prot · GL09102 · 1998-05-06 00:00:00 — Det är riktigt, , att1976 års fri- och rättighetsreform, lagprövningsrättensinförande i regeringsformen, förlängd valperiod, in-slag av personval, yttrandefrihetsgrundlagen, avskaf-fandet av radio- och TV-monopolet och Europakon-ventionens inkorporering är sådant som lett till för-bättringar av vår svenska regeringsform. Vad har deannars gemensamt? Jo, de har kommit till på moderatinitiativ och har motarbetats av socialdemokraterna ibörjan. Men har socialdemokraternagett med sig.Nu har vi nya bra förslag som vi för fram. Dekommer naturligtvis att föras fram även ,om än kanske i delvis förändrad form. Detta tyckerjag inte har så mycket med galten Särimner att göra.Det föranleder mig snarare att tänka på den gamlalatinska sentensen: Gutta cavat lapidem, non vi sedsaepe cadendo - droppen urholkar stenen, ej genomsin kraft, utan genom att falla ofta.Anf. 97 () re-plik:Fru talman! Det är fantastiskt att det är moderater-na i denna kammare som åstadkommer allt vad gottheter när det gäller att ändra i grundlagarna. Jag trod-de att det skedde efter en utredning där man var ense,att man hade en partiöverenskommelse och gjordeupp.Jag blev litet full i skratt när jag hörde första inlägg, där han sade att det var modera-terna som var pådrivare. Han gick igenom en helallmänpolitisk debatt. Det var socialdemokraternasom tövade och inte gjorde så mycket.Jag trodde att själva essensen i poli-tiska uppfattning var att skynda långsamt, att ha ge-nomtänkta och noggranna lagändringar. Men är ninågon sorts ny modern pusher på oss andra. Det är enny konservativ inriktning. Jag vet inte riktigt om denär med sanningen överensstämmande, fru talman.Anf. 98 () replik:Fru talman! Jag skall inte ta upp tiden med att gåigenom alla de här frågorna. Men jag kan inte minnasatt man har jublat på socialdemokratisk sida t.ex. övertanken på en förlängd valperiod. Inte heller var manfrån början särskilt förtjust i personvalet. Inte var manförtjust i lagprövningsrätten. Inte var man särskiltförtjust i de andra förslagen heller. Men sedan, det ärriktigt, går ni med på utredning. Okej, vi utreder till-sammans. Vi kommer fram till kompromisser, och såsmåningom resulterar det också i en ändring av dengrundlagsstiftning som vi har. Javisst, men ni är litettröga med att räcka ut handen. Jag hoppas att det skallbättra sig.(forts. )AjourneringKammaren beslutade att ajournera för-handlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.9 § (forts.) Fri- och rättighetsfrågor (forts.KU32)Anf. 99 ():Herr talman! Jag skulle vilja ta upp ett krav som vihar i motion K306. Jag vill yrka bifall till det kravetpå en utredning om rätten till liv. Det förekommer ettliknande krav också i en annan motion, men där är detmer direkt. Så jag håller mig till att yrka bifall tilldenna motion.Sedan vill jag också säga att vi stöder reservation6 om åsiktsregistrering. Det skall jag däremot intedröja kvar vid eftersom många redan utförligt har talatom det.Regeringsformen 1 kap. 2 § innehåller en rad mål-sättningsstadganden. De är inte till sin karaktär rätts-ligt bindande föreskrifter som man kan använda somutgångspunkt för rättsliga krav gentemot det allmän-na.Detta betyder inte att de är mindre viktiga. Det vä-sentliga med de här skrivningarna är att ålägga detallmänna att positivt verka för att den ifrågavaranderättigheten skyddas, främjas och i största möjligautsträckning förverkligas. Man kan alltså säga att dehär stadgandena är utformade som ett slags värdeori-entering och att de anger regeringsformens människo-syn även om de inte har direkt rättsliga effekter. Deanger den ram som utgör grunden för samhällsbild-ningen. På så sätt bidrar regeringsformen i etiköver-föringen till medborgarna.Rätten till mänskligt liv är av den karaktären attdet borde åligga det allmänna att positivt verka för attden rättigheten skall skyddas, främjas och i störstamöjliga utsträckning förverkligas.Fri- och rättighetskommittén konstaterade i sittbetänkande SOU 1993:40 att "den mest grundläggan-de av de mänskliga rättigheterna är rätten till liv". Detkan förefalla litet underligt att kommittén trots dettaavvisade tanken på att införa ett stadgande om detta iden svenska grundlagen. Det skulle alltså inte finnasutrymme i svensk grundlag för den viktigaste mänsk-liga rättigheten.Kommittén angav som enda skäl mot ett grund-lagsstadgande att befintlig lagstiftning väl motsvararde krav som kan ställas i en rättsstat. Det kan mankanske säga är ett intressant konstaterande, och mankan fråga vilken lagstiftning det är som åsyftas.Enligt kristdemokratiskt synsätt är inte de härståndpunkterna helt logiskt förenliga. Vi menar att endirekt lagstiftning om rätten till liv rent allmänt intefinns. har vi införlivat konventioner där den äruttryckt, men den finns inte direkt i den svenskagrundlagen. Vi menar att det vore väldigt viktigt atträtten till liv, som är den mest grundläggande mänsk-liga rättigheten, också finns med där.Nu har ju också införlivats,och där framstår detta som en mycket viktig rättighet.Det gör det också i FN:s universella förklaring om demänskliga rättigheterna, såväl som i FN:s internatio-nella konvention om medborgerliga och politiskarättigheter.Det var faktiskt ett antal tunga remissinstansersom stödde en grundlagsfäst rätt till liv. Det var någraremissinstanser som direkt tillstyrkte något av denkristdemokratiska reservantens två alternativ. , ärkebiskopen, och Frikyrkosamråd, Ka-tolska och et . Även and-ra, , Länsrätten i ochKammarrätten, ville ha en utredning om hur manskulle kunna utforma en sådan rättighet i grundlagen.Men regeringens behandling av betänkandet leddeinte till någon åtgärd på det här området.Vi kristdemokrater menar ändå att den mestgrundläggande mänskliga rättigheten, nämligen rättentill liv, bör ingå i regeringsformens värdeorientering.Därför föreslår vi ett tillägg till regeringsformens1 kap. 2 §. Där står nu:"Den offentliga makten skall utövas med respektför alla människors lika värde och för den enskildamänniskans frihet och värdighet. "Där vill vi föra in: "Den offentliga makten skallutövas med respekt för människolivets okränkbarhet,alla människors lika värde och för den enskilda män-niskans frihet och värdighet. "Därför yrkar jag bifall till den här motionens krav.Anf. 100 ():Herr talman! Jag skall be att få yrka avslag påmotionen av den anledningen att Europakonventionensedan den 1 januari 1995 är svensk lag. Enligt kon-ventionens artikel 2 punkt 1 skall envars rätt till livskyddas enligt lag. Det som skall göras är redan gjort.Dessutom säger 2 kap. 4 § i regeringsformen attdödsstraff inte får förekomma. Vi har skrivit på inter-nationella konventioner där det också står att varjemänniska har rätt till liv.Det innebär alltså att det starkaste argumentet tillvarför motionen skall avslås är att problemet är löst.Europakonventionen är svensk lag sedan 1995.Anf. 101 ():Herr talman! Jag vill påpeka att vi kristdemokraterinte är de enda som anser att vi inte har löst proble-met. Det var, som jag påpekade förut, flera tungaremissinstanser som också ansåg att man borde utredadetta ytterligare för att se hur man skall komma fram.Sedan vill jag också påpeka att både och också har velat införa saker ivår grundlag som även finns i Europakonventionen.Jag tycker att det är väldigt viktigt att denna rättblir oerhört stark. Jag vill nämna där eutanasianvänds. Det är något som jag tycker är mycket all-varligt.Det gäller alltså inte bara dödsstraff. Det gällerockså frågan om vi har en skyldighet att skydda en-skildas liv. Jag vill att i fort-sättningen skall tänka över det här.Anf. 102 ():Herr talman! Aktiv dödshjälp är förbjuden enligtsvensk lag. Det är litet orättvist att jämföra Hollandoch eutanasi med vår svenska syn på detta.Vad som är reglerat i regeringsformen är attdödsstraff inte får förekomma. Jag har haft förmånenatt här i kammaren få rösta för att dödsstraff skallförbjudas även i krigstid. Det vore ytterligare ett stegframåt.Anf. 103 ():Herr talman! När det gäller dödsstraff tror jag inteatt vi har olika åsikter. Vi är alla överens om att dettaär väldigt viktigt. Men jag tycker även där att detskulle vara starkare om man i grundlagen tog upp denabsoluta rätten till liv.Jag kan hålla med om att det är bra att dödsstraffinte får förekomma, men vi vet att en opinion kansvänga inom loppet av . Därför menar jag attvi skall ta varning av vad som händer i andra ländersom har detta problem. Dock vill jag säga att det nogär ganska svårt att svänga opinionen på denna punkt iSverige.Jag anser att det är viktigt att vi värnar om livet.Det är viktigt med tanke på hur orättvist det är medrätten till livet.Anf. 104 BO ():Herr talman! Jag ansluter mig till yrkande om avslag på den kristdemokratiskamotionen. Skälet till att jag begärde ordet var att mittnamn nämndes i samband med ett annat ärende somvi har diskuterat i dagens debatt. Jag tycker dock inteatt parallellen är fullständig, i den meningen att jagsjälv i det föregående ärendet, som gällde den negati-va föreningsfriheten, pekade på att det handlar om enkonvention på europeisk nivå som är inkorpo-rerad och att det nya var domstolens tolkning av para-grafen i fråga.Det som har hänt är alltså att en artikel där dennegativa föreningsrätten inte nämns relativt nyligenhar tolkats som att den även avser denna. Jag tycktealltså att mycket i detta fall talade för att klargöradetta i svensk lagstiftning. Jag har inte förespråkat attallting som redan är inkorporerat också måste finnas iden vanliga lagstiftningen.Anf. 105 ():Herr talman! Jag kan helt hålla med om att paral-lellen inte är fullständig, men många av de saker somvi redan har uttryckt i vår grundlag förekommer i dekonventioner som vi har kompletterat med. Det äralltså inte omöjligt att ha samma skrivning både igrundlagen och i konventionerna.Anf. 106 ():Herr talman! Också jag ansluter mig till CatarinaRönnungs yrkande om avslag på motionen. Det ärriktigt att den här skrivningen finns i de internationel-la konventioner som vi har anslutit oss till, men mananar under argumentation faktisktatt abortmotståndarnas bockfot sticker fram doldunder detta krav.Ingen kan hävda att svensk lagstiftning ellersvensk grundlag inte värnar livet. Det gör den. Vadett sådant stadgande om en absolut rätt till liv somman talar om egentligen innebär är ett införande av enhelt ny syn på den rätt till abort som finns i samhället.Anf. 107 ():Herr talman! Vi har som en tänkbar lydelse före-slagit "människolivets okränkbarhet". Det är precissamma formulering som vi har när vi vänder oss tilllärarna och skolan och som de enligt läroplanen skalltillämpa. Jag tror att vi allesammans måste ställa ossbakom begreppet människolivets okränkbarhet.Vad gäller konsekvenserna tycker jag att vi hartagit upp abortfrågan på ett sådant sätt att KennethKvist inte behöver ha farhågor för hur vi skall drivaden. Vi har i motionen också mycket noga påpekat attden aktuella målsättningen inte kan användas för attställa krav på rättssamhället. Jag har nämnt flera olikaexempel. Även när vi kommer till abortfrågan är detväldigt viktigt att vi har klart för oss att det rör sig omett människoliv, men däremot är det ibland så svåraomständigheter att nöd bryter lag. Det är en annanfråga.Det är här fråga om människolivets okränkbarhet,och något annat har vi inte föreslagit. Vi har föreslagiten utredning om detta, där alla har möjlighet att sägasitt.Anf. 108 ():Herr talman! Det är ju bra om det inte finns någrasådana bitankar, men jag fick när gickvidare den misstanke som jag framförde i mitt förrakorta inlägg. Jag är inte helt lugnad om kd:s avsikterpå den här punkten.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )10 § Behandlingen av långtidsdömda, m.m.FöredrogsJustitieutskottets betänkande 1997/98:JuU19Behandlingen av långtidsdömda, m.m. (prop.1997/98:95)Anf. 109 ():Herr talman! betänkande JuU19gäller behandlingen av långtidsdömda, m.m. I betän-kandet finns i sedvanlig ordning en förteckning övermotioner. Vi moderater står för två partimotioner,som alltså är undertecknade av m.fl. Vi harockså en kommittémotion från vår justitiekommittémed som första namn. Det finns ocksåenskilda moderata motionärer som ,, och s. 26-34 i betänkandet finns det tolv moderatareservationer. Det vore frestande att yrka bifall tillsamtliga, men det gör jag inte, av tidsskäl, som vimoderater mycket noga tar hänsyn till. Vi begränsaross till att yrka bifall till reservation nr 1 i betänkan-det på s. 26, rubricerad "En ny lag om verkställighetav fängelsestraff".Vi har, herr talman, upprepade gånger föreslagitatt förslag, som redovisas ibetänkandet SOU 1993:76, borde ersätta nuvarandelag om kriminalvård. Så har dock inte skett, eftersomdenna vår framställan inte har bifallits av regerings-partiet och en majoritet i . Vi känner ossdärför åtminstone tvingade att begränsavåra förslag till delreformer i den nuvarande lagstift-ningen beträffande kriminalvården och dess anstalter.Vi anser att regeringen äntligen bör ta ettsamlat grepp om den viktiga frågan hur en ny verk-ställighetslagstiftning bör utformas för att kunna mötaframtidens krav på kriminalvården. Mot den bakgrun-den är det trots allt glädjande att regeringen nu före-slår att det skall införas en särskild bestämmelse omatt kvinnor som avtjänar fängelsestraff normalt skallplaceras i anstalter eller på avdelningar för enbartkvinnor. Detta förslag överensstämmer väl med dekrav som vi moderater har framfört bl.a. i en motionav moderater delar däremot inte regeringens upp-fattning vad gäller förslaget om att begränsa kriminal-vårdens skyldigheter att underrätta målsägande om attgärningsmännen vistas utanför anstalt. Förslaget frånregeringen innebär att underrättelsen skall fylla ettverkligt behov, dvs. man skall inte meddela dem somkänner sig hotade med mindre än att man i anstaltenhar gjort någon slags bedömning och kommit fram tillatt det finns ett särskilt behov av det.Vi moderater anser att den nuvarande underrättel-seskyldigheten från kriminalvårdsanstalten till deneller dem som kan känna sig hotade skall bestå. Vivill inte luckra upp kravet på att de som känner sighotade också skall känna den trygghet det innebär attha fått veta att vederbörande som utgör ett hot finnsute i mer eller mindre frihet.Vidare konstaterar vi moderater att regeringen intemed ett ord berör det alltmer tilltagande våldet påanstalterna och detta vålds bakomliggande orsaker,vilket är förvånande. Av en färsk rapport från Krimi-nalvårdsstyrelsen framgår det allt hårdare anstaltskli-mat som hänger samman med narkotikans utbreddaanvändning på anstalterna. Jag konstaterar åter attbruket av narkotika har fått en allt större omfattningpå kriminalvårdsanstalter. Detta är naturligtvis mycketalarmerande och oroande.För att förbättra de intagnas möjligheter att verkli-gen utnyttja verkställighetstiden i anstalter på ettmeningsfullt sätt upprepar vi moderater våra förslagom hur fängelserna kan och skall göras drogfria. Vianser att tiden nu är mogen för att överväga inten-sivövervakning med elektronisk kontroll även vidpermissioner och frigång.Vi moderater anser vidare att regeringen snarastbör ta initiativ till en ny verkställighetslagstiftning. Idetta avseende vill jag hänvisa till den utförliga mo-tion som vi väckt med anledning av den propositionsom nu ligger. Vi har också tidigare med hänvisningbl.a. till den stora utredningen som jag har nämnt ochsom kom 1993 framhållit betydelsen av att vi behöveren ny verkställighetslagstiftning. Det var flera remiss-instanser som tillstyrkte förslaget från den statligautredningen.Vi reagerar naturligtvis mot den senfärdighet somuppstår när man inte tar vara på den möjlighet somföreligger och som regeringen sannskyldigt tycks viljaglida förbi, dvs. den möjlighet man har att samla enmajoritet för att åstadkomma en lagstiftning somligger i tiden och som är av behovet påkallad. Vimoderater finner det angeläget att regeringen snarasttar ett samlat grepp om den här frågan. Inte minsttorde utvecklingen i riktning mot flera alternativapåföljdsformer ställa nya krav på verkställighetsreg-lerna.Inriktningen på ett sådant reformarbete bör bl.a.vara att de grundläggande principerna angåendestraffverkställigheten som ladefast även beträffande verkställighet av ungdomsstraffär en angelägenhet av stor vikt. Vi anser att lagstift-ningen om ungdomsstraff bör utformas i anslutningtill arbetet med en ny verkställighetslag. Vi moderaterhar också den uppfattningen att det är en stor peda-gogisk poäng med att benämna en ny straffverkstäl-lighetslagstiftning med ett namn som överensstämmermed lagstiftningens syfte, nämligen att anvisa reglernaför hur verkställigheten av fängelsestraff skall genom-föras. Självfallet anser vi att regeringen skyndsamtbör ta de initiativ som behövs.Vi har i bl.a. den motion som väcktes med anled-ning av propositionen ett betydande avsnitt som dis-ciplinåtgärder även för livstidsdömda. Det borde varanaturligt att också den livstidsdömda brottslingen pånågot sätt skall avhållas från nya straffbara handling-ar. Det skall inte vara som att vederbörande intebehöver riskera någonting även om han - och det ärsom regel endast män - har gjort något som innebärbrott enligt den lagstiftning som gäller för alla andra,även inne i fängelser.Vi har i denna vår motion med anledning av pro-positionen också ett avsnitt om kriminalvårdens un-derrättelseskyldighet gentemot brottsoffer och attdenna underrättelseskyldighet inte får begränsas.Herr talman! Vi har också noga understrukit kra-vet att drogfria anstalter blir ett faktum i större ut-sträckning. Det är alltför få platser tillgängliga fördem som är drogfria. För den skull upprepar vi vårakrav på att möjligheterna till provtagning måste an-vändas i fortsatt stor utsträckning. Personalen påanstalternas olika avdelningar skall göra narkotika-visitationer så ofta som möjligt, och dessa skall gi-vetvis inte ske på regelbundna tider. Urinprov skallvara ofta förekommande.Vidare skall besök kunna kontrolleras så att var-ken den intagne eller besökaren kan överlämna före-mål till den andre eller ha fysisk kontakt. Har uppre-par vi kravet på någon form av glasruta eller annatgenomskinligt material som kan appliceras där denintagne får besök och det finns en risk för att besöka-ren överlämnar narkotika.Vidare kräver vi välutbildade narkotikahundar.Sådana måste i större utsträckning anskaffas till våraanstalter. fick jag i justitieut-skott av våra norska gäster som tillhör motsvarandeutskott i norska veta, och det har säkertflera andra också noterat, att Kriminalvårdsstyrelsensgeneraldirektör aviserat om flernarkotikahundar till den svenska kriminalvården.Dessutom bör regeringen kontinuerligt för riksda-gen redovisa narkotikasituationen på landets fängel-ser. Detta sistnämnda är ett krav från oss moderater.Slutligen, herr talman, hoppas vi att Kriminal-vårdsstyrelsens rapportering skall innebära att vi fårpraktiskt taget löpande information, bl.a. om narkoti-kaläget på fängelserna. Jag är övertygad om att medde insatser som vi moderater föreslår kommer situa-tionen att bli bättre. Man skall inte behöva riskera attbli narkoman om man har gjort sig straffskyldig ochhamnar på ett fängelse där det inte finns utrymme föricke-narkomaner.Anf. 110 vice talman ():Herr talman! Detta betänkande handlar om en heldel saker som berör intagna på våra kriminalvårdsan-stalter men jag skall ägna mig åt en speciell sak. I ochför sig kan jag instämma med föregående talare; detär nödvändigt t.ex. med narkotikafria anstalter. Vi iCenterpartiet står bakom flera reservationer, bl.a. enreservation på nämnda område. Vi har också en delmotionsyrkanden.Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservationnr 15 under mom. 17. Det gäller barn med föräldrar ianstalt. Det är den saken som jag tänker ägna någraminuter åt.I dag när propositioner läggs fram och när förslagpresenteras ute i samhället, liksom när det gäller sta-tistik och beskrivningar av hur samhället ser ut, ärbarnen ofta osynliga. De finns inte med. De lyfts intefram och man fokuserar inte på barnens situationunder olika förhållanden. Man är i stället mycketkoncentrerad på den vuxnes speciella situation. Jumera jag har satt mig in i frågan om fångarnas barn -om man får kalla dem så - desto mera har jag insettvilka ofantliga tragedier som ligger bakom varjefånge, varje intagen, som har barn - tragedier speci-ellt kopplade till barnet men naturligtvis också tillandra anhöriga, och även till den intag-ne själv.I betänkandet hänvisas till att utredning pågår, vil-ket är helt rätt. Utredningen skall vara avslutad den1 december . vet vi att många barn un-der tiden far illa. tas det in ganska många påanstalt. Det är ungefär 14 000 personer som årligentas in på anstalt eller som hamnar i fängelse. Mångaav dem har barn, ibland flera barn.På något sätt måste vi lyfta den diskussionen.Även om utredning pågår tror jag att det är viktigt attgöra det, för de här barnen går i skola t.ex. Det finnsingen beredskap i skolan för att möta barn till fängs-lade personer och för att ta tag i den här problemati-ken i syfte att stötta också barnen. Barnen har ju intebegått någon kriminell handling. De måste få de allrabästa möjligheter att växa upp till personer som intebryter mot lagen. uppstår, både i sam-band med arresteringen och ,situationer som är sådana att barnet aldrig kan hämtasig. I stället hamnar barnet i samma spår och kännersig sviket av samhället.Jag fick tag på en bok, Fångarnas barn, somjournalisten har skrivit. Hon har varit ikontakt med intagna pappor - det är väldigt mycketdet som det handlar om - som har berättat att även dekan sakna sina barn och relationen till dessa. Menkanske är det så att barnen ännu mera saknar en föräl-der.En arrestering kan gå till på följande vis, som enmamma berättar: Det var fruktansvärt. Jag var hög-gravid när polisen stormade in tidigt . Minatvå äldsta pojkar låg och sov. De tog allt; alla saker,alla barnens kläder - allt. Jag fick inte behålla någon-ting, inte ens mitt ofödda barns kläder.Hos de barn som låg och sov och som vaknadeoch upplevde detta sätter sådant här mycket djupaspår. I vårt samhälle har vi ännu inte lärt oss att tasärskild hänsyn till barn och att se hur vi kan undvikaden här sortens traumatiska upplevelser. Även väldigtsmå barn kan fara oerhört illa av att pappan heltplötsligt försvinner ur deras liv. Detta finns beskrivet iboken. En flicka som är satt i sängen omkvällarna och skrek och grät: Var är min pappa? Varär min pappa? efter pappans försvin-nande upprepades detta varenda kväll.Det är klart att den flickan är oerhört påverkad avatt en relation, som för henne var betydelsefull, av-bröts. Ett barn kan inte förstå den typen av händelser.Därför tycker jag att det är viktigt att vi ibland, ävenom utredningar avvaktas, uttalar vissa saker väldigttydligt i våra beslut här i och går före medvärderingar. Det handlar då om hur vi ser på hur sam-hället bör uppföra sig t.ex. gentemot barn.Det gäller exempelvis permissioner. Då ställs viinför en konflikt när det gäller detta med att vararestriktiv med permissioner så att det inte blir återfalloch så att det inte sker otäcka saker igen. ärde barn som inte får träffa en förälder väldigt utsatta.En permission kan ju innebära att barnet kan träffaföräldern under ganska normala betingelser.Det pågår försök ute på anstalterna. Försökengäller att skapa andra sorters miljöer än de små ut-rymmen där man skall vistas i och därman skall trycka på en knapp när man skall gå påtoaletten. För ett barn är sådant kanske en väldigtnegativ upplevelse. Till slut vill inte barnet komma tillanstalten.Hela tiden måste vi göra avvägningar i vårt sam-hälle. Det kan vara fråga om nog så svåra avvägningarmen vi måste vara medvetna om saker och ting näravvägningarna skall göras. Jag tycker att det är bra attdet utreds. Det är alldeles klart så. Det finns ett stortbehov av att frågan lyfts fram och att den diskuterasute i samhället eftersom det trots allt är så många barnsom berörs av detta.