadresserade försändelser. Kravet att posttjänsten skallvara av god kvalitet och att det skall finnas möjlighetför alla att få försändelser befordrade till enhetligaoch rimliga priser ligger också fast.Avseende säkerställandet och upphandlingen avpost- respektive kassatjänsten hanteras dessa på olikasätt. Den rikstäckande postservicen säkerställs bl.a.genom det avtal som staten har tecknat med PostenAB. Posten erhåller dock ingen ersättning för dennaservice. Möjligheten att andra operatörer kan stå fördenna service försvåras av det faktum att ingen annanoperatör än Posten har ett rikstäckande brevnät och attinrättandet av en liknande struktur är mycket kost-samt. Posten kommer därför, under överskådlig fram-tid, att vara den operatör som kan tillhandahålla densamhällsomfattande posttjänsten.Den rikstäckande kassa-/betaltjänsten upphandlasoch finansieras via ett anslag på statsbudgeten. Tilldess att den tidigare nämnda utredningen om betal-tjänsten är klar kommer avtalet mellan staten ochPosten att ligga fast.När det gäller en utvecklad lantbrevbärartjänst,där lantbrevbärare även står för annan service, pågårdet som påpekar ett flertal projekt ilandet, i första hand i form av samarbeten mellanPosten och enskilda kommuner. Som exempel kannämnas försök där lantbrevbäraren även utför visskommunal service, t.ex. enklare uppgifter inom hem-tjänsten. Ett annat exempel är att lantbrevbäraren kanerbjuda möjligheter till källsortering även på lands-bygden genom att medföra en specialkonstrueradsläpvagn för returglas och pappersåtervinning.Jag anser att det är mycket positivt med försök utvecklad och samordnad samhällsservice. Beho-vet av denna form av tjänster är däremot väldigt olikai olika delar av landet och lösningarna måste därföranpassas efter lokala förhållanden. Detta är således enfråga som i första hand bör lösas lokalt alternativtregionalt, t.ex. genom samarbete mellan Posten,kommuner och andra intressenter. Även staten, i formav länsstyrelser, har deltagit i vissa projekt. Däremotär statens möjligheter att styra Posten begränsade tillatt i egenskap av ägare ange ramar och riktlinjer ibolagsordningen och i lagstiftning. Särskilda krav kanockså ställas i ägarinstruktioner vid bolagsstämman.Styrelsen och ledningen för bolaget svarar för verk-samhetens inriktning och organisationen av bolaget.Avslutningsvis finns det en möjlighettill utökad postservice från lantbrevbäraren. Dennaservice erbjuds de hushåll där ingen i hushållet harmöjlighet att ta sig till sin brevlåda på grund av åldereller funktionshinder. Behovet upphandlas av Post-och via anslag på statsbudgeten.Anf. 16 ():Fru talman! Först vill jag tacka kommunikations-ministern för svaret. Jag tycker att det i stort varganska positivt. Det gäller speciellt svaret om enkvalitativt god posttjänst, enhetliga och rimliga prisersamt kommunikationsministerns positiva inställningtill en utveckling av lantbrevbärartjänsterna.Fru talman! Det är inte för mycket att säga att det pågår en dramatisk folkomflyttning i vårt land tillmen för utflyttningsområdena och till men för kon-centrationsorterna.När 18 av landets 23 län minskar i invånarantal,när mer än 200 av landets kommuner minskar i folk-mängd, när mitt hemlän, län, enbart under detvå sista åren förlorar 3 200 invånare och när närmare70 % av folkökningen har hamnat i de trestorstadsområdena finns det, menar jag, fog för atttala om en dramatisk folkomflyttning.Det är en folkomflyttning som jag menar är miss-hushållning och resursslöseri med människor, orter,regioner och investeringar. Såväl storstadsområdenasom landsbygden blir koncentrationspolitikens förlo-rare. Landet som helhet förlorar på denna s.k. utveck-ling, som inte är någon utveckling. Det är snarare enavveckling av resurser, välfärd och framtidsmöjlighe-ter.Alltså måste folkomflyttningen hejdas, stoppasoch vridas åt rätt håll. På samma sätt och med sammabeslutsamhet som målen sattes upp beträffande dennödvändiga budgetsaneringen måste nu målen fast-ställas beträffande den regionala balansen. Det hand-lar inte bara om mål, utan om mål följda av handling,verkställighet, konkreta åtgärder och en aktiv regio-nalpolitik. Alla de möjligheter för tillväxt i hela Sve-rige som i realiteten finns måste tas till vara, utvecklasoch stimuleras.För att klara den regionala utvecklingen måstebl.a. den grundläggande servicen förbättras. Här harstat, riksdag och regering givetvis ett övergripandeansvar. Bl.a. är goda kommunikationer av avgörandebetydelse för näringslivets, regionens och samhälletsutveckling. Den här uppfattningen säger sig kommu-nikationsministern dela. Det är positivt.Tillgången och möjligheten till god post- och kas-saservice, som är och bör vara postens kärnverksam-het, är också en förutsättning för god utveckling ochtillväxt i hela landet. Alla måste garanteras service tillenhetliga priser och rimliga distributionskostnader.Geografiskt differentierad prissättning kan vi inteacceptera, inte heller att annan verksamhet inom Pos-tens område prioriteras på bekostnad av kärnverk-samheten. Min fråga är givetvis: Delar kommunika-tionsministern den uppfattningen?Hälften av landets postkontor har lagts ned. Nuaviseras en nedläggning av ytterligare 1 100 postkon-tor. 56 sorteringsterminaler har åtskilliga miljoner iförlust och bantas till 13. Det har tagit förbrev som skall skickas att komma fram.Landsbygdens folk har ålagts att på mycket godtyck-liga grunder betala extraavgifter för att få del av dengrundläggande post- och kassaservice som alla med-borgare enligt postlagen är berättigade till.Denna diskriminering av landsbygden och lands-bygdsbefolkningen måste upphöra. Det förutsätter jagatt vi är överens om. Delar kommunikationsministernockså den här uppfattningen?Det sammantagna agerandet har inte medverkattill utveckling och regional balans, tvärtom. Det hotaratt påskynda regional orättvisa, obalans och sämreservice. Postens uppgift måste vara en annan, menarjag. Posten måste delta som utvecklare, inte somavvecklare. Jag vill se Posten som regionalpolitisktaktiv aktör. Med ett femtiotal olika bolag och mederfarenhet från omfattande sponsringsverksamhet inteminst utomlands borde Posten ha både resurser ochmöjlighet att aktivt agera för en regionalpolitisk ut-veckling, inte för en regionalpolitisk avveckling.Delar kommunikationsministern den här uppfattning-en? Vad tänker ministern i så fall vidta för åtgärderför att få en utveckling till stånd med Posten som enaktiv regionalpolitisk aktör?Anf. 17 ():Fru talman! Jag tycker att det är bra att den härinterpellationen ställs. När det gäller befolkningsom-flyttning och svårigheter för företag som finns i gles-bygden är det inte bara problem med Posten. Detkanske främst är flygförbindelser, svaga järnvägsför-bindelser och problem med IT-kommunikation. Mensviktande postservice är också en bidragande orsaktill att man kanske inte törs satsa i de här områdena.Befolkningsomflyttningen kommer ju naturligtvisockså att kosta för samhället framöver. Man måstenämligen ta itu med detta med regionalpolitiska medeloch på annat sätt för att möta de problem som obalan-sen mellan regioner kommer att leda till. Därför voredet vettigt att se till att infrastrukturen, bl.a. Posten,fungerar också i glesbygden.Vi har även i fått privata postdistribu-törer. får de, vad jag förstår, också stöd i formav arbetsmarknadsmedel för att komma igång medsina företag. De kan erbjuda ett billigare porto, de kanta emot brev ända fram till och på kväl-len, medan man måste lämna brev eller kl. 18till posten. De har också en relativt god leveranssä-kerhet, även om de inte når alla hushåll. Det här un-dergräver naturligtvis lönsamhet. Det verkarsom om man inte har särskilt stort intresse för att taupp konkurrensen med de nya postbolagen på skar-pen.I kommun har man gått ut med anbud påutdelningen av den kommunala posten till medbor-garna. Det visade sig att det var den privata postbära-ren som lämnade in anbud. När Posten, som skall harikstäckande ansvar, fick frågan varför man inte hadekommit in med anbud visade det sig att man hadeskickat sitt anbud med den egna posten, men det hadeinte kommit fram . Det visar hur pass knackigt detkan fungera . Man är inte på hugget.Det här leder till att man får försämrad lönsamhet.Man får säga upp egen personal. Man pressar denegna personalen hårdare. Det blir mer fel, mer slarv,och folk blir missnöjda över att de kanske får gran-nens post i sin brevlåda.Ett annat problem i glesbygden är att det verkarvara otroligt svårt att få ut gula brevlådor så att mansjälv kan skicka brev. Man måste fara in till en cent-ralort för att lägga på brev. Men det finns ju en lant-brevbärare eller en buss som kör, som rimligen bordekunna åläggas att också tömma brevlådor som satts ut.En brevlåda kan ju rimligen inte kosta så mycket.Postkontoren har varit en social träffpunkt i byg-den, som har inneburit att bygden har haft ett visst liv.När de försvinner är det en brist också i den socialainfrastrukturen.Jag skulle gärna vilja fråga kommunikationsminis-tern om hon är beredd att titta på möjligheterna förPosten att ha samma effektiva brevsortering som deprivata postföretagen har. Då kunde man ta emot brevsent och ändå dela ut dem på förmiddageninom en ort, i stället för att behöva skicka breventiotals mil bort. Kanske får adressaten vänta på brevetuppåt , som nämnde.Anf. 18 ():Fru talman! Interpellant och meddebattörer! Jag tycker attdet här är en oerhört viktig interpellation. Den tar uppnågot som berör väldigt många människor. Det harockså varit en angelägen fråga för mig att själv sättamig in i. Jag vet att den är viktig för väljarna i minvalkrets, och jag har därför försökt att i görligastemån besöka olika delar av Postens verksamhet.Man märker snabbt att det har hänt så oerhörtmycket. Det är väldigt lätt att man som politiker interiktigt följer med i den utveckling som finns i en så-dan här snabbt förändrad verksamhet. Lyssnar man påpersonalen märker man att många är oerhört pressadeav sin arbetssituation. De ger uttryck för att de trivsbra med sina arbetsuppgifter, men situationen somsådan upplevs alltför pressande.Nu står man inför omfattande uppsägningar. Jaghar förståelse för att man då får vidta vissa åtgärder.Men jag har ändå höjt litet på ögonbrynen när avgångsvederlag till personer litet under 40 årmed tanke på åldersstrukturen inom kassapersonalen.Dagens interpellation handlar ju om tillgänglighe-ten. Jag vill ta upp ett par aspekter på tillgänglighet.Vi har här berört olika nya aktörer på brevutdel-ningssidan. Jag har hemomkring kommit i kontaktmed företag som har dykt upp på marknaden men sominte har kunnat fullgöra sitt åtagande. Man har haftproblem med att leverera breven, och man har haftekonomiska besvärligheter.Det här skapar otrygghet. Den som sänder ett brevmåste ju känna sig trygg och veta att det kommer framtill adressaten på ett bra sätt. Jag skulle vilja veta hurman har funderat i den här frågan. Hur skapar vi enstörre trygghet på marknaden? Det får ju inte varanågot lycksökeri.Det finns en annan aspekt på det här. Jag hoppasatt det aldrig skall behöva inträffa, men man måsteändå ha det i beaktande när man stiftar lagar ochregler. Om det skulle uppstå en krissituation har ett avtal med svenska staten. Postenförbinder sig, i enlighet med lagen om skyldighet förnäringsidkare, arbetsmarknadsorganisationer m.fl. attdelta i totalförsvarsplaneringen, att enligt Post- ochtelestyrelsens anvisningar planlägga för totalförsva-rets behov av post- och kassaservice vid höjd bered-skap och krig.I avtalet föreskrivs vidare att mot kost-nadsbaserad ersättning skall utföra beredskapsåtgär-der för totalförsvaret. Någon motsvarande avtalsregle-rad skyldighet föreligger inte för andra postbeford-ringsföretag. Skulle mot förmodan någongång hamna i den här situationen måste man ocksåkunna få posten att fungera på ett tillfredsställandesätt över hela landet. Jag tycker att man måste ta medden här försvarsaspekten när man fastställer hur manskall ha det framöver.Anf. 19 Kommunikationsminister ():Fru talman! Som jag sade i min tidigare diskussionom folkomflyttningen delar jag oron, vilken ocksåSivert ger uttryck för, över att detta kan fåväldigt olyckliga konsekvenser om vi inte lyckasvända utvecklingen. Jag tycker också att vi skall hasamma beslutsamhet och samma konsekvens när detgäller den regionalpolitiska inriktningen som vi harhaft när det gällt budgetsaneringen. Goda kommuni-kationer är väldigt mycket en förutsättning för att manskall kunna bo och arbeta överallt i landet.När det sedan gäller utvecklingen på postområdetvill jag först säga att det har skett en förändring imänniskors beteende, om man uttrycker det så, jäm-fört med hur det var för då vi alla"gick på posten" på ett helt annat sätt. Vi var kunderrent fysiskt på posten. Det är vi inte längre.Att bedöma utvecklingen jämfört med andra län-der är besvärligt. Vi har ingenting att jämföra med. Viär det land som har avmonopoliserat först.