prot · GL0954 · 1998-01-22 00:00:00 — Vi har genomfört den här svåra bud-getsaneringen, genom överenskommelser med förstVänsterpartiet och sedan . Det har gåttbra, därför att vi har klarat att sanera statsfinanserna.Vi kan peka på väldigt goda resultat av det här sam-arbetet.Dessvärre kan inte peka påsamma goda resultat 1994, då det var ett underskott istatens budget på 240 miljarder. Att man kan kalla detgod fördelningspolitik har jag väldigt svårt att förstå.Anf. 108 ():Herr talman! Vi socialdemokrater har hållit vårdoch omsorg utanför de senaste årens besparingspaket.Trots det har vård och omsorg blivit utsatta för ned-skärningar, bl.a. för att den stora arbetslösheten tärtpå kommunernas ekonomi. Det har fått konsekvenser,och debatteras vårdfrågorna utifrån uppkomna, ivissa fall uppseendeväckande brister i äldrevårdenoch köerna i sjukvården.Det är då glädjande att det finns en stor samsyn iriksdagen om att vården skall få tillräckliga resurser,att finansieringen skall ske via skattemedel och att detskall finnas ett demokratiskt inflytande.Bara ett parti vill lösa vårdens problem genomsystemskifte, och det är , som föreslår enny försäkringslösning och mindre demokratiskt infly-tande, och stora skattesänkningar som - på ett sättsom jag tror att inte någon utanför moderatkretsenförstår - skall ge mer pengar till vård och omsorg.Effektiviseringar är ett ord som också används utanpreciseringar.Det finns ett starkt samband mellan välfärd ochekonomi, och därför har saneringen av ekonomin varitnödvändig. Därför är det viktigt att minska arbetslös-heten. Många människor i arbete, en ekonomi i balansoch tillväxt är förutsättningen för att vi skall kunna getillräckliga resurser till vården.De resultat vi nu har uppnått har gjort det möjligtatt besluta om mer pengar till vården: 4 miljarder merför t.o.m. . Detta tillsammans medfortsatt reformarbete och förändringar i sjukvårdensstruktur gör att det är inom räckhåll att få bort oaccep-tabla köer i vården. De som tar till stora och hårdaord om köerna måste tänka på att landstingens plane-ring med de nya pengarna trätt i kraft från årsskiftet.De som åberopar den gamla vårdgarantin som allenasaliggörande glömmer bort att dess goda verkan be-rodde på att det med den skickades pengar.Bortglömd är också den eniga prioriteringsutred-ningen, som lyfte fram vård av kroniskt sjuka ochvård i livets slutskede som högsta prioritet jämteakutsjukvård. När neddragningar har varit nödvändigai landstingen har de som kan vänta fått vänta. Det är ilängden oacceptabelt, men det är ändå i det skedet ennödvändig prioritering. Det finns i landstingen avsattamedel för att ta itu med köproblemen. Situationen äringalunda hopplös.I årets s.k. Dagmaröverenskommelse har star-tats ett arbete som syftar till att kunna införa en vård-garanti från , inteför några speciella diagnoser utan en generell vårdga-ranti.Herr talman! framstår det som att omsorgenom de äldre skulle vara något vi plötsligt uppmärk-sammat. Så är det inte. Arbetet med att skapa en godoch trygg äldrevård har pågått . Densenaste stora förändringen var den s.k. Ädelreformen1992. Den har följts upp av och avsocialutskottet. Resultaten har varit goda, men detfinns också brister. Det handlar om brist på läkartill-syn och brister i samordning mellan huvudmän. Dettaoch annat har socialutskottet påtalat, och det pågårmycket arbete för att rätta till dessa brister.Det har också föranlett att regeringen har tillsattflera utredningar, en om bemötande av äldre och enom patientens rättigheter. Båda har lämnat betänkan-den med viktiga förslag. En utredning om avgifternasproblematik pågår.Regeringen har också givit extra anslag för att ut-arbeta stöd till anhöriga som tar ett stort ansvar försina anförvanters vård och omsorg.Beslut har fattats om förstärkt tillsyn av vården,och det finns nu också en laglig skyldighet att kvali-tetssäkra all vård. Samma krav ställs därmed på privatsom på offentlig vård.När de senast uppmärksammade exemplen påvanvård avslöjades fick uppdrag ochextra medel för att kunna utöka tillsynen över äldre-vården. Vanvård accepteras inte. Den skall påtalasoch åtgärdas, men det är olyckligt om bilder av van-vård görs till en generell bild av hur våra äldre hardet.I bemötandeutredningen konstateras att det finnsmånga utmärkta exempel på utveckling av goda vård-former, och det är viktigt att alla dessa goda exempellyfts fram som förebilder. Det kan stimulera till engod utveckling.Det är också viktigt att all den personal som utförett gott arbete får uppskattning och kan känna stolthet.Vi får inte föra debatten så att vi sprider missmod ochbidrar till att arbete med våra äldre får låg status. Detmåste framhållas att det krävs alldeles särskilt mycketav dem som arbetar med äldre och sjuka människor,när det gäller både ork och kunskaper.Herr talman! Sedan Ädelreformen genomfördeshar det skett en förändring. Alltfler människor medbehov av kvalificerad vård eller vård i livets slutskedefinns nu i hemmet eller i särskilt boende. Det krävervidareutbildning av den personal som skall mötadessa nya och större behov, mer medicinsk kompetensoch mer personal. Det är viktigt att vi tar ansvar förden förändrade situation som uppstått. Det gör vigenom att tillföra mera pengar men också genom attta till vara de förslag som olika utredningar tagit fram.Regeringen kommer att lägga ett na-tionellt handlingsprogram för äldrepolitiken. Äldre-vården skall kännetecknas av hög kvalitet.Herr talman! Vi har kunskaper, och vi har enekonomi som är i balans och förutsättningar för attsamhällsekonomin skall utvecklas positivt. Då skall viprioritera vård och omsorg, inte skattesänkningar, ochdå skall vi också kunna komma till rätta med de bris-ter som upprör oss alla i dag.Anf. 109 () replik:Herr talman! Jag har stor respekt för i vårdfrågor. Hon frågar varför vi vill ha ensystemförändring när ingen annan vill det. Det ärnaturligtvis därför att vi har prövat det system som vihar. Vi har gång på gång lagt in nya skattepengar. Detär som att hälla i en gammal maskin som bara gårsämre och sämre. Man smörjer den litet grand, och såkommer problemen tillbaks . Det går inteatt arbeta på det sättet.Systemet är ineffektivt, för produktionen sker intei konkurrens. talar om att man pra-tar oprecist om det. Jag kan hänvisa till internationellaundersökningar från t.ex. Consulting Groupsom visar att det går att spara på sjukvårdenutan att produktiviteten sjunker. Dessutom får manhöjd kvalitet. KPP-undersökningen visar att 30-40 %av kostnadsskillnaderna mellan klinikerna inte harmed kvalitetsskillnader att göra utan med brister irutinerna. Det innebär 15 miljarder. Knivtiden i Sve-rige utgör . I utlandet utgör den . Om man inför bemanningsplaner skulle manenligt undersökningar kunna spara 15-20 %.Det finns alltså preciserade effektivitetsvinster attgöra i ett annat system. Landstingssystemet klarar detinte.Anf. 110 () replik:Herr talman! beskrev det landstings-drivna sjukvårdssystemet som ett system som manideligen har hällt pengar i. Sanningen är att landsting-en har fått vidkännas ekonomiska förluster och svå-righeter som har gått. Jag har pekat påatt det inom det system som vi har, som jag tycker ärbra, finns metoder för och möjligheter att klara av deproblem som vi har.Jag vet inte att det finns något land med försäk-ringslös sjukvård som har ett bättre resultat.Anf. 111 () replik:Herr talman! Problemet är att det inte går att ef-fektivisera inom . Det finns inbyggda hin-der i systemet som gör att vi inte kan nyttja effektivi-seringarna. Det är problem som man inte har i försäk-ringssystem som är solidariskt finansierade. De sys-temen rättar sig efter de resurser man har och är alltsåsolidariska. Där följer pengarna patienten. Det gör deinte i landstingssystemet. Patienterna står starka. Pati-enterna har valfrihet. Det är en mycket stor vinst.Man måste fråga sig, herr talman, varför vårdensproblem alltid växer när socialdemokraterna harmakten. Sedan mins-kade de , trots svåra eko-nomiska förhållanden. Så fort socialdemokraterna fårmakten växer vårdköerna. Personalen blir mer frustre-rad. Man har fler uppsägningar. Systemet gör att detinte finns någon arbetsglädje. Det kommer ingenbelöning om man förbättrar en kliniks verksamhet.Den möjligheten finns inte i landstingssystemet. Dåfår vi en vård som blir allt sämre ochgår på knäna. Det händer bara under socialdemokra-tisk regi.Anf. 112 () replik:Herr talman! Under förra perioden tror jag att manklarade av många problem genom att öka upplåning-en. Vi vet vad det ledde till. Vi har inte sett det somen lösning. Vi vill ha en stabil ekonomi för att kunnaklara av vård och omsorg.Den försäkringslösning som har plä-derat för är inte särskilt utarbetad. Jag föreställer migatt det kommer att ta innan man kan sätta deni sjön.Vi är beredda att inom det system vi har taitu med de problem vi har, och jag tror att det är detallra lyckligaste.Era stora skattesänkningar skrämmer mig. Dekommer naturligtvis att inverka på möjligheten attbedriva en god sjukvård.Anf. 113 BO () replik:Herr talman! Upplåningen ökade därför att arbetslösheten började svälla i mittenav 1990. Det var då spekulationsekonomins bubblabrast. Det minskade inkomsterna och ökade utgifternaför alla som förlorade jobbet på grund av 80-talspolitiken.Vi har i världens högsta skatter,. Vi har världens största offentligasektor. Ändå har vi inte världens bästa välfärd.Är lösningen på problemen att höja skatterna ännumer och skaffa ännu större offentliga utgifter med denutgångspunkten? Är lösningen möjligen, vilket vimoderater förordar, att se efter hur man använderskattebetalarnas pengar och inte bara ta mer av skat-tebetalarna och ge till det offentliga?Den kommunala sektorn i sin helhet - vi ser påhela det som kallas välfärdsbegrepp i er definition -omfattar 1998. Verksamheterna- sjukvård, barnomsorg, äldreomsorg, skola - står för320 miljarder av dem. Det finns naturligtvis ett ut-rymme att klara vården och omsorgen utan störreoffentliga utgifter eller mer skatter.Anf. 114 () replik:Herr talman! Jag tackar för dennalektion.Det är förvisso så att vi har mycket höga skatter.Vi har också en mycket hög acceptans bland befolk-ningen när det gäller att ta ut höga skatter om pengar-na går till vård och omsorg.Min lösning på våra problem är inte att yt-terligare höja skatterna. Vi vill med alla medel sänkaarbetslösheten. Det ger mera pengar till statskassan,till kommunerna och till landstingen. Då kan vi bedri-va en bättre vård.Anf. 115 BO () replik:Herr talman! Det är ju det som är problemet. Nihar bedrivit en politik som innebär att den sysselsätt-ningsökning som började bröts 1996.Trots att ekonomin har gått uppåt har vi alltså haft enminskande sysselsättning och sämre förutsättningar.Möjligen sker det en viss ökning under det år somkommer, men den sker från en låg nivå och till enalldeles för låg nivå.Det intressanta är att vi uppenbarligen är överensom att vi har mycket resurser . Det är ettfaktum. Är inte det viktigaste också för att då ge medborgarna valuta för pengarnaoch inte överbeskatta dem? Man skall inte höja ener-giskatter och egenavgifter, t.ex., för dem som redanhar världens högsta skatter.Det finns i den offentliga sektorn resurser för attklara vård och omsorg - allt det som är väsentligt -om man bara prioriterar och utför uppgiften väl. Feletni gör är att ni inte ger medborgarna valuta för peng-arna.Anf. 116 () replik:Herr talman! Felet den borgerliga regeringen gjor-de var att den förde en politik som medförde att vi har att betala i räntor innan vi kanföreta oss någonting annat. Vi försöker att få ordningpå den situationen. Det är faktiskt så, att arbetslöshe-ten försiktigt har börjat minska. Jobben kommer i denprivata sektorn. Den politik för att sanera ekonominsom vi har fört har lyckats, trots att ni aldrig har trottpå den.Nu har vi föresatt oss att också halvera arbetslös-heten fram . Ni tror inte på det heller, menlåt verkligheten visa.Jag tror på vår politik om vi vill kunna bedriva engod vård- och omsorgspolitik.Anf. 117 BO () replik:Herr talman! De två främsta vallöftena från soci-aldemokratin förra gången var att avskaffa arbetslös-heten och sätta stopp för de borgerliga nedskärningar-na i den offentliga sektorn. Hur det gick med syssel-sättningen diskuterade vi i kammaren i går. I dagdiskuterar vi de växande vårdköerna under Wallströmoch Klingvall.Det förefaller som om vi kan vara överens omverklighetsbeskrivningen. Det var långa vårdköer före1991 och snabbt minskade vårdköer 1991-1994. Nuär det återigen snabbt växande vårdköer.Ingrid , som såvitt jag förstår inte ifrå-gasätter den verklighetsbeskrivningen, talar i ställetilla om den vårdgaranti som hjälpte till att åstadkom-ma detta. Hennes förklaring till att vi lyckades, tillskillnad från socialdemokraterna, är att vi satsade såmycket pengar på detta.Jag vill bara upplysa kammaren och om att vi satsade 500 miljoner för atthjälpa landstingen att komma i gång med projektet.Sedan fungerade det utan extratillskott.Varför har ni inte ordnat det för länge sedan omdet bara gäller 500 miljoner?Anf. 118 () replik:Herr talman! Bristerna i ekonomin i harinte bara handlat om 500 miljoner. Det har handlatom väldigt mycket mer.När vi pratar om vårdgarantin måste vi ocksånämna prioriteringsutredningens slutsatser. Man fannatt prioriteringen av de diagnoser som man hade gjorti vårdgarantin stred mot prioriteringsutredningensslutsatser. Det har man tagit hänsyn till. Det är oerhörtviktigt att vi följer de prioriteringarna, men jag inserockså att ingen kan leva "utprioriterad", dvs. i en långkö, någon längre tid.Därför vill jag och mitt parti göra väldigt mycketför att minska köerna. Vi är inte bara överens om hurverkligheten ser ut, utan vi har också ett gemensamtintresse av att göra någonting åt det, även om våramodeller kan se olika ut.Anf. 119 BO () replik:Herr talman! Då fick jag bekräftat att vi är överensom verklighetsbeskrivningen, att köer växer ochminskar inom sjukvården beroende på vilka partiersom har ansvar för verksamheten.Ingrid använder sedan återigen priori-teringsutredningen som ett argument mot en funge-rande vårdgaranti. Vi lade ändå ned rätt mycketenergi på att undersöka just om vårdgarantin, trotsalla sina goda sidor, eventuellt ledde till att någraandra undanträngdes. Några studier som visar att såvar fallet känner jag inte till.Sanningen är väl helt enkelt den att bland social-demokraternas återställare finns återställarna av desocialdemokratiska vårdköerna. Skillnaden mellan deolika regeringarna har väl, , varitden att vi avskaffade vårdköerna och ni avskaffadestatistiken.Anf. 120 () replik:Herr talman! Skillnaden i fråga om verklighetsbe-skrivning är inte stor - den kanske inte finns alls. Manskall ha klart för sig att statistik om köer är väldigtsvår att läsa ut. Vilka som finns i kön är väldigt olika,det har man sett här i , där man förövrigt också har vidtagit åtgärder för att införa envårdgaranti generellt. Det är skillna-den mellan vår och er syn på vårdgaranti. Ni vill ha envårdgaranti som sträcker sig till att täcka vissa dia-gnoser. Vi vill ha en generell vårdgaranti.Anf. 121 ()replik:Herr talman! nämner att detkommer en proposition i äldrefrågor längre fram i vår.Avser regeringen då att lägga fram en ganska bredproposition, som inte bara täcker vårdområdet utanockså andra sektorer där omprioriteringar kan behövagöras? Sådana omprioriteringar är inte så alldeles lättatt genomföra på grund av att universitet och högsko-lor har ett självbestämmande vad gäller forskning.Man kanske därför kan behöva stimulera viss forsk-ning med extra pengar. Jag tänker då på forskningkring äldres hälsoproblem, och jag tänker på utbild-ning om vad åldrande innebär, inte bara av hälso- ochsjukvårdens personal utan också av grupper inomandra sektorer, såsom byggsektorn.Vad gäller attityderna i samhället gentemot åld-rande undrar jag om regeringen tänker ta fasta på detmycket intressanta häftet om barns syn på åldrande,som innehåller både glädjande och skrämmande upp-gifter.Anf. 122 () replik:Herr talman! Självfallet kan jag inte uttalamig om vad som kan finnas i det som kallas Ett natio-nellt handlingsprogram för äldrepolitiken. Jag harändå fått sådana signaler att jag kan säga att man skallse väldigt brett på det.Det lilla betänkande som handlar om barns attity-der gentemot äldre innefattas i bemötandeutredning-en. Där finns mycket tänkvärt att ta till vara, och jagförutsätter att man inom regeringen kommer att göradet.Anf. 123 ()replik:Herr talman! Regeringen har ju tillsatt ganskamånga olika utredningar, och en del fastnar i Rege-ringskansliet med sina många goda förslag. Jag hop-pas verkligen att den här utredningen lyfter från attvara tänkvärda ord i ett dokument till att översättas tillkonkret handling.Man brukar säga att ett lands välstånd mäts i formav spädbarnsdödligheten. Jag menar att ett lands väl-stånd, dess kvalitet, också skall mätas i form av denäldreomsorg som ges.Anf. 124 () replik:Herr talman! och jag brukarkunna samtala mycket bra om vårdfrågor. Vi är över-ens om väldigt mycket av det som här harsagt.De utredningar som vi har talat om nu har självfal-let hög prioritet. De har inte fått så på sig attarbeta, men de skall ändå ut på remiss. Jag tycker attde förslag som ligger är kloka, och det kommer jag attsamtala med regeringens representanter om.Anf. 125 () replik:Herr talman! Arbetslösheten är ett av våra storaproblem, som alla vill lösa. har 75 000 arbetstillfällen försvunnit från landsting-en. Mycket av försämringarna i vården beror just påminskad personaltäthet. Därför blir min fråga tillIngrid : Finns det verkligen belägg för har gjort besparingar genom att dra bort all denhär personalen, som man sedan får betala dyrt för medolika arbetsmarknadsåtgärder?Anf. 126 () replik:Herr talman! Det kan man ju fundera över. Menden bistra verkligheten i landstingen är faktiskt har haft en ekonomi att rätta sig efter, och denhar inte varit tillräckligt god för att räcka till allting.Det är beklagligt att man har behövt avskeda perso-nal, men det är faktiskt en vändning på gång, och detfinns landsting som håller på att nyanställa. Jagföreställer mig att det inte kommer att dröja så längeförrän vi står här i och pratar om personal-brist inom vården. Det går i vågor. Jag är glad för attdet börjar att vända, att vi nu inte fortsätter att skäraned utan ger mer pengar till vården, som kan hjälpatill att förbättra utvecklingen.Anf. 127 () replik:Herr talman! Också jag hoppas att landstingenkommer att få ett personaltillskott. Det som kännsmärkligt i det här sammanhanget är att det är statensom bl.a. genom att dra ned mycket av sina generellabidrag till landstingen har orsakat en del av det här.Även egenavgifterna har genom att påverka skatteun-derlaget bidragit. Sedan får staten ändå ta kostnadernaför de friställda. Det är det som inte går ihop för mig.Jag skulle vilja se en tydlig redovisning som kundevisa att man verkligen har gjort besparingar. Eller ärdet en samhällsförändring?Anf. 128 () replik:Herr talman! Man kan ha sådana funderingar somThomas har. Vi har stått i verkligheten och be-funnit oss i ansvarig ställning, och vi har sett det varanödvändigt att sanera ekonomin. Vi har lyckats meddet. kommer det mer pengar till vård och omsorg,och vi skall jobba vidare på den linjen.Anf. 129 () replik:Herr talman! Jag skall följa upp re-sonemang. Vi har avskedat68 000 anställda inom sjukvården. Sjukvårdens andelav bruttonationalprodukten har sjunkit ned till7,och är bland de lägsta inom hela OECD-området, från att ha varit uppe i9 %. Har den socialdemokratiska regeringen någonfilosofi om hur stor andel av BNP sjukvården i Sveri-ge skall få ta? Är det rimligt att höja sjukvårdensandel , som den låg på tidigare och därden ligger i de flesta andra västländer? Är det enrimlig ambition?Anf. 130 () replik:Herr talman! Att räkna sjukvårdens resurser i pro-centandelar av BNP är ganska osäkert, eftersom ocksåBNP kan variera, och då motsvarar ju procenten olikasummor. Jag utgår från att vi skall följa verksamhetenoch se till så att hälso- och sjukvården får de pengarsom behövs. Det är också viktigt att reformarbete,omstruktureringar och tillvaratagande av medicinskkunskap och teknik fortsätter ute i landstingen och förden delen också i kommunerna, så att vi också kan tavara på effektivitetsvinster.Anf. 131 BO ():Herr talman! Den socialdemokratiska välfärdspo-litiken har kapsejsat. Välfärd är att ha ett arbete. Väl-färd är att kunna leva på sin lön. Välfärd är att veta attom den egna förmågan inte räcker till finns ett ge-mensamt ansvar för en sjukvård utan köer, för envärdig äldreomsorg, för en skola som ger goda kun-skaper och för en rättstrygghet. I alla dessa avseendenhar socialdemokraterna misslyckats.Vi har sett hur utvecklingen vad gäller arbets-marknaden har försämrats . Man har vis-serligen med statistik lyckats förbättra siffrorna förden öppna arbetslösheten, men sysselsättningen har,trots en ekonomisk uppgång, först den senaste måna-den stigit något. Det är alldeles för dåligt. Detta ärgrunden för välfärd och grunden för välstånd.Vi har en situation där de som är arbetslösa själv-klart inte lever på sin egen lön. Detsamma gäller demsom är föremål för åtgärder eller som finns i extraor-dinär utbildning. Men vi har också en situation där desom arbetar måste betala högre skatter därför att såmånga fler än som borde vara fallet saknar arbete.Bidragsberoendet är större.När det gäller det gemensamma ansvaret har maninte inom ramen för världens högsta skattetryck lyck-ats med sjukvården. Köerna växter återigen, vilket hardiskuterats länge i debatten här i dag.I äldreomsorgen ser vi exempel på en ovärdig be-handling. Skolan diskuteras också. För många är detganska uppenbart att skolan inte klarar sin uppgift . Vidare är rättstryggheten inte så självklar. Män-niskor upplever faktiskt att våldet ökar, t.o.m. i skolanmen också för människor ute på gator och torg.Detta är allvarligt därför att de här delarna av detsom kallas för välfärd hänger samman. Låg syssel-sättning urholkar basen för de gemensamma åtagan-dena och leder, tillsammans med kostnaderna för demsom inte är sysselsatta, till höga skatter och ett störrebidragsberoende.Vi har en situation i som är extrem. Enförvärvsarbetande i näringslivet i måste för-sörja sig själv och ytterligare nästan två personer. Ilängden är detta inte hållbart. Vi måste vända dennautveckling. Det innebär att de tre viktigaste uppgifter-na under den kommande mandatperioden måste varaföljande.För det första gäller det att skapa förutsättningarför så många nya jobb att vi kan eliminera arbetslös-heten som samhällsproblem. Om man tappar sitt jobbskall man veta att man inom rimlig tid får ett nytt jobbeller en utbildning som ger ett nytt jobb.För det andra gäller det att se till att människornormalt kan leva på sin egen lön. Om inget exceptio-nellt händer har jag kontroll över min ekonomi. Det ärju en av de väsentligaste ingredienserna i en trygg-hetspolitik att människor normalt känner sig mindreberoende, mera självständiga.För det tredje måste vi återställa förtroendet för attdet som måste vara gemensamt kan utföras väl. Vimåste se till att vi eliminerar köerna i sjukvården. Vimåste se till att vi får en värdig äldreomsorg. Vi måstese till att rättstryggheten fungerar och att skolan gergoda kunskaper.Dessa tre uppgiftsområden är de väsentligasteuppgiftsområdena inför kommande mandatperiod. Ärdå lösningen den traditionella socialdemokratiska,dvs. högre skatter och mera pengar till politiker? Nej,självklart inte! Som jag sade tidigare: Vi har världenshögsta skatter och världens största offentliga sektormen inte världens bästa välfärd. Vi måste funderaöver hur vi politiker här i , liksom politiker-na i landsting och kommuner, skall bära oss åt för attge medborgarna valuta för skattepengarna.Vi finner att man, givet de stora offentliga resursersom finns, kan skapa utrymme för sänkta skattergenom att de som får sänkta skatter behöver mindre ibidrag och subventioner.