prot · GM0917 · 1998-11-18 00:00:00 — )7 § Tryckfrihetsförordningens och yttrandefri-hetsgrundlagens tillämpningsområden - barnpor-nografifrågan m.m. (vilande grundlagsförslag ochföljdlagstiftning)betänkande 1998/99:KU4Tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrund-lagens tillämpningsområden - barnpornografifrå-gan m.m. (vilande grundlagsförslag och följdlag-stiftning) (prop. 1997/98:43)Anf. 14 ():Fru talman! Få ämnen som har diskuterats i riks-dagen har väckt så mycket känslor och så mångafrågor som barnpornografiärendet. Det har varit ryk-ten om vad som verkligen gäller och om vilka beslutsom fattade i maj.Första gången som frågan om barnpornografi mergenomgripande diskuterades var . Då föreslog en kommitté förbud mot sedlighets-sårande handlingar. Dåvarande justitieminister följdeinte förslagen, utan föreslog att de begränsningar somfanns i lagstiftningen skulle upphävas i den mån deinnebar begränsningar i yttrande- och tryckfriheten.Genom socialdemokraternas ändringar i brottsbalken1970 och i tryckfrihetsförordningen 1971 fick Sverigeen mer liberal sexuallagstiftning än tidigare.I mars 1979 överlämnade den då borgerliga rege-ringen ett förslag till med ändringar ibrottsbalken och i tryckfrihetsförordningen. Dessaförslag innebar att det infördes en bestämmelse ibrottsbalken om straff för dem som i pornografiskabilder skildrar barn och som sprider sådana bilder.Under 1980-talet utpekade medierna vid flera till-fällen som storexportör av barnpornografi.Precis som resulterade dåtidens medierapporte-ring i frågor och interpellationer i riksdagen.Dåvarande justitieminister beto-nade att "man naturligtvis inte kunde utesluta att detförekom spridning av barnpornografi från Sverigemen att uppgifterna om omfattningen måste ses medviss skepsis".År 1988 sände svensk TV en norsk dokumentär-film om utnyttjandet av barn från olika delar av värl-den. Sändningen resulterade i frågor i riksdagen.Justitieminister svarade då att det inteförekom brister i den svenska lagstiftningen. Det varalltså sedan.Sammanfattningsvis kan konstateras att under densocialdemokratiska regeringsperioden 1982-1991vidtogs inte någon lagstiftningsåtgärd mot barnpor-nografi.Den borgerliga regeringen, som tillträdde 1991,fyrfaldigade straffet till fängelse för den somskildrar barn i pornografisk bild med uppsåt att bildensprids. föreslog regeringen en ändring isekretesslagen som innebar att sekretess till skydd förde barn som förekommer på bild införs hos domstol imål om barnpornografibrott.Barnpornografifrågan kom åter - och än mer - ifokus i och med Huddingehärvan 1992 och barnpor-nografihärvan i . Rapporterna ombeslagen var förfärliga, och alla vi som tog del avnyhetsrapporteringen blev djupt berörda och bestörta.Lyckligtvis visade det sig att omfattningen avövergreppen inte hade tillnärmelsevis den storleks-ordning som man från början fick intryck av. undersökte de 1 000 in-spelningarna som hade beslagtagits fannman att filmade övergrepp hade skett i totalt 42 fall.Till helt övervägande del saknade filmerna svenskanknytning. Fyra svenska barn kunde identifieras. Iprincip alla gärningsmän, varav två svenskar, varidentifierade och dömda. Svenskarna dömdes försexualbrott, varför något särskilt åtal för barnporno-grafi aldrig väcktes.Fru talman! Det finns ett starkt samhällsintresseav att öka tryggheten för barn mot sexuella övergreppoch att kunna ingripa mot de kränkningar av barnsom barnpornografibrott innebär. Vilka åtgärder somskall sättas in mot sexualbrott styrs utifrån kriminal-politiska överväganden och synen på behovet av eneffektiv brottsbekämpning och av ett väl fungeranderättsväsende. Under hela förra mandatperioden stodvi moderater i princip ensamma om att hävda nöd-vändigheten av tillräckliga resurser till polisen och tillövriga rättsväsendet. Dessbättre tycks nu även rege-ringen ha insett att detta är en nödvändig åtgärd.Barnpornografifrågan har komplicerats av att denär en grundlagsfråga. Den aktuella sakfrågan har gälltvilken lagteknisk modell som skall väljas för att ge-nomföra kriminaliseringen. Den moderata utgångs-punkten har, i likhet med Barnpornografiutredningensförslag, varit att ingripande mot barnpornografiskvideofilm som åsätts uppgifter om ansvarig utgivare -vilket aldrig har förekommit - skall ske enligtyttrandefrihetsgrundlagens regler. Saknar filmenuppgifter om ansvarig utgivare - det är alltså detvanliga - skall polis och åklagare ingripa vidbrottsmisstanken, som skall prövas utifrån brottsbal-kens regler och i allmän domstol.För barnpornografi som skildras i tryckt bild görvi däremot ingen ändring, utan den kommer alltjämtenligt vårt förslag att omfattas av tryckfrihetsförord-ningens regler. I stället vidgar vi området för konfis-kation och förverkande av barnpornografi. Att vi, tillskillnad från regeringen och riksdagsmajoriteten, låterbarnpornografibrottet stå kvar i tryckfrihetsförord-ningen innebär inte att barnpornografi eller pedofilerskyddas av grundlagen, utan vad som skyddas är densärskilda ordning som gäller för ingripande vid miss-tanke om tryckfrihetsbrott och som säger att ingri-pande mot yttranden skall ske med stor försiktighetför att inte i onödan hämma nyhetsrapporteringeneller den fria debatten.Till skillnad från regeringen och riksdagsmajori-teten utesluter inte vi att det även tyvärrkan komma att behövas opinionsarbete, nyhetsför-medling och debatt mot barnpornografi. Därför har vivalt att bevara tryckfriheten intakt. Vi gör alltså inteavkall på censurförbudet eller meddelarfriheten, ano-nymitetsskyddet, källskyddet eller principen om en-samansvar för den ansvarige utgivaren. För mig är detsvårt att tänka att journalister kan kommaatt behöva röja identiteten på den person som vänt sigtill redaktioner för att lämna tips om barnpornogra-fibrott. Det kan alltså bli följden om majoritetensförslag när det gäller det vilande grundlagsförslagetgår igenom. Det skulle, såvitt jag förstår, hämmajournalisters möjlighet att bilda opinion och därmedförsvåra arbetet mot barnpornografi.Ytterligare exempel på oklarheter med det nu vi-lande förslaget uppdagades i samband med KU:sutfrågning . Jag ställde då den hypotetiskafrågan vad som skulle hända om jag satt vid köksbor-det hemma i och läste och tidningen av någon anledning innehöll enbarnpornografisk bild. Ingen kunde svara på denfrågan. Nästa led i frågan gällde huruvida jag sominnehavare av det enskilda tidningsexemplaret skullegöra mig skyldig till olagligt innehav eller, om jagslängde tidningen i högen till pappersinsamlingen,skulle göra mig skyldig till spridande av barnporno-grafi. Bortsett från departementstjänstemannens re-kommendation att det nog var säkrast att snabbtslänga tidningen i soppåsen förblev även denna frågaobesvarad. Det borde stå klart för oss alla att ett för-slag till en grundlagsändring som före ikraftträdandetinte kan ge svar på sådana principiellt viktiga frågorinte borde få genomföras över huvud taget.Fru talman! Trots den stora förvirring som råderom innehållet i och konsekvenserna av det grundlags-förslag som skall besluta om finns detnågonstans i denna villervalla ändå skäl att vara tack-sam. Jag är t.ex. mycket glad över att det hastverk tilllagstiftning som KU tog fram aldrig komså långt att det genomfördes. Jag är dessutom upprik-tigt lättad över att kunde samlaskring det moderata förslaget och behålla försvarlig-hetsrekvisitet, i stället för att ställa upp på regeringensbetydligt mer restriktiva reglering av det straffriainnehavet. återstår bara en önskan om att riksdagoch regering måtte tänka om och inse att en utdefinie-ring av barnpornografibrottet ur tryckfrihetsförord-ningen inte är rätt väg att gå om ambitionen är att påbästa sätt stärka skyddet för barnen.Jag sade i den förra debatten att Lagrådet och ju-rister inte alltid är övertydliga, men i detta fall var deentydiga. Lagrådet skrev om detta förslag, som vi nukanske håller på att genomföra, att det är "ett förstafullständigt genombrott av grundläggande principersom kännetecknar den svenska tryckfri-hetslagstiftningen, nämligen förbuden mot censur ochhindrande åtgärder, meddelarskyddet och anonymi-tetsskyddet".Jag tycker att även kommande generationer ärförtjänta av att få växa upp i ett samhälle som skonatsfrån omotiverat drastiska inskränkningar i tryckfri-heten och som dessutom minskar möjligheterna attbeivra barnpornografi kommande år.Jag yrkar bifall till reservationen.Anf. 15 (s):Fru talman! Vi är många som tycker att den 13maj var en stor och viktig dag här i kammaren.Mångas fleråriga kamp och engagemang i barnporno-grafifrågan resulterade i en stor uppslutning och i , om än inte total, enighet då förstagången antog det vilande grundlagsförslaget. Debat-ten hade över 100 inlägg, anföranden och repli-ker, och den tog en hel dag i anspråk.Inger gav en historisk tillbakablick, och tilldet kan jag bara säga att frågan om barnpornografihar varit föremål för behandling i kammaren mångagånger. Om man läser gamla protokoll ser man huroerhört starkt engagemanget från folkvaldahar varit och är i den här frågan.Konstitutionsutskottets majoritet tillstyrker attriksdagen slutligt antar grundlagsförslaget och försla-gen om följdlagstiftning i betänkandet KU4. Med ettsådant riksdagsbeslut kommer en ny lagstiftning attgälla från . Det har varit en långväg till beslutet, full av juridiska teknikaliteter ochavvägningar.Fru talman! Med den utgångspunkt som konstitu-tionsutskottet givetvis har, att grundlagarna är hörn-stenar i den svenska rättsordningen, är det givet attdet krävs tungt vägande skäl när ingrepp görs i gamlagrundlagsprinciper. Barnpornografibrottet och alltsom har med det att göra lyfts ur grundlagarnastillämpningsområde. bestämmelservidgas och omfattar i princip all befattning med barn-pornografi.Genom en utdefiniering från grundlagarna lämnasde i övrigt intakta, vilket väl är en fördel och vilketfaktiskt också Lagrådet med all önskvärd tydlighetframförde i sitt yttrande. Att krångla till yttrande- ochtryckfrihetsgrundlagstiftningen ytterligare, som Mo-deraternas förslag skulle innebära när de vill gå inoch göra andra justeringar och tillämpningar, villeLagrådet inte förorda.Det sägs att det är ett principgenombrott, samti-digt som varnande fingrar höjs. Det är en inskränk-ning i tryck- och yttrandefriheten. I regeringens ochutskottsmajoritetens förslag har skyddet för barnenfått väga tyngst.Fru talman! Justitieministern sade så här i sitt an-förande : "Grundlagarna får inte fjärma sig fråndet som flertalet människors rättsmedvetande kräver.Det får inte vara så att grundlagarna framstår som attde hindrar insatser mot kriminalitet eller fullständigtförkastliga beteenden. En sådan utveckling är farlig.Den riskerar att undergräva legitimiteten inte bara fördet tryck- och yttrandefrihetsrättsliga systemet utanför hela vårt konstitutionella system. "Fru talman! Jag tycker att justitieministern i denformuleringen beskriver vad alla våra övervägandenoch sammanvägningar kom att handla om. Detär skyddet för barnen som väger tyngst. Det handlarom vårt ansvar för och vår skyldighet mot barnen ochvuxensamhällets ansvar att göra allt för att minskariskerna för att barn kränks och utnyttjas sexuellt.En fråga som har debatterats mycket är också dens.k. smittorisken, dvs. att har man en gång gett sig påoch lyft ur ett område från grundlagsskyddet har manöppnat vägen. I sitt betänkande har KU argumenteratstarkt för att beskriva just skyddet för barnen i denhär situationen. Det handlar om barnets utsatthet ochskyddsbehov. Med allt som har sagts och skrivits iden här frågan om smittoeffekterna borde inte någonkunna läsa in eller tolka att vägen är öppen - tvärtom.Till sist, fru talman. Det försvarlighetsrekvisitsom ett enigt utskott föreslår säger att ansvar inteskall dömas om en gärning med hänsyn till omstän-digheterna är försvarlig. Utskottet delar regeringensbedömning av att det visst finns ett behov av ett be-gränsat straffritt område. I debatten och hos remissin-stanserna har också de flesta utgått ifrån att ett straff-ritt utrymme skall finnas som ger möjlighet för enseriös och sund opinionsbildning i kampen mot barn-pornografi. Det är syftet med befattningen som skallbestämma om det är försvarligt. Det ställs krav på varoch en, också på journalister, organisationer ochforskare.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets hem-ställan att slutligt antar förslaget i betän-kandet KU4. Jag yrkar avslag på reservationen.Anf. 16 () replik:Fru talman! För det första vill jag säga att jagtycker att det är glädjande att debatten nu har hamnatpå en sansad nivå. Vi är alla överens om att det bar-nens utsatthet och barnens skyddsbehov som vi skallvärna. Det är vägen dit som ser litet olika ut för oss.Lagrådet var väldigt tydligt när det talade om attdetta är ett principgenombrott och att smittoriskeninte får negligeras. Om man tittar på skillnaden mel-lan de två förslag som föreligger innebär majori-tetens förslag att man kan sätta en prislapp på innehavav barnpornografi, och det kan man inte med detförslag som vi moderater lägger fram.Jag skulle vilja fråga hurmånga gånger det har hänt att någon har blivit fälldför innehav av barnpornografi utan att bli fälld försexuella övergrepp på barn. Jag kan svara på denfrågan själv eftersom jag har frågat, och det har intehänt. Har man blivit fälld för innehav av barnporno-grafi har man också blivit fälld för ett sexualbrott somhänger ihop med detta innehav.Det man förlorar med majoritetens förslag är journalisters möjlighet attfortsätta att bilda opinion. Jag kan ge ett exempel.Om en arbetstagare upptäcker att hans chef inneharbarnpornografi skulle han, med dagens regelverk,kunna gå till en journalist eller till polisen och tala omatt så här förhåller det sig, och de kan undersöka dettainnehav. Med det förslag som eventuellt kommer attgälla efter undrar jag om någon vågarställa upp i ett sådant sammanhang eftersom medde-larfriheten försvinner. Journalisters och andra opini-onsbildare möjligheter att arbeta förminskas. Dettycker jag är tragiskt.Anf. 17 (s) replik:Fru talman! återkommer i den här de-batten till samma frågor som fördes fram i debatten ivåras. Jag trodde att mellan riks-dagens beslut i grundlagsfrågor skulle användas föratt eventuellt nya spörsmål eller argument skullekomma . Det är ju en av poängerna med att ettval skall ske innan grundlagsbeslut kan fattas.Inger ställde samma fråga om medde-larskyddet till justitieministern i den förra debatten ivåras. Justitieministerns svar var då det som jag ocksåkan ge, nämligen att det inte är några trovärdiga ar-gument som förs fram av . Eventuellanegativa effekter av att t.ex. meddelarskyddet i vissmån försvinner innebär att pressen möjligtvis gårmiste om ett visst material, nämligen sådant somöverlämnats av någon vars eget innehav är straffbart.Detta var ministerns argumentation, och jag upp-repar den. Meddelarskyddet när det gäller uppgifterom barnpornografi, tips av olika slag, gäller ävenfortsättningsvis.Anf. 18 () replik:Fru talman! Då undrar jag i vilket lagrum det står.Meddelarskyddet hör till grundlagen och finns, såvittjag vet, inte i bestämmelser.Skälet till att jag ställer den här och liknande frå-gor igen är att jag under debatten inte fann attdet kom bärande svar från regeringsföreträdarna. Jaghoppades att de skulle ha tänkt ut lite bättre svar un-der sommaruppehållet.Anf. 19 (s) replik:Fru talman! Jag är rädd för att somModeraternas företrädare inte under överskådlig tidkommer att bli nöjd med det svar som vi levererar.De har valt en annan lagteknisk modell. Det är enmodell som vi anser inte är heltäckande. Vi har vidgatbrottet till att omfatta all befattning med och innehavav barnpornografi. Det ryms inte i ochModeraternas stencilmodell.Anf. 20 ():Fru talman! Det är utomordentligt glädjande att vinu diskuterar den här frågan och att samtliga somyttrar sig i riksdag gör det med barnensbästa som utgångspunkt.Vi lever dock i en värld där barnens bästa verkli-gen inte är för handen, vilket jag också påpekade närfrågan diskuterades förra gången. Tiotusentals barndör till följd av undernäring och svält. Barnutnyttjas å det grövsta. Vi ser också att barn utnyttjassexuellt och utsätts för övergrepp.Barnen är vår framtid, och vi måste värna barnen.Därför har detta med barnpornografi blivit en viktigfråga när det gäller att försvara barnens rättigheter.De lagstiftningstekniska problemen har varit bety-dande. Det gäller att göra det möjligt att föra ett upp-lysningsarbete, om man så vill en medial kamp motbarnpornografi, som man inte ger en endamöjlighet för någon att krypa bakom någon paragrafför att försvara ett sexuellt utnyttjande av barn.Frågan har, som tidigare nämnts här i debatten,hanterats än hit än dit. Olika lösningar har diskuterats.Till slut har det dock varit nödvändigt att försöka nåen samling kring en lösning. Den lösning som nuförordas, där vi utmönstrar barnpornografibegreppetur yttrandefrihetsgrundlagen och tryckfrihetsförord-ningen, tycker jag är bra på många sätt. Vi har - detvill jag betona - blivit bifallna av utskottsmajoritetenvad gäller vår motion. Den krävde ett annat försvar-lighetsrekvisit än det regeringen ursprungligen hade.Vi är mycket glada för det.Samtidigt får den här lagen en särprägel. Reglerlyfts över till . Det ger en skarp var-ningslampa för de journalister som skall befatta sigmed materialet. De måste verkligen ett par gångertänka över detta, så att de inte använder material i ettspekulativt eller för barn kränkande syfte utan använ-der det för att bekämpa barnporren som sådan när defår material i händerna.Jag tror inte att någon åklagare i det här landetskulle sätta dit en människa som tipsar en chef, somInger var orolig för. Jag tror att man skullehälsa det med tillfredsställelse.Vi får nu en lagstiftning som tydligt markerar attdet här har en särskild valör. Det gör att jag tror att vihar nått den kanske bästa lösningen. Men självfalletmåste och inte minst konstitutionsutskottetfölja utvecklingen på området. Självfallet skall vivårda tryckfrihetsförordningen och se till att detta inteinnebär några smittoeffekter, dvs. att man spiller överoch utmönstrar också annat tryckfrihetsskydd tillannan lagstiftning.Skyddet av barn är någonting unikt. Det har ocksårättsliga experter sagt inför de utfrågningar som KUhar haft med dem. Man markerar den unika ställning-en för barnen i samhället och brottets unika karaktär.Detta gör att en sådan lösning som KU:s majoritetförordar inte bara är försvarlig utan så vitt vi kan sejust nu den starkast tänkbara.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till hem-ställan i KU:s betänkande nr 4.Anf. 21 () replik:Fru talman! Jag vill bara ge en kommentar. Med-delarfriheten är någonting unikt för , jämförtmed många andra länder. I alla andra sammanhang,praktiskt taget, är det något som vi alla brukar uttalavår stora tacksamhet för. Då är det lite konstigt atthöra säga: Jag tror inte att en åklagareskulle bry sig om ifall man hanterade meddelarfrihe-ten eller ej.Anf. 22 () replik:Fru talman! Det är bra att vi är för meddelarfrihe-ten. Jag har dragit den slutsatsen att det verkliga hotetmot meddelarfriheten, nämligen EU, borde vi haundvikit att gå med i.Rättsväsendet är inte en samling sterila paragra-fryttare. Ser man till syftet med en handling, t.ex. attnågon har kommit på någon med brottslig aktivitetoch går med ett material till en journalist, så är veder-börande skyddad. Vederbörande kommer inte attställas till svars för denna handling.Dessutom har vi detta försvarlighetsrekvisit. Detfinns visserligen inte i grundlagen, och det kan visäga är en innovation. Men det ger ändå ett skydd förden som vill använda sin position på en redaktion föratt bekämpa barnpornografi. Jag tycker att det ärutomordentligt viktigt att så blev fallet, och vi harvarit eniga, och jag, om att så skulle blifallet.Anf. 23 () replik:Fru talman! Lagstiftningen används inte utifrånjesuitiska grunder att ändamålen medlen, utanlagstiftningen är generellt skriven. Jag är därför litetveksam när det gäller analys av hurden kommer att hanteras.Jag tycker dessutom att det låter som om grundla-gen, meddelarskyddet eller andra komponenter igrundlagen inte är skrivna för barns bästa. Mengrundlagarna skiljer faktiskt inte på barn och vuxna.Meddelarskyddet är en viktig komponent också närdet gäller barns bästa.Anf. 24 () replik:Fru talman! I en allmän mening har . Det är klart att också yttrandefrihet, medde-larskydd och tryckfrihet är skrivna för barns bästa.Men när det gäller just kampen mot ett av de meravidriga brott som kan förstöra ett barns liv för restenav barnets levnad, nämligen att utsätta barn för sexu-ella övergrepp i form av t.ex. barnpornografi, är detutomordentligt viktigt att samhället markerar myckethårt. Det är en unik sak - dessbättre kanske inte såvanlig - där det markeras starkt att detta icke är ac-ceptabelt. Att spekulera i sexuella bilder riktade motbarn är icke acceptabelt. Det kan under inga omstän-digheter ha något rättsligt skydd i detta samhälle. Dåsätter vi barnens främsta först.Jag menar att vi har försökt att hitta en lösning,och då får vi godta den lösningen . Skulle det visasig att varningsord som är berättigade och som vi fårfölja noggrant, om smittoeffekter och annat, skulleäga riktighet måste vi naturligtvis diskutera och för-söka finna andra juridiska lösningar. Men för tillfälletär detta den bästa tänkbara lösningen.Anf. 25 ():Fru talman! Det betänkande som vi nu diskuterarhandlar om att skapa effektiva instrument för att be-kämpa barnpornografi. Jag vill därför passa på atttacka alla barnrättsorganisationer som långsiktigt,envist och målmedvetet arbetat för en effektiv lag-stiftning som står på barnens sida.I dag kan vi se att detta arbete ger resultat. En delkritiker har i den allmänna debatten kallat det hela förmoralisk panik. Dessa kritiker har inte förstått inne-börden av vare sig ordet moralisk eller ordet panik.Ibland talas det om medborgarnas maktlöshet ochderas svårigheter att påverka beslutsprocessen blandpolitikerna. Men de insatser som barnrättsorganisa-tionerna och många enskilda har gjort i denna frågavisar att en medveten opinionsbildning faktiskt lönarsig. Genom dagens beslut tar vi ett viktigt steg i kam-pen mot de vidrigheter som barnpornografiinnebär.Fru talman! Huvudskälet för att ingripanden skallske mot olika befattningar med barnpornografi är attskydda barnets personliga värdighet. Barnet har förstutsatts för ett sexuellt övergrepp. När ett sådant över-grepp har dokumenterats på ett visuellt sätt, alltsågenom foto eller film, är själva dokumentationen i sigen form av kränkning av den personliga värdigheten.När man återanvänder sådan dokumentation blir deten fortgående kränkning, en stöld av barnets person-liga mänskliga värdighet.Det är dessa utgångspunkter som varit drivkrafteri mitt och arbete för en heltäck-ande lagstiftning i frågan. Det är denna heltäckandelösning som i och med antagandet av det nu vilandegrundlagsförslaget blir verklighet. Lösningen harförvisso skönhetsfläckar på det principiella planet,och eftersom vi inte satt med i ivåras kunde vi ju inte påverka processen på dessapunkter. Jag återkommer till dessa skönhetsfläckarom . När det gäller grundlagsbeslut i andraomgången kan man ju inte ändra ett enda komma-tecken. Alternativet är att anta förslaget eller att avslådet.När dessa frågor om övergrepp på barn aktualise-rades , bl.a. genom uppmärksamhetpå barnsexturism, engagerade sig kristdemokraternapå barnens sida.