prot · GL0965 · 1998-02-11 00:00:00 — Korruption och sammanväxning av stats-makt med banker och storföretagsamhet är orsaken tillde finansproblem som många länder drabbas av. Ock-så demokratin behöver stärkas.I det här sammanhanget måste vi slå vakt om deglobala institutionerna och stärka dem. , Valutafonden, Världsbankenliksom FN-systemet spelar en viktig roll, och deninternationella rättsordningen likaså.Många ostasiatiska länder får genom kraftiga de-valveringar sin export mycket konkurrenskraftig. Detkommer att föda krav på protektionism. För den euro-peiska unionen är det därför särskilt viktigt att värnafrihandeln.Protektionismens fula tryne döljs ofta under vack-ra masker. Social- och miljöklausuler handlar ytterstom att stänga ute produkter från fattigare länder. Detkan aldrig vara en riktig politik att förvägra fattigaländer möjligheten att utveckla sitt välstånd. Undan-taget är de enstaka fall där harbeslutat om sanktioner.Sveriges röst för frihandel måste vara tydlig ochklar både i EU och globalt.Europa befinner sig nu i ett mycket dynamisktskede. En europeisk säkerhetsordning håller på attskapas. Nya demokratier i harpåbörjat processen mot medlemskap i . En gemensam valuta skapas. tarviktiga steg för att säkra frihet, fred och välstånd.Nato växer allt tydligare fram som en central del iden europeiska säkerhetsordningen. Nato har i likhetmed och EU beslutat att vara öppet föralla demokratier. Det skall inte bli några nyaskiljelinjer i . är ett och odelbart.Därmed görs den slutliga räkningen upp med denpakt mellan och som påverkade Europaända fram till 1990-talet.Natos process för öppenhet är av historisk bety-delse. Det kompletterar den europeiska integrationenoch löser uppgifter som denna inte kan klara av.Natos främsta styrka är att klara en central uppgiftför en säkerhetsordning, nämligen att garantera säker-heten också för små länder som inte kan försvara sigmot aggression på egen hand. Det är också därför somalla nya demokratier i vill blimedlemmar.Nato, som bygger på starka närvaro i Eu-ropa, är den enda organisation som kan klara Europastvå viktigaste säkerhetspolitiska utmaningar de när-maste åren. Den ena uppgiften är att förhindra att krigåter blossar upp i Bosnien och kanske sprider sig påBalkan. Den andra uppgiften är att integrera Rysslandmed och väst.Rysslands utveckling mot en stabil demokrati ochmarknadsekonomi kan enbart ske tillsammans medtrygga grannländer.Medlemskap i alliansen ger den säkerhet som ärnödvändig för att grannländerna skall känna sig tryg-ga i sin relation med . Det möjliggör ökadhandel och annan fredlig kontakt över gränserna. Detär särskilt viktigt för de många miljoner ryssar sombor i grannländer.Trygga länder kan ha en generös och öppen poli-tik. Osäkerhet och hot föder krav på slutenhet ochstängda gränser.Vad grannländerna fruktar är inte dagens Ryss-land. Tvärtom ser de hur president och hansolika regeringar främjat självständigheten och upplöstSovjetunionen. Det som oroar är de rödbruna krafter-na, de revanschister som vill bedriva maktpolitik medudden riktad mot det s.k. nära utlandet.Presidentvalskampanjen visade hurannorlunda det kunde ha sett ut om valet hade fått enannan utgång. Natoutvidgningen gör det svårare försådana politiska krafter i Ryssland.Det ligger i allas vårt intresse att får engod utveckling mot demokrati och marknadsekonomi.Därmed kan landets befolkning få en snabbt växandelevnadsstandard. Det kan bara ske i samarbete medEuropa och västvärlden.Det är en fördel för säkerheten i Östersjöområdetoch hela att snart och såsmåningom blir medlemmar i och att det finnsett gott samarbete mellan Nato och Ryssland.För är det självklart, vilket också riksda-gen uttryckt, att verka för en kraftfull europeisk sä-kerhetsordning och själv delta i denna. Det vore interimligt att stod vid sidan av väsentliga delarav den europeiska säkerhetsordningen. Det räcker intemed att bara återupprepa beslut från 1992.Trots att många viktiga steg har tagits har Natointe beslutat om de baltiska ländernas medlemskap.Skulle så bli fallet vore motsvarande steg naturligt förSverige. Vi skulle kunna få en Östersjölösning medNato i nära samarbete med som en fastsäkerhetsordning för hela . Det skullekunna vara ett viktigt framsteg för frihet, fred ochstabilitet.Därmed skulle också hela Nor-den och kunna finnas inom samma gemen-samma säkerhetsordning. Också i ett nordiskt per-spektiv vore denna utveckling att välkomna.EU:s utvidgningsprocess påbörjas . Sex länderfår påbörja sina förhandlingar ,däribland och av våra grannländer. Vihoppas att och skall kunna påbörjasina förhandlingar sent , eftersom det finns enmöjlighet att kvalificera sig in om man snabbt hargenomfört sin reformprocess.Samtidigt bör det betonas att medlemskapet sättertydliga krav. Respekt för mänskliga rättigheter, mi-noriteters rättigheter och demokrati är oundgängligaförutsättningar för att vara med i unionen. Kandidat-länderna måste också ha en kraftfull utveckling motmarknadsekonomi som gör det möjligt att delta i deninre marknaden med de krav detta ställer.Särskilt viktigt är att utveckla fungerande rättssys-tem och komma till rätta med brottsligheten. En om-läggning av de ineffektiva sociala systemen är ocksånödvändig i många fall.Medlemskapet bör kunna komma snart för de län-der som har kommit längst i reformprocessen. Omfyra, bör de första nya medlemmarna kunnahälsas välkomna. Det bör vara möjligt om utveckling-en fortsätter i snabb takt.Också EU måste reformeras. Särskilt viktigt är attklara de uppgifter som Amsterdamfördraget miss-lyckades med, nämligen de som gäller beslutsord-ningen i rådet och hur kommissionen skall fungera.En särskild regeringskonferens med dessa mycketavgränsade uppgifter bör av inpå nästa sekel.Regeringen bär en del av ansvaret för misslyckan-det i det här hänseendet. De frågor som satsa-de på saknar nämligen bäring på EU:s historiskauppgift att ta emot de nya medlemmarna från Central-och . Man kan konstatera att det som blevbingo för blev en nitlott för de nödvändigainstitutionella reformerna inför utvidgningen.Detta är den sista utrikesdebatten under dennamandatperiod. Det finns anledning att något summeravad som skett och inte skett under de gångna åren.Den första iakttagelsen är att svensk utrikespolitikhar fått en betydligt större tyngd genom EU-medlemskapet. agerar vi i ett sammanhang där detinte längre handlar om att bara markera en åsikt utanmer om att få saker och ting uträttade. Visserligenåterstår en hel del för att få en effektiv gemensamutrikes- och säkerhetspolitik inom EU, men likväl harEU en betydlig vikt och spelar en stor roll i Europaoch . Frihandel och associationsav-tal är effektiva instrument för att främja utvecklingoch demokrati. De har också en stabiliserande verkansom är lätt att förbise.EU har också inneburit en förstärkt utrikesdebatt iSverige och särskilt i . diskuteras utri-kespolitiska frågor regelbundet i och utri-kesutskott. Det skedde inte före EU-inträdet. EU har idetta avseende stärkt den svenska demokratin.I många frågor finns samförstånd om Sverigesagerande såväl i EU som i FN och i andra organ.Dock är det svårt att ha samförstånd när regeringeninte har någon uppfattning på många viktiga områden.Detta försvårar även möjligheter att påverkaoch ha inflytande.Fram till 1994 var en ledande aktör närdet gällde säkerhetspolitiken i norra . Sedandess har tystnat.Våren 1995 inledde dåvarande statsminister överläggningar för att försöka gå tillbaka tillneutralitetspolitiken. Detta rann ut i sanden. Ett årsenare försökte den nye statsministern en annan och tydligare profil, men han blev snabbtdesavouerad av sin egen regering och sitt eget parti.Sedan dess råder stor tystnad i säkerhetspolitiken.Först var det alltså tillbaka till neutraliteten, sedan vardet stöd för i Nato, och sedan blev det tyst-nad.I efterhand välkomnar man det som andra skapar -PFF, EAPR, , utvidgningenm.m. - men vad som saknas är som en pådri-vande kraft. måste aktivt bygga säkerheten,inte passivt vänta.Att ständigt återupprepa beslut från1992 räcker inte som bidrag till den säkerhetspolitiskautvecklingen. Regeringen måste faktiskt ha någon idéom framtiden.Detsamma gäller regeringens pinsamma hållningvad avser den gemensamma valutan. Den svenskaregeringen är den enda som över huvud taget inte harnågon åsikt i denna för så viktiga fråga.Jag noterar nu dock att det i utrikesdeklarationensägs: "kommer därför att bidra till att EMUblir framgångsrikt." Det måste väl betyda antingen attSverige genom att avstå från att vara med i EMUstärker EMU eller kanske tvärtom att regeringen avseratt gå in i för att stärka det. Det vore bra att fåett klarläggande på denna punkt.Redan innan blivit medlem hade EU givitrekommendationer till medlemsländerna om att mins-ka arbetslösheten. Genom Amsterdamfördraget ochLuxemburgtoppmötet har EU:s rekom-mendationer fått ännu större tyngd.Hittills har saboterats,och arbetslösheten ligger fortfarande kvar på högnivå, trots god konjunktur i flera år.Nu är frågan om den socialdemokratiska regering-en skall bryta sin hittillsvarande politik och följa EU:srekommendationer. Någon sådan förändring kan dockinte märkas. Det har snart gått sedanEU:s toppmöte om sysselsättning. Ännu har regering-en inte ens lagt fram några förslag om en mer flexibelarbetsmarknad eller minskning av skatterna på arbete.Tvärtom har de höjts . Det går inte attideligen år ut och år in deklarera att man visst skallkämpa mot arbetslösheten men sedan inte göra det.I två avseenden har regeringen agerat direkt skan-dalöst.Det ena gäller när den socialdemokratiska rege-ringen i fallet vilseledde . Förutom skadan i det enskilda fallet förlo-rar sin trovärdighet. Ingen kunde väl tro att ensvensk regering skulle vilseleda i frågor som rörmänskliga rättigheter. Andra länder är häpna.Den andra skandalen gäller koldioxidmålet. Istället för att fullfölja internationella åtaganden ochminska utsläppen ägnar sig den socialdemokratiskaregeringen åt att hitta vägar för att kunna öka utsläp-pen. miljöprofil är därmed ruinerad. Densom fuskar tappar all tilltro.Fru talman! Låt mig avsluta med en av de mermärkliga episoderna i den svenska utrikespolitiken.Den har utspelat sig . Det gäller fråganom den gemensamma förhandlingsstarten för EU:söstutvidgning.I juli presenterades förslag.Det var ett bra förslag. Vi gjorde från Moderata sam-lingspartiet bedömningen att det på bästa sätt tillgo-dosåg de svenska kraven. Den socialdemokratiskaregeringen gjorde en annan bedömning. Den ville haen gemensam förhandlingsstart.Men inträffade det märkliga att månaderna un-der hösten gick - augusti, september, oktober ochnovember passerade - utan att pre-senterade något förslag om gemensam förhand-lingsstart. Framåt november drog de överiga med-lemsländerna slutsatsen att det inte fanns någotsvenskt förslag, eftersom inget hade synts till. Attkomma med ett förslag var naturligtvisinte rimligt i en så viktig fråga. Också i riksdagensEU-nämnd fick vi vänta.En dryg vecka före toppmötet lades i skymundanfram ett papper som häpnadsväckande nog innebar attförhandlingsstarten skulle skjutas upp till 1999. Ochinte ens enligt detta förslag skulle det bli en gemen-sam förhandlingsstart. Följaktligen framfördes inteheller förslaget på allvar i , utan det blevdet förslag som kommissionen hade lagt fram i julisom gick igenom.Fru talman! Låt mig avsluta med en fråga till utri-kesministern om den gemensamma valutan. Att stärkaden gemensamma valutan är en uppgift för Sverigesregering. Innebär det att regeringen avser att stå utan-för för att stärka den gemensamma valutan eller attSverige skall gå med för att därmed stärka den ge-mensamma valutan?Anf. 3 ():Fru talman! har upplevttvå världskrig. Efter båda krigen låg stora delar avEuropa i ruiner, och ofattbart många människor dogunder de båda krigen. samla-des vi i denna kammare i åminnelse av 53-årsdagenav befrielsen av koncentrationslägret . Igenblir vi påminda om att inte glömma vår historia ochatt inte glömma Förintelsens alla offer. Budskapetfrån och andra överlevande var tydligt:Nu har ni hört vår berättelse och sett oss för att ni i ertur skall berätta för kommande generationer, berättaför att möta krafter som vill, med olika motiv, förnekaatt Förintelsen har ägt rum.Vår uppgift som politiker blir att tidigt uppmärk-samma strömningar i vårt samhälle och internationelltoch kraftfullt motverka främlingsfientlighet, rasismoch antisemitism. Vår demokrati är inte given utanmåste erövras, fördjupas och förtydligas.Respekten för varje människas rätt och frihet måste vihela tiden försvara. Som representant för Centerpar-tiet skall jag ta mitt ansvar för att diskutera, belysaoch gräva fram vad mitt parti har på sitt samvete fråntider, före, under och efter . Dettaarbete, om än smärtsamt, är avgörande för att förhind-ra att Förintelsen kan hända igen.Just nu följer vi uppmärksamt hur det internatio-nella samfundet arbetar intensivt för att med diploma-tiska medel lösa konflikten med om massförstö-relsevapen. FN:s resolutioner skall respekteras, precissom tidigare talare har sagt. Hos svenska folket medsitt engagemang och stöd för FN finns en ständiguppmärksamhet på vad FN gör. Med vår plats i FN:ssäkerhetsråd känner vi ett ännustörre ansvar för att FN skall klara av alla kriser ochkonflikter runtom i vår värld.Därför känner vi en stor frustration över återkom-mande rapporter om fruktansvärda massakrer på civi-la i och , bristen på respekt förmänskliga rättigheter runtom i världen liksom till-lämpningarna av dödsstraffet. Jag räknar bara upp detre stormakterna , och , men detäger rum i många, många fler länder. Utrikesministerntar särskilt upp detta i sin deklaration, och det är bra.Det är bra om vi alla står bakom ett totalt avskaffandeav dödsstraffet. Vi som är folkvalda måste vara tydli-ga, eftersom det uppenbarligen finns en opinion äveni vårt land för att vi skall införa dödsstraff eller gerstöd för dödsstraff. Det är viktigt att vi är myckettydliga.Ett lyckosamt fredsfrämjande och fredsfördjupan-de arbete, som är FN:s främsta uppgift, kräver ettbredare säkerhetspolitiskt synsätt. Hållbar säkerhetbygger vi genom att bekämpa fattigdom och orättvi-sor, genom att värna demokrati, jämställdhet ochhushållning med jordens resurser och genom att kon-sekvent driva kravet på militär nedrustning.FN behöver reformeras för att bli mer kraftfull,och den nye generalsekreteraren har satt igång ettförtjänstfullt arbete. Men också synen på ett globaltsamarbete håller på att ändras. Marknadskrafterna kaninte lösa de grundläggande orättvisorna mellan rikaoch fattiga. Vi har tidigare debatterat, och det vill jagupprepa, att FN borde ges rätt att uttaxera resurserfrån finanskapitalet för att fördela också till dem sominte kunnat utnyttja globaliseringens möjligheter.Fru talman! Genom medlemskapet i Europeiskaunionen har fått ytterligare möjligheter attagera internationellt. Grundtanken för EU-samarbetetär att skapa fred genom att knyta länder närmare var-andra och därigenom förhindra att nya krig utbryter.Vårt medlemskap i unionen har gett ossnya instrument för samarbetet både inom ochmed länder utanför Europa.Det utrikespolitiska samarbetet skärps genomAmsterdamfördraget och blir förhoppningsvis mereffektivt. Utrikespolitiken inom EU har i det praktiskaarbetet mjukats upp även om det också i fortsättning-en kommer att vara ett mellanstatligt samarbete därländerna i viktiga frågor har vetorätt. Vi skall ocksåkomma ihåg att en framgång för och Finlandär att man i Amsterdamfördraget också inkluderat des.k. Petersbergsuppgifterna, de fredsfrämjande uppgif-terna.Nästa viktiga steg är utvidgningen av EU till attomfatta länder i Öst- och . De ansökan-de länderna, som är unga demokratier, har en tuff tidframför sig och behöver vårt stöd i sin förberedelseför och vid sitt inträde i unionen. anseratt tillsammans med och Finlandtydligt måste fortsätta att arbeta för att välkomnakandidatländerna att kunna bli fullvärdiga medlem-mar. Det innebär också att de länder som söker med-lemskap skall respektera de mänskliga rättigheterna.Här är det tydligt att vi skall visa att också Turkietskall uppfylla detta krav, ett land som har ett med-lemsperspektiv i sitt arbete.Fru talman! Det nordiska samarbetet är och förbliren grundpelare i internationella kontakter.Det mångåriga samarbetet mellan regeringaroch parlament är en förebild för flera regioner i Euro-pa. Detta samarbete har spelat enviktig säkerhetspolitisk roll utan att säkerhetspolitikhar hört till agendan. Det nordiska samarbetet måstefortsätta för att stimulera till kunskap och förståelsemellan länderna och stärka den nordiska samhörighe-ten.En starkare nordlig dimension har tillförts EU-samarbetet genom att och blivitmedlemmar. Därigenom har ett fördjupat samarbeteinom påbörjats. Det är av stor bety-delse att länka EU:s ekonomiska styrka till de välupparbetade kanalerna för samarbete i , runtÖstersjön och i . I Barentsregionenoch på finns miljöproblem som inte kanlösas utan ett aktivt engagemang från EU. Jag tänkersärskilt på ansamlingen av radioaktivt avfall ochkärnvapen i och runt som är mer än ettpotentiellt hot mot säkerheten i vår region.Att arbeta gemensamt med miljö, ekonomi ochsociala frågor är mycket betydelsefullt för en godutveckling i men också i . Centerpar-tiet anser att det nordiska utbytet med våra baltiskagrannländer bör fördjupas. Miljöproblemen runt kan vi bara minska genom gemensamma an-strängningar länderna emellan. och svenskainstitutioner, organisationer, partier, kommuner ochlandsting kan också ge stöd med erfarenheter för attbygga upp och stärka demokratin.Mångfalden av samarbetsorganisationer bland Eu-ropas länder är bra. Det visar respekt för att varje landsjälv skall ha rätt att välja grad och omfattning avsamarbete med andra länder. Det gäller också oss.Sverige skall värna sin militära alliansfrihet och sittsjälvständiga försvar. Vår militära alliansfrihet ger ossen styrkeposition i det europeiska samarbetet. Ettsvenskt medlemskap i skulle inte gagna vare sigoss eller länderna i vårt närområde enligt Centerpar-tiets uppfattning. Rätt utnyttjat kan den svenska mili-tära alliansfriheten vara en stor tillgång i byggandetav en alleuropeisk säkerhetsordning.Det instiftade Euroatlantiska partnerskaps-rådet kan bli en ny mötesplats för planering och sam-ordning av internationella insatser, som inriktas påkonfliktförebyggande och fredsbevarande insatser.PFF, partnerskap för fred, blir det samarbetsorgansom samövar och förbereder insatserna. Men framförallt bygger en fredligare framtid på demokratisk ut-veckling och på jämnare ekonomiska och socialavillkor i länderna.I relationen med är det ytterst viktigtmed en fortsatt politisk dialog. EU bör arbeta vidaremed olika avtal som finns med . Natos ochRysslands särskilda ramöverenskommelse från i som-ras är oerhört viktig. Det gäller att vi som politiskapartier, men också organisationer och näringsliv,stöds och uppmuntras till ökade kontakter med Ryss-land. En rysk demokratisk utveckling med en stabilekonomi och ett samhälle med minskade ekonomiskaoch sociala klyftor är den bästa säkerhetsgarantinbåde för , och Europa.Fru talman! anser att aktivtbör delta i att bygga upp ett alleuropeiskt säkerhets-bygge. Organisationen för säkerhet och samarbete iEuropa har 55 medlemsländer och arbetar med kon-fliktförebyggande arbete, men har också möjlighet attingripa i länders inre angelägenheter. Man arbetarmed att bygga upp det civila samhället, stärka demo-kratin och svara för rustningskontrollen.Centerpartiet ser Organisationen för säkerhet ochsamarbete i som det bäst lämpade samar-betsorganet när det gäller att fungera som alleurope-iskt organ. Man kan också arbeta tillsammans medEU och Nato. Samarbetet i det visardetta.Ett annat exempel kommer . Dåprövades samarbetet på nytt i genom denuppkomna krisen i . Här tydliggjordes dethur en ekonomisk kollaps i ett land ledde till starkainterna spänningar som såg ut att kunna leda till enväpnad konflikt med spridning till omkringliggandeländer. Redan den spänning som uppstod innebarstora flyktingströmmar, inte minst till Italien.OSSE, EU och gjorde snabba insatseroch kunde medverka till att krisen avvärjdes.Krisen i visade vikten av ett brett säker-hetspolitiskt perspektiv där också ekonomiska ochsociala klyftor kan leda till väpnade konflikter.OSSE har också en parlamentarisk församlingmed representation från riksdag. I höstasordnade parlamentariska församling en storkonferens där man samlade alla regionala ekonomiskasamarbetsorganisationer som finns bland OSSE:smedlemsländer.Jag vill tala om att en av de modeller man diskute-rade för sitt samarbete var Nordiska rådet.Det fördes fram ett mycket starkt önskemål om attockså regeringsrepresentanterna inom i mycketstörre utsträckning skall diskutera den ekonomiskadimensionen i ett säkerhetspolitiskt perspektiv. Därförskulle jag vilja fråga utrikesministern hur hon ochregeringen ser på möjligheterna till och vikten av attockså inom stärka den ekonomiska dimensio-nen och göra mer operativt. Utgångspunkten äratt man skall bli mer slagkraftig och kunna möta deekonomiska orsakerna till konflikter.Anf. 4 ():Fru talman! Vi lever i en föränderlig tid. Hursnabbt allting utvecklas och hur genomgripandeomvärldsförändringarna är, inte minst inom utrikes-politikens område, blir mycket tydligt och synligt omman gör en kort tillbakablick i tiden.Låt oss stanna upp litet grand inför hur situationenvar vid den utrikespolitiska debatten för endast tio årsedan.I 1988 års utrikespolitiska deklaration uppehöllsig dåvarande utrikesministern bl.a. vid den fortsattafrämmande undervattensverksamheten i vårt sjöterri-torium.Utrikesministern slog med skärpa fast följande:"kommer aldrig att acceptera kränkningar avsin territoriella integritet. Regeringen ser därför medstörsta allvar på kränkningarna av svenskt territori-um." Den fortsatta debatten handlade mycket om justdetta.Glädjande nog är ubåtskränkningar inte något sompräglar dagens utrikespolitiska debatt. Det fanns inteett ord om några ubåtskränkningar i utrikesministernsdeklaration här av naturliga skäl. Redan i inled-ningen av sitt anförande framhöll utrikesministernföljande: egen säkerhetspolitiska situationhar förmodligen aldrig varit bättre. Vi gläder oss åtdet.Vad gäller förhållande till den europeiskagemenskapen deklarerade utrikesministern för tio årsedan helt kort och definitivt följande: "Den bedöm-ning som gjordes 1971, att medlemskap i inte varförenligt med neutralitetspolitiken, står fast. "Så lät det då, för enbart . Sedan varEuropadebatten vid det tillfället i stort sett avklaradfrån socialdemokratiskt håll.Vad utrikesministern då föga anade, och än mind-re kunde veta, var att statsminister endast tvåår senare skulle lämna in medlemskapsansö-kan till EU och att , ,var fullvärdig medlem av den europeiska gemenska-pen.Låt mig lyfta fram ytterligare ett citat som visar påvilken genomgripande förändring som ägt rum undersenare år. Jag läser ur protokollet : "I har förföljelsen av motståndarna mot apartheidtrappats upp. De demokratiska krafterna drabbas avundantagstillstånd, mötesförbud och presscensur.Fackliga och politiska ledare hålls fängslade, mångaav dem utan att anklagas eller åtalas för något brott. "Utrikesministern slog fast: "politik ärett hot mot internationell fred och säkerhet. "Citaten visar i blixtbelysning vilken föränderligvärld vi lever i och hur förändringsarbetet mognarfram till positiv utveckling och en, förhoppningsvis,något säkrare värld.Vi kan glädjande konstatera följande:I dag är det tyst om ubåtskränkningar i våra farvat-ten.I dag deltar som fullvärdig medlem i detgemensamma Europasamarbetet inom EU.