prot · GL09104 · 1998-05-08 00:00:00 — Den översynen har intekommit, och vi är många som är förvånade över att ettsådant vallöfte inte infriats.I den debatten sade att hon inteansåg att hållande av mink i små ståltrådsburar varhållbart "i längden". Jag undrar hur "i läng-den" skall vara. Om vi är överens om att det här intestämmer med djurskyddslagen måste man göra nå-gonting åt det. Ett sätt är då att se till att ståltrådsbu-rarna snabbt avvecklas och att det blir en annan ting-ens ordning.Jag är, precis som , medveten omatt det största behovet som minkar har är att röra sig.Det finns också djur som aktivt behöver stimulans,som alla mårddjur. Men som övriga i debatten harsagt, och som jag klargjorde, hör inte hemmai den svenska naturen. Jag ställer mig naturligtvisdärför mycket negativ till den typ av aktioner där mansläpper ut minkar.Ett av problemen är just att har förvildats.Det är också ett svar på fråga. De härdjuren har alltså inte domesticerats på ett sådant sättatt de inte klarar sig som vilda. Om de kommer ut inaturen är det många av dem som överlever och kla-rar sig utmärkt här. De fungerar alltså som vilda djur.Det innebär att man inte har avlat för att ta bort deegenskaper som gör att de är vilda djur, och de klararsig utmärkt i fria naturen. Man har avlat så att de fåttmera päls och, som sade, blivitstörre, för att pälsytan skall öka.Jag önskar att det skulle komma funktionskraväven för mink. Den här översynen skulle kunna ledatill att vi får i gång en avveckling av de små ståltråds-burarna. Om man skall vänta på den slutgiltiga lös-ningen, då allt är frid och fröjd, kommer det att dröjamycket . Låt oss i stället sätta i gång arbetet meden översyn , med nya funktionskrav för mink, föratt kunna se till att vi får en tingens ordning som göratt det känns som om 4 § i djurskyddslagen ävengäller mink. Det gör det inte . Det känns som omminkarna har halkat vid sidan om och att minkarnainte har blivit särskilt hjälpta av en ny stark svenskdjurskyddslag.Jag hoppas få ett besked där klarttalar om att det kommer en sådan översyn och att detkommer svenska bestämmelser som innebär att manser till att minkar får bättre förhållanden. Ett svar tillJeppe är, att om det visar sig att det är möj-ligt att hålla mink på ett sådant sätt att kraven i 4 §fylls, som säger att djuren skall få möjlighet till ettnaturligt beteende, är det för mig acceptabelt medminkar. Men förutsättningen är naturligtvis att man dåklart och entydigt kan visa att mår bra på detsätt som man håller den. Jag förutsätter att det dåkommer att krävas betydligt större yta än en litenståltrådsbur, eftersom just rörelsebehovet inte pånågot sätt tillfredsställs i en sådan. Det faktum att destår och "väver" som man kallar det - rör sig framoch tillbaka mycket stereotypt - visar just att rörelse-behovet inte kan tillfredsställas. Från Miljöpartietssida hoppas vi att det händer någonting ganska snabbti , så att vi får en sådan ordning att även min-karna får nytta av den nya djurskyddslagen, framförallt § 4.Anf. 62 ():Fru talman! Jag välkomnar jordbruksministernssansade syn på minkuppfödningen.Till vill jag säga att jag anser uppfyller normerna. Jag undrar hurofta interpellanterna har besökt en minkgård. Detskulle nog vara ganska nyttigt för dem att komma modern minkgård i dag.Den vilda rör sig ju över väldigt stora om-råden. Orsaken till detta är jakten på föda. Det bete-endet går inte att överföra på farmad mink, där jaktenpå föda faktiskt ersätts av utfodringen, som sker gans-ka ofta. Det är inte bevisat att pälsdjur under begrän-sad-plats-förhållanden utvecklar ett onormalt beteen-de, om de får mat i rätt tid. Och det får de - det lovarjag.När det gäller storlek har det också gjortsundersökningar. En forskare som heter pre-senterade sin rapport . Han fann då inga klaraskillnader mellan reaktionerna vid burstorlekar på 1kvadratmeter, vid och vid 0,1kvadratmeter. Man kunde inte heller finna någonskillnad i reaktionerna mellan hanar och honor, trotsatt de är olika i storlek. Däremot har närvaron av lya iburens inredning mycket stor betydelse.Fru talman! Djur har alltid haft betydelse förmänniskan. Från stenåldersfolkens jaktdjur via bon-dekulturens husdjur till den moderna människanskeldjur har det utvecklats ett beroendeförhållandemellan människan och de andra djurarterna.Utnyttjandet av djur som husdjur har förmodligenalltid varit föremål för etiska diskussioner, och dis-kussionerna blir ofta känsloladdade. kan vi medhjälp av den moderna beteende- och stressbiologinkomma fram till mer sansade bedömningar. Bedöm-ningen kan då göras på ett nyktert sätt. Vi måste skiljamellan vilda djur och husdjur som under flera perio-der med urval anpassat sig till samverkan med männi-skan. Skilj på farmade minkar och vilda minkar!Anf. 63 Jordbruksminister ():Fru talman! Det är väl trevligt för dePourbaix-Lundin att hon får tycka vad hon vill i sittparti. Det är ju inte alla partier det är så i. Men detintressanta för den här debatten och för väljarna är väländå vad partiet tycker, och här har vi ju fått klarlagtatt Moderata samlingspartiet är fullständigt nöjt medsituationen som den är. Jag kan inte säga att jag delarden uppfattningen. Jag anser att det här är ett angelä-get område, att vi måste bedriva ett fortsatt arbete ochatt vi inte kan säga med hundra procents säker-het vad det arbetet kommer att resultera i.Jag tycker att det är svårt att ge sig in på den typenav bedömningar som gör: att det iprincip är acceptabelt att ta djurs skinn, men inte tillkapuschonger. Vem skall avgöra vad som är nödvän-digt? Det kanske finns en del erfarenheter av det ipartiets historia, men jag är inte så säker på att de äranvändbara i sammanhanget.Det finns en annan sida av den problematiken, ochdet är att det också är viktigt att vi över huvud taget -inte bara i vår egenskap av politiker, ministrar ellerriksdagsledamöter utan också som konsumenter -funderar över vad vi tycker är rimligt och även övervad vi själva efterfrågar. Med sådana konsumentak-tioner menar jag inte djurplågeri i form av att mansläpper ut burhållna djur, ett djurplågeri som enligtmin uppfattning utövas av enstaka och i någon månförvirrade aktivister, utan jag menar en diskussion ibetydligt vidare mening, en diskussion som egentligenfinns som en grundton i hela vårt arbete med djur-skyddslagstiftning och regelverk.Detta har egentligen också vidare aspekter än försvensk del. Vi skall ha klart för oss att det internatio-nellt sett är en mycket liten del av pälsdjursnäringensom bedrivs i vårt land. Vill vi vara med och bidra positiv utveckling på området i större omfattningär det internationella arbetet av oerhört stor betydelse,även om det går trögt och långsamt.När det gäller djurskyddslagen vill jag säga att detinte pågår någon utvärdering av den i betydelsen: Ärlagen bra eller inte? Det är inte heller nödvändigtenligt min uppfattning. Djurskyddslagen är bra. Där-emot pågår det för olika delar av tillämpningsområdetkontinuerligt en översyn och en utvärdering av hur vihar lyckats nå upp till det som är lagens mening.Det finns inte någon sådan samlad genomgång,om det är det som efterfrågar, mendet finns en genomgång områdesvis, och den måstenaturligtvis fortsätta. Även känns som enlång tid befinner vi oss ju ändå i inledningsfasen avförverkligandet av den faktiskt omvälvande föränd-ring som den nya djurskyddslagen innebar. Självfalletmåste vi kontinuerligt göra en utvärdering av om vi iverkligheten uppnår det som var vår avsikt.Det gäller i hög grad också det här området. Manmåste göra något åt detta, säger , ochjag delar den uppfattningen. Det var också precis detsom jag gav uttryck för i mitt skrivna svar först i denhär debatten. På har vi fokuspå den här frågan, och vi arbetar intensivt med den iflera olika avseenden. Ett är att ta del av vad somhänder i den här frågan i andra länder och att söka ettsamarbete. Men jag kan försäkra att det här inte är ettverksamhetsområde som vi avser att lämna åt sidan,utan ambitionen är fortsatt att vi måste göra framsteghär. Det är inte acceptabelt att djurskyddslagen ochdess ambition inte fullt ut tillgodoses även på dettaområde.Anf. 64 ():Fru talman! Man är ju faktiskt med i politiska par-tier för att försöka påverka inifrån, och det kommerjag att göra allt vad jag kan inom Moderaterna.Djurskyddslagen, som är , har säkert sinabrister - även solen har sina fläckar. Därför bör mannog titta närmare på lagen. Det är ju på, och det tycker jag är bra. Däremot har Anni-ka inte svarat på allas vår fråga när det blirnågon förändring. Den får vi tydligen inte svar på.Men jordbruksministern har ju ännu en chans att geoss detta svar.Min stora förhoppning är att vi som konsumenterskall sluta att köpa de här produkterna. Då löser detsig kemiskt, så att säga. Om konsumenterna har detsunda förnuftet så behöver vi inte vänta på att AnnikaÅhnberg och regeringen lägger fram något förslag.Att det löser sig på det sättet är kanske det allra bästa.Jag fick ett erbjudande om att besöka en mink-farm. Under hand har jag hört att om jag skulle göradet skulle jag bli lynchad. Jag hoppas att detta intestämmer - det låter ju inte speciellt trevligt.Visst skulle jag vilja besöka en minkfarm. Jag harsett en del på TV, och jag antar att det man ser på TVinte skiljer sig så mycket från verkligheten utan att detär så att minkarna sitter i små, små burar. Det är juanledningen till att vi har den här debatten i dag.Jag hoppas som sagt fortfarande få ett svar på närdet kan komma en ändring. Min stora förhoppning äratt konsumenterna är eller kommer att bli så upplystaatt de inte köper produkter från mink och andra päls-djur som har levt instängda i burar.Anf. 65 ():Fru talman! Vi kan säkert ha en lång diskussionom vilka djurs skinn vi får ta. Men det här tycker jagvisar på behovet av att föra en etisk diskussion i dehär frågorna. Det är inte så där alldeles lätt att varatvärsäker.Vi i har sagt att gränsen går vid vil-da djur som man håller i farmar bara för sitt nöjesskull eller hur man skall uttrycka det. Självklart är detviktigt med en sådan etisk diskussion. Det skullekanske också leda till resultatet att många konsumen-ter tänker sig för och slutar köpa skinn från sådanadjur, vilket i sin tur skulle leda till att den här näring-en fick hitta andra vägar.Jag tycker att det är litet synd att det inte har gjortsen samlad genomgång av djurskyddslagen. Jag kanhålla med om att är en ganska för engenomgripande lagstiftning. Den svenska djurskydds-lagen är bra. Såvitt jag förstår har veterinärsällskapettrots allt gjort en bedömning när det gäller minkar.1996 gjorde man en uppföljning av den bedömningman gjorde 1990. Då konstaterade man att det finnsen skillnad mellan det djurskyddslagen säger och hurminkarna har det. Det har faktiskt gjorts en utvärde-ring, men den har inte lett till någon konsekvens.I andra sammanhang pratar vi nu väldigt mycketom försiktighetsprincipen. Man skall tillämpa den närman är osäker. Man borde faktiskt när det gäller min-kar, som vi har pratat om i denna debatt, av försiktig-hetsskäl se till att man får någonting gjort så att min-karna får en bättre situation. Det är också viktigt förSveriges anseende internationellt att vi inte har någrasvarta hål i vår egen tillämpning av den lagstiftning vihar och som vi är stolta över.Anf. 66 ():Fru talman! Jag är glad att jordbruksministernklart och entydigt talade om att hon inte delar JeppeJohnssons uppfattning om vad som är god djurhåll-ning. Det lät som att djuren inte behöver röra sig barade får mat. Det finns inget djur som inte har behov avrörelse. Även om de får sin mat kan vi se att de allraflesta djur uppskattar att kunna röra på sig. Det måsteändå vara en grunduppfattning när det gäller djur-skyddet att det inte räcker att tillfredsställa djurensbehov av mat. Därutöver finns mycket.Vi har diskuterat burhållning av höns, t.ex. Vi kanse att man kan ge höns de mest fantastiska läckerhe-ter, men får de möjlighet att röra sig och utforskasjälva är det ändå det som är intressant. På samma sätthar väl alla som har sett djur släppas ut settdjurens oerhörda glädje över att kunna röra sig. Det ärnaturligtvis någonting som också borde vederfarasminken. Att kunna röra sig är ändå ett essentiellt be-hov hos alla varelser. Det gäller i alla fall alla djur.Morötter rör sig inte så mycket.Jag är glad att jordbruksministern också inser attminken inte tillgodogörs i djurskyddslagens § 4 i dagoch att det finns en ambition att se över hur djur-skyddslagen skall kunna tillämpas på minkhållningen.Det är naturligtvis en grannlaga uppgift och en upp-gift som kommer att följas mycket inte bara av oss tresom interpellerar utan av många som anser attjust burhållningen av mink är ett flagrant exempel påatt den svenska djurskyddslagen inte riktigt gäller ipraktiken.Jag hoppas att den översyn som kommer till och att man inte bara, som jord-bruksministern gör, hänvisar till att det sker saker påinternationell nivå. Jag menar att , som är ettland som ändå har haft mycket gott anseende på djur-skyddsområdet och förhoppningsvis har kvar en delav det, måste kunna gå före och visa att en viss typ avdjurhållning inte är acceptabel ur djurskyddssynpunkt.I det här fallet gäller det hållning av minkar i småburar.Anf. 67 Jordbruksminister ():Fru talman! Låt mig först säga att jag tycker att detvar en märklig anklagelse som de slängde ur sig. Jag tror att det är bra medbesök ute på olika verksamheter i denna bransch. Jaghar personligen aldrig upplevt att jag blivit hotad varesig från den ena eller den andra sidan. Jag tror att detär en viktig förutsättning för det fortsatta arbetet att viär beredda att respektera varandra, även om vi intehar gemensamma uppfattningar.Branschen har bildat en vetenskaplig grupp somfungerar som observatör i arbete pådetta område. Det finns en beredskap för att vara medoch förändra verksamheten. Det gäller även för nä-ringsutövarna i . Man är mycket inriktad på attutveckla och förändra sin verksamhet och fullt medve-ten om att vi ännu inte har nått de bästa förhållandena.Jag har svårt att se att det finns grund för den typ avoro som uttalades här.Maggi talar om att vi inte bör hålladjur för vårt nöjes skull i burar. Det är egentligen envidgad diskussion som är intressant, men den berörmånga andra områden. Har vi rätt att hålla stora ar-betshundar som sällskapsdjur? Har vi rätt att kastrerakatter och stoppa in dem i en lägenhet, som i någonmening också sett ur kattens perspektiv är en bur? Jagtror att utövare av pälsdjursnäring ganska ofta anseratt de blir utpekade och betraktade på ett sätt som inteandra delar av djurhållningen i samhället blir. Jag troratt det är viktigt att vi med anledning av de frågorsom väcks och med anledning av det som uppenbartär problematiskt på detta område också funderar påvad vi ägnar oss åt i vidare mening när det gällerdjurhållning.Låt mig slutligen och sist säga att jag delar denuppfattning som alla interpellanter har framfört: Detär viktigt att vi intensifierar arbetet på detta område.Det är precis det som vi är i full färd med på Jord-bruksdepartementet. Jag hoppas givetvis att inom ensnar framtid kunna återkomma med något tydligarebesked om vad detta arbete leder till.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1997/98:292 om fis-kerilagenAnf. 68 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig om jagär beredd att göra en utvärdering av den nya fiskela-gens effekter för fisket, fiskarna och kustsamhällenaoch om jag är beredd att föreslå några förändringar iden nu gällande lagen.Fiskelagen trädde i kraft . Syf-tet med den nya lagstiftningen var bl.a. att modernise-ra och förenkla den drygt 40-åriga lagen om rätt tillfiske.EU:s gemensamma fiskeripolitik är en långt ut-vecklad gemenskapspolitik. Det innebär bl.a. att allamedlemsländer omfattas av gemensamma fiskebe-stämmelser. En relativt omfattande nationell fiskeri-lagstiftning måste dock finnas vid sidan av EG:s reg-ler, bl.a. för att kunna verkställa EG:s förordningar,men även för att tillgodose behovet av bestämmelserav rent nationell karaktär.Sveriges medlemskap i har därför föranlettkompletteringar av fiskelagstiftningen. Fiskelagen harhittills ändrats vid fem tillfällen . Ytter-ligare ändringsförslag är föremål förriksdagsbehandling.Regeringen har i en proposition om ändring i fis-kelagen m.m. uttalat att en mer samladutvärdering av fiskelagstiftningen bör göras när ytter-ligare erfarenheter vunnits av dess tillämpning ochdeltagandet i den gemensamma fiskeripolitiken. Vidriksdagsbehandlingen uttalade jordbruksutskottet attutskottet delade regeringens uppfattning att den nyafiskelagen och de förenklingar av fiskelagstiftningensom genomförts liksom de nu etablerade principernaom fisket fungerar väl. Utskottet instämde också i attnågon mer omfattande lagöversyn inte behövde görasoch hänvisade till regeringens uttalande om en samladutvärdering av lagstiftningen när ytterligare erfarenhe-ter vunnits. Utskottet upprepade denna uppfattning imaj 1997.När det nuvarande gemenskapssystemet för fisketinom EU infördes fastslogs att politikenskulle ses över . Europeiska kommissionenhar påbörjat arbetet med en sådan översyn inför år2002.Även inom bereds frågan omöversynen av den gemensamma fiskeripolitiken. Idetta arbete skall bl.a. EU-medlemskapets effekter påsvenskt fiske undersökas. Övervägandena skall liggatill grund för det svenska agerandet inom gemenska-pen vid översynen av den gemensamma fiskeripoliti-ken. Det är lämpligt att fiskebestämmelser av rentnationell karaktär, exempelvis de redskapsbegräns-ningar som nämns i interpellationen, utvärderas ianslutning till detta arbete.Anf. 69 ():Fru talman! Jag vill tacka jordbruksministern försvaret på min interpellation. På det hela taget ser jagsvaret som ganska positivt. Svaret innehåller en kortredovisning av vad som skett efter det att dennu gällande fiskelagen trädde i kraft den 1 januari1994.Självfallet har EU:s gemensamma fiskeripolitikockså påverkat det svenska fisket. Det är därför avstort intresse att utvärdera vad som hänt och är på vägatt hända inom svenskt fiske och hos dem som ärberoende av fiske och fiskråvara i de svenska kustom-rådena.Jag är också medveten om att utskottet ännu intehar begärt någon mer omfattande lagöversyn utanhittills nöjt sig med regeringens uttalande och hän-visning till att en samlad utvärdering av lagstiftningenskall ske när ytterligare erfarenheter vunnits.Det är också intressant att jordbruksministern isvaret omtalar att de överväganden som skall ligga tillgrund för agerande inom gemenskapen vidden planerade översynen av den gemensamma fiske-ripolitiken har börjat beredas i Regeringskansliet.Då frågar man sig kanske varför jag har interpelle-rat. har förflutit sedan den nya fiskerila-gen trädde i kraft, och diskussionen har blossat upp påsina håll, inte minst i landets sydostliga delar. Yrkes-fiskarna, dvs. de som fiskar på heltid, prioriterades ibeslutet, och icke-yrkesfiskarna, dvs. de kustnäradeltidsfiskarna, binäringsfisket och husbehovsfisket,ålades vissa redskapsbegränsningar.Effekterna av detta har på en del håll blivit ne-gativa. Det talas om svårigheter att få yrkesfiskarli-cens och att redskapsbegränsningen är för hård för skall kunna bedriva ett rimligt binärings- ochhusbehovsfiske. Man säger också att det leder tillsviktande tillgång på fisk i de små fiskelägena och attdet går ut över kommersen i beredningsindustrin ochrökerierna, som sviktar på en del håll. att det har blivit svårare att få tag på fisk underturistsäsongen, och det är ju alarmerande om detta ärsant.Farhågan att gammal kultur håller på att slås ispillror är stor. Ambitionen att vi även framöver skallha en bofast befolkning i de kustnära samhällena och iskärgårdarna är viktig. Många pekar på att man iDanmark har andra regler, inte minst när det gällermöjligheten att få licens även för något begränsatfiske. Det framförs också en del önskemål.Jag har här nämnt en rad spörsmål som jag trorskulle vara och är av stort intresse för jordbruksminis-tern i det fortsatta arbetet. Jag vill också ytterligare engång fråga: När anser jordbruksministern att tillräck-lig erfarenhet har vunnits kring effekten av nu gällan-de lagstiftning, så att man kan göra en djupare utvär-dering? Hur ser jordbruksministern på utvecklingen ide kustnära samhällena, som är så beroende av fisket?Anf. 70 Jordbruksminister ():Fru talman! Fisket är kanske inte den allra störstaav näringar i om man tittar på dem som ärsysselsatta i primärproduktionen, men det är en näringsom är oerhört viktig i de delar av landet där denfinns. Då handlar det just om kustregionerna. Den ärockså viktig därför att den i förädlingsledet ger råvaraför produktionen. Det råder alltså inget tvivel om attfisket är viktigt.Det är riktigt som säger, att yr-kesfiskarna prioriterades i samband med arbetet medregelverket för fisket. En politiker som mycket aktivtverkade för detta var , moderat riksdags-ledamot och ordförande i ställer ett antal frågor i interpella-tionen. Vi gör nu en samlad genomgång av hela dengemensamma fiskeripolitiken. Det är då viktigt attockså titta på de mer specifikt nationella aspekterna.Jag ser inget hinder för att den processen i de delarsom rör kan inledas ganska . Det är enangelägen diskussion.Vi skall ha klart för oss att begränsningen av till-stånd för att fiska och använda olika redskap görsutifrån olika aspekter men att den allra mest grund-läggande aspekten är tillgången på den naturresurs dethandlar om, nämligen fisken. Det är inte krångligaregler som lägger hinder i vägen, utan det handlar heltenkelt om ett ansvarstagande för denna naturresurs.Det är inte möjligt för oss att tilldela vare sig yrkes-fiskare eller binäringsfiskare alltför stora möjligheteratt fiska, när vi vet att resurserna är begränsade ochatt det ibland dessutom finns hot.Ingvar tar upp en speciell del av landet.Vi har sett nya hot, möjligen orsaka-de av miljöstörningar. Vi har t.ex. uppenbarligenreproduktionsstörningar när det gäller gädda ochabborre utmed delar av ostkusten.Detta ansvarstagande, hänsynstagandet för fiske-resursens del, måste vara det som ligger i botten. övrigt gäller villkoren för att få utöva binäringsfiskeär det inte min uppfattning att våra regler är så oerhörtmycket mer begränsande eller krångliga än de danskareglerna. Det är alltid svårt att göra en jämförelsemellan två olika länder. Det går inte så enkelt att göra.Den bedömning jag har kunnat göra säger mig att viegentligen inte har mer strikta eller besvärande reglerän vad man har i . Den viktiga grunden är,det vill jag upprepa, tillgången på fiske.En helt annan omfattande och spännande diskus-sion som vi skulle kunna ägna oss åt har att göra medutvecklingsmöjligheterna för de här delarna av landet.Jag tror att det är oerhört viktigt att vi också för ost-kustens del satsar på att utveckla förädlingsindustrin,så att fisket kan bli en ännu viktigare delän vad det nu är för de här regionerna.Anf. 71 ():Fru talman! Jag vill tacka för jordbruksministernssvar på mina frågor. Jag delar naturligtvis, precis somJens gjorde en gång och jag också gjorde närvi fattade det här beslutet, jordbruksministerns upp-fattning att yrkesfisket skall prioriteras. Men det hind-rar inte att vi nu efter kan se på vad beslu-tet har lett till och vad det leder till. Som jag ser det ärdet viktigt att man är lyhörd för den diskussio-nen.Det är positivt att jordbruksministern är beredd attbörja en utvärdering . När man hör signaler skallman börja. Det är bra att på så sätt kunna lugna nedeventuellt överdrivna farhågor. Jag tror inte att binä-ringsfisket är av den omfattningen att det stör såmycket som många kanske föreställer sig. Mot denbakgrunden är det viktigt att man gör rätt analyser ochundersöker hur olika typer av fiskare har uppfattatdet. Det är viktigt att man blir överens. Det är enstyrka om man kan bli överens.Tillgången på fisk har naturligtvis en avgörandebetydelse för den fortsatta utvecklingen.