prot · GL0953 · 1998-01-21 00:00:00 — Det var fråga om ren spekulation ochom klippare. Där försökte vi strama åt.Jag är ledsen, vi fick inte majoritet, vi var inte till-räckligt många. Det blev det som bara jagkallar det tillfälliga obligatoriska sparandet. Allaandra kallar det för tvångssparande.Anf. 225 () replik:Fru talman! ser vi hur den socialdemokratiskahistorieskrivningen fungerar. I realiteten säger nu enf.d. finansminister vid namn en sak,har i sitt handlande redovisat en sak. Vihar ytterligare en socialdemokratisk riksdagsledamotsom gör våld på historien. Faktum var att hade ni lagtfram förslag om åtstramningar och sparande i stats-budgeten som hade överensstämt med och inneburitett närmande till den moderata politiken hade vi kanske tillsammans kunnat förhindraden här situationen. I och med att ni fortsatte att drivaen klassisk socialdemokratisk politik omöjliggjorde niför oss att hitta en lösning.Anf. 226 ():Fru talman! Den som är satt i skuld är inte fri. Dethar vi ofta hört uttryckas från den här talarstolen. Jagdelar till fullo denna uppfattning, och därför är jagglad över att tillhöra ett parti som aktivt och ansvars-fullt medverkat till den sanering av landets ekonomisom nu bl.a. resulterat i såväl halverad ränta som ökadhandlingsfrihet.Men, fru talman, den som saknar arbete och densom i brist på arbete tvingas flytta är inte heller fri.Det är alltför många som är ofria, som saknararbeten och som tvingas lösa enkel biljett på de flytt-lassbussar som rullar allt oftare. Ofriheten ökar,obalansen ökar.Det är, fru talman, inte för mycket att säga att det pågår en dramatisk folkomflyttning i , tillmen för utflyttningsområdena och till men för kon-centrationsområdena. När i 18 av landets 23 länminskar invånarantalet, när mer än 200 av landetskommuner minskar i folkmängd, när mitt hemlänKalmar län enbart förlorat3 200 invånare och när av folkökning-en hamnat i de tre storstadsområdena,finns det fog för att tala om en dramatisk folkom-flyttning, en folkomflyttning som jag menar är miss-hushållning och resursslöseri men som också är resul-tatet av en utebliven aktiv och medveten decentrali-serings- och regionalpolitik.Detta är inte utveckling. Det är en återgång till 60-och 70-talens flyttlasspolitik, som måste brytas innanden får än mer förödande konsekvenser för hela lan-det. På samma sätt och med samma beslutsamhet sommålen sattes upp beträffande den nödvändiga budget-saneringen måste nu målen fastställas beträffandenäringspolitiken, sysselsättningen och den regionalabalansen. Alla de möjligheter för tillväxt i hela Sveri-ge som i realiteten finns måste utvecklas och tas tillvara.Styrmedel, konkreta åtgärder, en aktiv regional-politik och en helhetspolitik som synar varje förslagtill åtgärd ur sysselsättnings- och regional synpunktmåste till om livskraft, utveckling och regional rättvi-sa i hela landet skall kunna uppnås.Bland den arsenal av åtgärder och förändringarsom måste till vill jag särskilt nämna några.Landsbygdens resurser måste bättre tas till vara.Detta förutsätter bl.a. likvärdiga post-, tele- ochdatakommunikationer för hela landet, till enhetligapriser och rimliga distributionstider. Även i rege-ringsförklaringen erkänns att lantbruket är enframtidsnäring. Men lantbrukarna utanför de storaslätterna kan inte hur länge som helst konkurreramed utländska yrkesbröder på ojämlika villkor.Skattelättnader som leder till konkurrensneutralitetmed framför allt och måste tilloch är, som den Björkska utredningen visar, enframtidsinvestering i såväl tillväxt som regionalutveckling.För en fortsatt levande landsbygd, oftast utan nå-gon som helst tillgång till kollektivtrafik, är tillgångtill bil en överlevnadsnödvändighet. Därför menar jagatt ett särskilt landsbygdsavdrag bör införas som ettgenerellt reseavdrag.Ny- och småföretagsamheten måste stimulerasmed bl.a., som i och , tidig utbild-ning, redan i och gymnasium, i före-tagande och entreprenörskap med ökad samverkanmellan skola och näringsliv och med ökad lär-lingsutbildning. I har exempelvis om-kring av platserna i ett lärlingsprojekt resul-terat i riktiga jobb. I min hemkommun Mönsteråspågår just nu ett framgångsrikt lärlingsprojekt isamverkan mellan arbetsgivare, och ar-betsförmedling. Ett stort antal företagare och lär-lingar lovordar satsningen, som för lärlingen inne-bär en skräddarsydd utbildning och för företagarenen möjlighet att lära känna den person han för-hoppningsvis kommer att anställa.Försöket med frikommuner visar att med okon-ventionella metoder och med ökat lokalt inflytandekan ungdomsarbetslösheten sänkas med, som i Söder-tälje, eller , som i Älvdalen.Det är erfarenheter som bör tas till vara och utvecklas.För ny- och småföretagandet är det också en nöd-vändighet att fortsätta sänkningen av arbetsgivaravgif-terna, öka tillgången till riskvilligt kapital och minskabyråkratin med bl.a. lättare tillgång till F-skattsedel.En närmare analys av befolkningsstatistiken visaratt de kommuner som har ett differentierat nä-ringsliv och många småföretag klarar sig bättre änandra kommuner. Det gäller exempelvis Små-landskommuner som , ochMönsterås. En politik som stimulerar företagareatt starta, driva och utveckla sina företag tillhör defrämsta åtgärderna för såväl ökad tillväxt, syssel-sättning som regional balans. kommer attfortsätta i denna riktning.Befolkningsstatistiken visar också att Centernsarbete för högskoleverksamhetens decentraliseringoch utveckling av de regionala högskolorna med-för en mera gynnsam befolkningsutveckling ochtillväxt. Det gäller bl.a. , ochVäxjö. Fortsatt satsning på de regionala högsko-lorna är därför enligt vår mening en nödvändighetoch en mycket räntabel framtidssatsning, liksomen ökad kvalificerad yrkesutbildning.Fru talman! Vårt rika land med enorma resurser ijord, vatten och skog, energi, kommunikationer, ut-bildning, kompetens, företagsamhet och långvarigfred har inte råd att "utvecklas", eller kanske rättareinvecklas, enbart till tre större överhettade storstads-områden med omkringliggande delar av landet somavfolkade ålderdomshem och turistbroschyrattraktio-ner.Centern kommer att fortsätta att arbeta för ett de-centraliserat samhälle, i balans och med likvärdigamöjligheter. Vi menar att hela skall leva, ochjag förutsätter att bl.a. vårens regionalpolitiska pro-position kommer att verka i samma riktning - förregional balans, för ökad sysselsättning och därmedför ökad frihet. Det är hög tid, och det behövs samla-de och kraftiga åtgärder.Anf. 227 () replik:Fru talman! Jag måste vända mig till och säga: God morgon, det är dags att vakna nu.Det är bara att konstatera att som godcenterpartist har medverkat till en regeringspolitiksom inneburit negativa konsekvenser för bl.a. boendeti glesbygd. Ta konsekvensen av bensinskattehöjning-en och höjda energiavgifter. Vilka drabbar de? Jo, deboende. förfasar sig över att flytt-lassen, 60-talets flyttlasspolitik åter tycks ha inträtt.Det är självklart, för det han har varit med om attbesluta får han nu skörda konsekvenserna av.Anf. 228 () replik:Fru talman! Jag tänker inte exercera i vems skul-den är. Vi har alla ett gemensamt ansvar för utvecklingen.Det talas om bensinskattehöjningen och annat. Omjag inte minns fel höjdes bensinskatten med 41öre 1992. Det som har hänt nu är att vi har saneratekonomin, vi har balans i den, högskoleverksamhetenär utlagd, småföretagsamheten har fått rejäla förbätt-ringar, lärlingsutbildningen är införd. Det är tecken påoch verktyg för att åstadkomma högre sysselsättningoch en bättre regional balans.Anf. 229 ():Fru talman! Under den här debatten har praktiskttaget alla möjliga och omöjliga siffror redan nämnts.Därför skall jag inte tala om talen, utan i stället ordaom orden, och då särskilt om ett ord jag ogillar, näm-ligen ordet s-y-s-s-e-l-s-ä-t-t-n-i-n-g.Jag stärks i min aversion av hur ordet i första handdefinieras i . Där står:"(meningsfull) aktivitet ". Ordet menings-full är t.o.m. satt inom parentes.Jämför detta med hur ordet arbete definieras iNordisk familjebok . Jag citerar: "mänskligverksamhet i allmänhet, för så vitt det har till ändamålnågot annat eller åtminstone något mer än själva sys-selsättningen".Jag tycker ändå att rubriken är pas-sande för en riksdagsdebatt i . Ordet är jukongenialt med regeringens strävan för arbetsmarkna-den.Numera tycks praktiskt taget alla bedömare sominte å tjänstens vägnar är ålagda att försvara regering-ens politik anse att regeringen har gått från en ar-betslinje till ett sysselsättningsfriseringslinje.I dessa yttersta av dagar har t.o.m. två företrädareför LO känt sig tvungna att fråga sig om regeringenspolitik är "ett kamouflage av den öppna arbetslöshe-ten? Är möjligen dess främsta funktion social - verk-samhet av terapikaraktär och ett kaffebord att samlaskring? - - - Tyvärr är det inte många som med någonsäkerhet kan svara på detta längre. "Det viktiga för regeringen tycks vara att snyggatill arbetslöshetsstatistiken. Medlet är att finna mereller mindre verkningsfulla aktiviteter åt dem somsaknar arbete. Och så blandar man till en osalig röraav byråkratiska akronymer och insmickrande eufe-mismer till AMU, ALU, API, OTA läggs ett "värdigtslut", några "avaktualiseringar", en"generationsväxling", litet "arbetsdelning" och så ett"kunskapslyft".Fru talman! Här finns en avgörande skillnad isvensk politik, nämligen den mellan en socialdemo-kratisk sysselsättningspolitik och en liberal politik föratt återupprätta arbetets värde och värdighet.Vad behöver är inte mer av sysselsätt-ningterapi eller utmotning från arbetsmarknaden. Vibehöver mer arbete - arbete just bemärkel-se: verksamhet som har något annat nyttigt ändamålän själva sysselsättningen.Det är genom arbete som vi skapar välstånd ochvälfärd. Därför skall arbetslösheten minskas genomatt vi får fler arbetsgivare, inte genom att vi delar påjobben.Då alltfler lever allt längre och är allt friskare pågamla dar är det bra om de äldre människor som kanoch vill arbeta, får möjlighet att göra det. Därför sägervi nej till generationsväxling.Vi skall återupprätta arbetets värde och värdighetgenom att göra det mer lönsamt att arbeta, inte genomatt göra det mer lönande att sluta arbeta.Sverige behöver skapa bättre förutsättningar föratt länka samman utbud av och efterfrågan på arbete.Det gör vi inte genom arbetsmarknadsministrar, ar-betsmarknadsdepartement, arbetsmarknadsutskotteller arbetsmarknadsverk. Det gör vi genom att skapaen fungerande marknad för arbete, anpassad till denmoderna ekonomins förutsättningar.Fru talman! hade en gång en arbetarrörel-se. Till skillnad från rör den inte längrepå sig. Av arbetets rörelse har det blivit en sysselsätt-ningens stiltje som har lagt sig över landet.För att återupprätta arbetets värde och värdighetbehöver en liberalt präglad regering.Anf. 230 () replik:Fru talman! I motsats till skall jagsäga någonting positivt om min meddebattör. Jaginstämmer i resonemanget om sysselsättning ocharbete.Men jag vill peka på ett ord som ledamoten an-vände, och det var sysseslättningsfriseringslinje, dvs.kunskapslyftet. Låt mig ta upp ett exempel.Jag känner en ung man som är och små-barnsfar. Han hade tvåårig gymnasieskola bakom sig.Nu har han fått chansen att komplettera sin gymna-sieutbildning, för han har kommit på att han vill blilärare. Detta är inte sysselsättningsfriseringslinje.När jag ser den här grabben gå till skolan med sinportfölj med sina böcker och pennor i blir jag varm ihjärtat. Folkpartiledamoten kallar detta sysselsätt-ningsfriseringslinje.Anf. 231 () replik:Fru talman! Om jag under min i inågon mån kan påverka språkbruket i svensk politikblir jag glad. Det kommer i så fall att överträffa minaförväntningar om vad man som riksdagsledamot iopposition kan åstadkomma.När det gäller sysselsättningsfriseringslinje kritise-rar jag att nästan allt som regeringen gör har till syfteatt frisera arbetslöshetssiffrorna. Däremot hävdar jaginte att allting som görs inom är fel.Sverige behöver satsa oerhört mycket mer påkompetensutbyggnad. Det kan göras genom kortsikti-ga åtgärder, men det allra viktigaste är långsiktigaåtgärder: att göra det mer lönande att studera, att sompolitiker, som föräldrar och som arbetsgivare uppskat-ta kunskaper och bildning mera. Jag tror också att detbehövs beredskapsinsatser.Och , fru talman: återupprättar inteen bra nation genom AMU, ALU, API, OTA utanbara genom a-r-b-e-t-e.Anf. 232 () replik:Fru talman! Låt mig än gång säga att jag tycker attresonemanget om arbete och sysselsättning är bra. Jagmenar faktiskt det.Låt mig ta ett andra exempel. Det handlar om enman som är strax under . Han var isolerare. Hanhar gått i skola . har han börjat i kunskaps-lyftet. Han var en av de 226 000 svenskar och ickesvenska medborgare som bor i som fick chan-sen.När han klarade sitt första matteprov och hade allatal rätt, då firade han och hans fru på fredagskvällen.När han klarade sitt andra prov firade de också på enfredagskväll.Jag blir varm i hjärtat när människor får dennachans.Anf. 233 () replik:Fru talman! Jag är glad att jag på min första rikti-ga arbetsdag som riksdagsledamot kan vara så över-ens med . Jag gläds också åt dessaexempel. Jag har ingenting emot att människor genomkunskapslyftet får en chans till förkovran.Vad jag dock hävdar är att det viktigaste är lång-siktiga insatser för att återupprätta värdet av kunskap,kompetens och förkovran. Det handlar om läraryrketsställning i samhället och om lönebildning och be-skattning så att kunskap lönar sig. Jag tror att manfrån många olika håll och från olika partier har för-summat betydelsen av kompetensutveckling, vilkethar bidragit till att svenskt näringsliv halkarefter många viktiga konkurrentländer.Kunskapslyftet har också en karaktär av statistik-frisering. Det var detta som jag kritiserade.Anf. 234 ():Fru talman! Jag vill ta upp två frågor med bäringpå ökad sysselsättning, regional rättvisa, industriut-veckling och i viss mån energi. Det gäller då fråganom industrispånen och om småföretagens sjuklöne-ansvar.I finns det ca 13 fabriker som vida-reförädlar den skogsråvara som utgör restprodukt vidsågverken. I första hand är det sågspån som är intres-sant. kunde industrin hämta sågspån vidsågverken till ett pris som motsvarar transportkostna-den.Beroende på att vi i har höjt skatterna påolja och kol har olika bioenergimaterial blivit mycketintressanta också för värmeverken och den snabbtväxande pellets- och brickettindustrin. Detta är natur-ligtvis en bra, riktig och nödvändig utveckling. Mentyvärr är det just sågspånen som är intressanta förvärmeverken och pelletsfabrikerna.Konkurrensen om sågspånen har inneburit kraftigthöjda priser, vilket också leder till höjda priser påolika sorters träbaserade skivor. Skivindustrins kon-kurrenter i , och har mycketlägre spånpris. Det beror naturligtvis på en annorlun-da beskattning på olja och kol. Konkurrensen är där-för hård.Det var inte för tidigt att problemet medskogsråvaran togs upp och att landshövding kunde lägga fram sin utredning. Rosengrenkom till den slutsatsen att den effektivaste åtgärdenför att se till att industrin klarar sin försörjning avråvara är att lägga en skatt just på sågspånen. Dettaskulle få till följd att skivindustrin kunde vidareföräd-la sågspån till olika slags träskivor, medan värmeverkoch pelletsindustri i högre grad skulle söka sig tillandra icke beskattade biomaterial som sågverksflis,grönflis, bark och kutterspån.En särskild skatt på sågspån är en annan åtgärdsom klarar industrins råvara. Det skulle öppna förnyinvesteringar i skivindustrin och därmed räddaviktiga arbetstillfällen på glesbygdsorter som Storu-man, , , m.fl. orter.Att slå vakt om vidareförädling av vedråvaran ärockså att slå vakt om sysselsättningen. De partier somlikt strutsen gömmer huvudet i sanden bär ett stortansvar. Säger man nej till utredningsförslaget bör manlägga fram andra alternativ.I partiledarrundan tidigt här var av det här förslaget. Med all respekt för CarlBildts kunskaper i många frågor vill jag nog ändåpåstå att sågspån knappast är hans starka sida.En annan viktig fråga för sysselsättningen är små-företagens ansvar avsjuskrivningsperioden. Det är minst sagt märkligt attdetta problem inte åtgärdas. Vi vet alla hur negativtdenna ordning påverkar småföretagens intresse förnyanställningar. Det var ett steg i rätt riktning attminska sjuklöneperioden från 28 . Menäven utgör ett problem i de små företagen.Kontrollen av arbetssökande försvårar för människormed mindre krämpor att få arbete. Småföretagen drarsig för att nyanställa, då varje nyanställning utgör enliten risk. En vanlig korpfotbollsmatch kan få svåraekonomiska konsekvenser. När jag träffar småföreta-gare får jag alltid höra att det är denna fråga somutgör det största problemet när det gäller att nyanstäl-la. Lagen om anställningsskydd och andra arbetsrätts-regler brukar sällan komma upp till diskussion.Därför föreslår att företag medmindre än tio anställda skall undantas från arbetsgi-varinträde vid sjukdom. En sådan reform är sannoliktsjälvfinansierad beroende på att den skulle leda till enmärkbar ökning av anställningar i just de mindreföretagen.Menar regeringen och de borgerliga partierna efterdagens och även morgondagens diskussion allvar medsin sysselsättningspolitik, borde det ju vara lätt attkomma till skott just i den här frågan. Det skulle ock-så bevisa att vi, när vi talar om olika sysselsättnings-frågor och tar upp detta som det största problemet,verkligen är beredda att vidta åtgärder i stället för atthela tiden försöka slå varandra i huvudet med vemsom är sämst på att klara sysselsättningen. I och medatt vi inte klarar den här lilla åtgärden, som alla vet ärav så fundamental vikt, kanske inte alla viktiga utspelkan tas på allvar.Anf. 235 ():Fru talman! Jag tänker ta upp en grupp som intehar debatterats och som tyvärr har den högstaarbetslösheten, nämligen våra invandrare. Både denya och de äldre invandrarna har högre arbetslöshetän vad andra grupper i samhället har.Sverige har förändrats. Det svenska samhälletpräglas av en mångfald kulturer, religioner ochlivserfarenheter. Mer än 900 000 personer är föddautanför gränser. Ytterligare över 700 000 haråtminstone genom den ena av sina föräldrar en språk-lig och kulturell kontakt med ett annat land. Till denkulturella och etniska mångfalden bidrar också denationella minoriteter som av hävd har funnits i Sve-rige.Denna mångfald är en oerhörd resurs, en rikedomför hela samhället, om vi på rätt sätt vågar ta den tillvara. Den etniska mångfalden kan tillföra samhälletnågot nytt - en dynamisk skaparkraft som vi behöverspeciellt i dessa tider av stora förändringar inom ar-betsmarknaden. Vi måste lära oss att behandla dessaca 1,5 miljoner människor som självständiga sam-hällsmedborgare och individer och ge dem reellamöjligheter att vara med i samhällsutvecklingen - allti enlighet med det integrationspolitiska beslutet somfattades i förra året.En viktig grupp i detta sammanhang, en gruppsom tyvärr glömts bort i den integrationspolitiskadebatten, är de gamla arbetskraftsinvandrarna somkom till - en tid-punkt då den svenska industrin behövde arbetskraft.T.ex. , ett landskap som jag själv före-träder, tog emot ett stort antalarbetskraftsinvandrare, bland dessa många finländare.Som resultat av den kraftiga strukturomvandlingenhar arbetslösheten hos de "gamla" arbetskraftsinvand-rarna ökat markant. Eftersom en majoritet av dessaredan vid sin ankomst hade en kortare yrkesutbildningeller ingen utbildning alls bakom sig och saknadekunskaper i svenska, har de stora svårigheter attkomma tillbaka till arbetslivet.För att de äldre arbetskraftsinvandrarna skall kun-na komma tillbaka till arbetsmarknaden behövs detdärför särskilda åtgärder. , som inför-des , är en viktig åtgärd som syftar till atthöja befolkningens utbildningsnivå. På så sätt ärsatsningen ett viktigt steg i rätt riktning. Tyvärr serdet dock ut som om inte når de grupperi samhället som har den lägsta utbildningsnivån ochden minsta studiebenägenheten, dvs. att de har denlängsta vägen till kunskapsinhämtande.En ökad satsning på folkbildningen vid genomfö-randet av skulle kunna ha lett till attflera av dessa gamla invandrare, som inte är gamla tillåldern, hade kunnat delta i studier och kunnat skaffasig bättre förutsättningar för ett återinträde på arbets-marknaden. För att kunna tillgodogöra sig studier påt.ex. gymnasienivå behöver många först ha tillgång tillnågon form av förberedande kurser i form av prepa-randutbildningar, vilka med fördel skulle kunna an-ordnas av studieförbunden eller folkhögskolorna.Genom insatser via folkbildningen skulle också rekry-teringen av dem som är i störst behov av utbildningkunna underlättas och effektiviseras.Ett eget arbete är den absolut viktigaste förutsätt-ningen för en invandrare att bli delaktig i samhälletoch för att fullt ut ta ansvar för sitt eget liv. Därför börarbetsmarknadspolitiska åtgärder och invandrarnassjälvförsörjning stå i centrum vid förverkligandet avde nya integrationspolitiska målen. För de nya in-vandrargrupperna handlar det om inträdesbiljetten tilldet svenska samhället. För de äldre arbetskraftsin-vandrarna handlar det om att bibehålla den stolthetoch den identitet som ett långvarigt arbete, ofta inomden tunga basindustrin, har gett dessa människor.Utslagningen från arbetsmarknaden slår därför hårtmot denna grupp lojala trotjänare.Tyvärr är utvecklingen på den svenska arbets-marknaden negativ för alla grupper av invandra-re. Många osynliga spärrar och en dold diskrimineringhindrar effektivt invandrare att få anställning - dettatrots att en stor del av de nya svenskarna har en bättreutbildningsnivå eller längre arbetslivserfarenhet änsvenskarna.Anf. 236 ():Fru talman! Efter insåg deflesta hur farligt det är med arbetslöshet. De liberalaekonomiska teorierna och kapitalets frihet hade letttill depressionen . I fick na-zismen grogrund ur folkmassornas förödmjukelse ochdesperation. De stora statliga beställningarna till va-penindustrierna vid världskriget avskaffade arbetslös-heten. Vi borde vara mogna nu att finna bättre sätt attgöra detta än genom krig.Roosevelt skapade New i . Enligt eko-nomen J K Galbraith inspirerades han av Sverigespraktiska utformning av Keynes teorier. blevvärldsberömt för sin blandekonomi; - theMiddle . Vi var ett välfärdssamhälle som blevvärldens rikaste land. Löneskillnaderna var förhållan-devis små, och arbete åt alla var grunden. När nä-ringslivet rationaliserade gick människor till arbete iden offentliga sektorn. Kvinnorna fick ekonomisksjälvständighet, och blev världens mest jämli-ka land. Lön utgick för vård- och omsorgsarbete i denoffentliga sektorn - som räknas in i BNP precis likaväl som den privata sektorn. Det vanliga överallt ivärlden utom i är att omsorgsarbetet utförsgratis av kvinnor som blir försörjda av sina män.Sverige höll länge stånd mot nyliberalismen.På 70-talet återinförde EU - då EG - en liberalekonomisk politik som ser kapitalets frihet ochkrympning av den offentliga sektorn som den endavägen.Sverige gick inte med i EG. Vi behöll vår frihet.Under de centerledda regeringarna drev vi en egenekonomisk politik. Med den klarade vi en jättestoromställning av näringslivet utan långtidsarbetslöshet.Sverige skakades av en s.k. asymmet-risk makroekonomisk chock, alltså något som drabbarett land hårdare än andra. Oljepriset mångdubblades,och vi var till beroende av importerad olja. Detinnebar att och skar guld medtäljknivar. För blev det dock dyrt. Vår varvs-industri, som var världens största efter , sågmarknaden för supertankrar försvinna över en natt.Detta drabbade också stålindustrin.Centerns industriminister räddademalmmetallurgin i med statligt kapital. Dom-narvet klarade han med en stor statlig satsning påtunnplåt. Varvens anställda avskedades inte, utan defick lön och hjälp genom företagen att finna nya jobb- men med statliga medel.Statsskulden växte enormt, till ungefär till sammastorlek som . Vi hade också utlandslån. Vi lånadetillbaka en del av de pengar som vi hade betalat föroljan. Men man skulle inte ha drömt om att dra ned påden offentliga sektorn för det.