prot · GL0998 · 1998-04-28 00:00:00 — Våldetmot kvinnorna sker i hemmen.Om man i inte vill erkänna att kvin-norna är underordnade männen, kommerinte jämställdhetsarbetet att komma någon vart. Det är bra att den blirav. Det är bra att vi har en diskussion om hur fler mänskall komma in i barnomsorgen. De behövs där, pre-cis som det behövs kvinnor på andra ställen. Vi behö-ver bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden.Anf. 45 Statsrådet ():Herr talman! frågade mig vad re-geringen kan göra för att skynda på utvecklingen avjämställdhet och för att stötta de män som finnsinom barnomsorgen och skolan.Vi kan göra en del saker. Jag skall nämna vad jaghar gjort inom mitt område på departementet för attförsöka få män att ta större ansvar för jämställdhets-frågorna.Jag har startat pappautbildningar. I samarbete medförsäkringskassan har åtgärder vidtagits för att få mänatt ta ut mer pappaledighet och få arbetsgivare attstimulera sina anställda att ta större ansvar för barnen.Vi har gett resurser till kommuner, landsting, en-skilda företag och fackliga organisationer för utbild-ningsprojekt. Det finns resurser till ett Jämställd-hetscentrum i - ett projekt om män och för-äldraledighet. Vi har sjösatt en utredning och gettSocialstyrelsen pengar för jämställdhetsarbete inombarnomsorgen.Det finns lagar, projekt och förordningar. Ändågår det långsamt. Det räcker inte med lagar, projektoch förordningar. Det handlar om vad var och en avoss är beredd att göra i vår vardag.Jag tror ändå att det vi har gjort spelar en roll ochär viktigt. Jag vet också att det har gjort påhögskoleområdet i förordningar till högskolor ochuniversitet kommer att få effekt . Pro-blemet är bara att resultatet inte kan mätas så snabbt.Jag tror inte heller på några enkla lösningar. Dethandlar om att påverka attityder och gamla könsroller.Varför slår egentligen män kvinnor? Eller varförslår kvinnor i lesbiska förhållanden ibland kvinnor?Eller varför slår kvinnor barn? Jag tror inte att detfinns något enkelt svar på den frågan heller. Men detfinns en hel del forskning och intervjuundersökningarfrån , , , och många andraländer, och i allt väsentligt visar denna forskning påsamma mönster. De män som misshandlar kvinnorgör det för att få kontroll över kvinnan i en situationdär de uppfattar sin ställning som ifrågasatt. De män-nen hänvisar ofta till samhälleliga normer och före-ställningar om manlighet och kvinnlighet när de skallförklara varför de har misshandlat någon som stårdem nära.I en av de intervjuer som professor docent i har gjortsäger en man så här när han förklarar varför han slog:Hon bröt med det kvinnliga och ville inte varasom kvinnor skall vara. Hon var egenkär och ville intevara hemma. Jag försökte hålla henne kvar. Det varmin uppgift. Jag försökte med alla medel. Då och dåförstod hon vem som hade kontrollen. Jag bevisadedet när det var nödvändigt. Fasthet, styrka, styrning,att inte förlora kontrollen, att inte låta sig domineras -det är att vara manlig.Jag vill betona igen att alla män inte slår - majori-teten slår inte. Självfallet är det inte så att det finnsmånga manliga potentiella våldsverkare. Men för densakens skull kan jag inte bortse från den forskningsom ändå finns, inte bara i utan också i mångaandra länder, och som pekar åt samma håll. Varförslår just de här männen sina kvinnor? De slår intepolisen om de åker dit för fortkörning, och de slår intechefen om de är sura på honom. De vill visa sin maktgenom att styra den som står dem nära.Jag tycker att det är en bra utgångspunkt när viskall fortsätta att diskutera jämställdhetsfrågorna ochförsöka förändra dem. Det var precis det som MartinNilsson pekade på. Att våga se hur problematiken serut är förutsättningen för att kunna ändra denbilden. finns en tydlig över- och under-ordning i samhället.Regeringen kan stifta lagar och fatta beslut omförordningar, men vi kan också ha seminarier - viskall ha två seminarier - om män och jäm-ställdhet för att få fler män aktiva i debatten och föratt försöka sprida exemplen ut på lokal nivå, så attjämställdhetsarbetet skall gå mycket fortare än vaddet gör nu.Anf. 46 ():Herr talman! sade att det behövsfler män i jämställdhetsdebatten, och det gör det de-finitivt. Från sida är vi inte så dåliga påatt låta oss företrädas av män i den debatten, sombekant. Framför allt behövs det fler män i verklighe-ten, där jämställdheten förhoppningsvis någon gångkan skapas, dvs. inte minst när det gäller det uppväx-ande släktet.Varför är det då inte så mycket män i jämställd-hetsdebatten? Kan det vara så att när en man börjarifrågasätta vissa av de här schablonföreställningarnamöts han mycket snabbt - som jag gjorde här avMartin och - av ett ifrågasät-tande om han över huvud taget är intresserad av jäm-ställdheten.Jag förutsätter naturligtvis inte att har läst min motion med anledningav kvinnofridspropositionen, men där skriver jag närdet gäller jämställdhetsfrågorna: är fortfaran-de i hög utsträckning ett manssamhälle. Jag skrivervidare: Lika riktigt och nödvändigt är det att lägga ettgenusperspektiv på samhällsanalysen. Jämställdhet-sarbetet har mycket handlat om hur kvinnorvarit undantryckta och diskriminerade och fortfarandeär. Jämställdhet förutsätter att den som har makt ochansvar delar med sig både i hemmet, i arbetslivet ochi politiken.Ni kan vara helt lugna: varken eller jaghar någon annan uppfattning än att jämställdhetsfrå-gorna i första hand skall tacklas utifrån ett ojämliktmaktperspektiv.Den fråga som jag har försökt resa både i minmotion och i min interpellation är om frågorna omfysiskt och sexuellt våld automatiskt måste ses i sam-ma perspektiv. Det är det jag ifrågasätter. Jag villhävda - även om det naturligtvis kan vara så - attdetta att en man som slår sin hustru inte slår polisensom tar honom för fortkörning inte behöver vara ettuttryck för den manliga kulturens kopplingar till våldmot kvinnor, utan det kan helt enkelt vara så att haninser att han har det svårt i förhållandet till en polis.När mina barn känner sig maktlösa i en verbal dispytmed varandra är det lätt hänt att de griper till våld motvarandra. Precis så är det också bland vuxna männi-skor.Jag hoppas i alla fall att jämställdhetsministernsoro när det gäller de här frågeställningarna framförallt ligger i frågan om män kommer att förekommatillräckligt mycket när det gäller barnens uppväxtbåde i familjerna och i förskola och skola. Då kom-mer frågan, som jag tycker borde kunna få ett raktsvar: Är män lika lämpliga och välkomna i de härsammanhangen? Finns det någon anledning att prövasärskilt mäns lämplighet för de här sakerna?Finns det någon anledning att ha förståelse för attunga, osäkra män, som står inför att skaffa familj ochstår inför sitt yrkesval, i den allmänna debatten därman ifrågasätter om män kan vara ett riskmoment,kanske väljer att göra någonting annat i stället, och attdetta från ett jämställdhetsperspektiv är oroväckan-de?Jag sade i debatten :"Om man skall pröva varje man som önskar arbetamed barn i skola och förskola, om man skall kring-gärda frågan om generellt delad vårdnad med allskönsförsiktighetsåtgärder, om man med statsmedel under-stöder opinionsbildning som utpekar varje man sompotentiell våldtäktsman och hustrumisshandlare, omman som regeringen ser kvinnovåld i ett perspektiv avden manliga kulturens kopplingar till våld mot kvin-nor - då sänder man ut signaler som kommer att göramålet om ökad jämställdhet också i fråga om mänsförhållande till barn och familj fortsatt avlägset."Anf. 47 ():Herr talman! Jag har förvisso läst - han hade vänligheten att överlämna den tillmig inför den tidigare jämställdhetsdebatten. Jagtycker att det är bra att har genus-perspektivet i en rad frågor. Jag är litet mer osäker påom jag förstår varför just våldsfrågor inte skall ha ettgenusperspektiv.Det finns ju i alla former av debatter om manligaoch kvinnliga egenskaper en fara i alltför grova gene-raliseringar, i alltför lätta beskrivningar av hur verk-ligheten är, som det någonstans finns ettbehov av att försöka peka på vad som faktiskt före-kommer. En bit av vad som förekommer är ju ettväldigt omfattande våld mot kvinnor från män.Jag är litet skeptisk. Jag ser risken med skuldbe-läggning av män kollektivt. tror jag inte attdet är så att man, om man försöker se hur verklighetenser ut, avskräcker de medvetna män ute i verklighetensom skulle kunna vara en del av jämställdheten. Jagtror inte att det är en lösning på den problematikenom man bortser från underordningen, utan det ärsnarare en del i att lösa problemet med alltför få män ijämställdhetsdebatten.När det gäller det som statsrådet , finns det en sund otålighet. Det behöver kommain mycket i de här åtgärderna. Jag välkomnar semina-rierna, som är en del av det och kanske det mestverkningsfulla som regeringen kan göra i sådana härvärderingsfrågor. Vi känner ofta en frustration överatt vi i värderingsfrågor inte kan göra tillräckligtmycket tillräckligt snabbt, utan att det är en processsom tar tid. Jag tror att lokala projekt, som statsrådetsade tidigare, är en viktig del. Det kanske också voreen bit att försöka jobba vidare med.Anf. 48 ():Herr talman! Att vi behöver bryta den könsuppde-lade arbetsmarknaden är vi helt överens om. Men vihar tydligen olika uppfattningar om vad som är pro-blemet i samhället. vill inte riktigterkänna att kvinnor är underordnade män. Men jagtycker ändå att det är bra att jobbarför de här frågorna och försöker se ett genusperspek-tiv åtminstone inom de andra områdena.Tyvärr tappar alltmer i förtroende närdet gäller jämställdhetsfrågor, inte minst med tanke påatt man tänker ha färre kvinnliga riksdagsledamötermen också exemplet att man inte vill kriminaliserasexköpare utan tycker att det är okej att få köpa enannan människas kropp. Den underordningen i sam-hället vill man inte ta till sig. Så tyvärr tappar Folk-partiet alltmer i förtroende när det gäller jämställd-hetsfrågor. Det är trist, för detta behöver vi verkligenengagera oss i allihop. Alla partier behöver bjuda tillom vi skall komma någon vart med att bryta den kön-suppdelade arbetsmarknaden och få in fler män ibarnomsorgen där de så väl behövs men också för attvi skall få ett perspektiv som har en koppling raktigenom partierna. Det skulle vara välkommet om allapartier kunde ställa upp på att vi behöver jobba medjämställdhetsfrågorna inom alla områden och intebara inom några få där man tycker att det passar. Manmåste också se de svåra frågorna och se att kvinnor ärunderordnade män. Det är då man kan göra de storaförändringarna.Sedan hoppas jag på att vi kommer någon vartäven när det gäller män inom barnomsorgen. Jagtycker att det är bra att vi har diskuterat den fråganhär i dag.Anf. 49 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill börja med att vara tydlig motLennart Rohdin en gång till och säga att jag tror inteatt det är en manlig kultur att slå. Jag vet att majorite-ten av männen inte slår. Jag vill säga detta en gångtill, därför att om en sak upprepas tillräckligt mångagånger kan den bli en sanning även om den inte ärdet. Jag tror inte att det är en manlig kultur att slå.Men jag tror, precis som Rohdin själv säger i sininterpellation, att maktrelationer i samhället i höggrad är avgörande för att förstå bristerna i jämställd-hetsarbetet. Jag ser att makt är manligtoch att makten fortfarande har våldsmonopol. Därförär det fler män än kvinnor som slår . Jag tyckeratt vi skall göra allt vi kan för att förändra den bildenoch minska våldet över huvud taget.Hur vi skall minska misstankarna mot de män somfinns inom barnomsorgen och skolan , så att deinte känner sig som utpekade potentiella pedofiler, ärockså väldigt viktigt. Jag tror att det bästa sättet attförändra den bilden är att få in fler män till barnom-sorgen. Det exempel som nämnde frånSkövde är väldigt viktigt, nämligen att män inombarnomsorgen startar nätverk för att stötta varandra.Skall man då ha kontroll på de människor somman anställer inom barnomsorgen? Jag vet inte. Kan-ske man skall ha det. I så fall skall man ha kontroll påbåde kvinnor och män för att garantera barnens bästa.Men hur en sådan kontroll skall kunna vägas mot denpersonliga integriteten vet jag inte . har tillsatt en utredning för att försöka ta reda pådet. Jag tror att det är en ganska svår fråga. Men manskall inte stänga dörren för den, därför att barnenssäkerhet på dagis är naturligtvis väldigt viktig.Martin kom tillbaka till de lokala initiati-ven, och jag tror att vi skulle kunna skynda på jäm-ställdhetsarbetet mycket mer genom att sprida godaexempel. Jag tror att många kommuner, arbetsgivare,landsting och många andra fortfarande bär på en oroför att ett mer aktivt jämställdhetsarbete skulle kostaså mycket mera pengar och att de därför gärna blun-dar för behovet av att skynda på utvecklingen, vilketenligt min mening är helt fel. Om vi såg på jämställd-hetsarbetet från ett ekonomiskt perspektiv skulle vi seatt det faktiskt gynnar både verksamheter och perso-nal på många olika sätt.De uppföljningar som vi har gjort av de pap-pautbildningar som har anordnats av landsting ochbarnavårdscentraler har visat att de är mycket kost-nadseffektiva. Vi ser ett tydligt samband mellan depappor som har gått en pappautbildning och antaletföräldraledighetsdagar som dessa pappor sedan tar utför att delta aktivt med sina barn. Vi kan också se attföräldrar som har gått föräldrautbildningen i mindreutsträckning än andra mammor och pappor separerarunder barnets första levnadsår. Det är klart att detockså finns ekonomiska aspekter på sådana delar avverksamheten.Jag tror alltså att nästa stora kliv i jämställdhetsar-betet är att skapa goda exempel, att påverka attityder,att få var och en av oss att förändra våra beteenden.Vi har starka lagar , vi har projekt, och vi harregleringsbrev som understryker regeringens ambitioni jämställdhetsarbetet. Men får vi inte med oss folk-flertalet i ett sådant förändringsarbete, kommer detfortfarande att gå alldeles för långsamt.Anf. 50 ():Herr talman! Till kan jag säga attFolkpartiet är betydligt större förespråkare för dettamed personval än vad delar av den socialdemokratis-ka rörelsen är. Därför har jag ganska stora förhopp-ningar om att väljare kommer att se tillatt vi får en vettig representation i . Skillna-den är möjligen den att i spelar det inte såstor roll om man är man eller kvinna, om man är en-gagerad och deltar aktivt i jämställdhetsdebatten.Vad gäller prostitutionsdebatten återkommer viom . Jag konstaterar att för är det i den här debatten, som i så många andrajämställdhetsdebatter, så att det är Socialdemokrater-na som definierar vad som är det enda, rätta sättet atthantera frågan.Martin konstaterar att jag ser att vi har ettmanssamhälle som förklarar bristerna på jämställdhetmen förstår inte varför jag inte ser att detta är orsakentill mäns våld mot kvinnor. Men vad är det då somförklarar alla andra former av våld: våld mot barn,kvinnor mot kvinnor, kvinnor mot män etc.? Kan detinte vara så att det finns likartade förklaringar till våldmellan enskilda människor som när det gäller mänsom slår kvinnor? Jag tror nämligen inte att de mänsom slår kvinnor gör det därför att manssamhället,som vi alla arbetar på att få bort, är det som uppmanardem att göra detta. I stället tror jag att det beror på attde oftast känner en förskräcklig maktlöshet, och då tarde till det enda som återstår.Jag vill avsluta med att konstatera att visst är detbra med lokala aktiviteter, men centrala signaler ärminst lika viktiga. Vem är det som sprider bilden? Ja,i regeringens proposition säger man under rubrikenAllmänna utgångspunkter att regeringens förslagbygger på tre centrala utgångspunkter. Den andrautgångspunkten handlar om "att öka den manligakulturens kopplingar till våld mot kvinnor, att mänsjälva agerar för att förhindra det manliga våldet motkvinnor". Detta är, enligt vad jag i ämnet svenska ficklära mig, bestämd form singularis. Det är den signalensom regeringen skickar ut till de unga osäkra mänsom tvekar om de skall ägna sig åt barn i familj, iskola eller förskola. Det behövs initiativ också cent-ralt!Anf. 51 Statsrådet ():Herr talman! sade att det intespelar någon roll om det är kvinnor eller män i Folk-partiets riksdagsgrupp. Det är klart att det gör. Det ärjätteviktigt att det finns både kvinnor och män på vårariksdagslistor. Det spelar roll dels hur man tillämparden praktiska politiken - det gör det i alla fall i mittparti - dels spelar det en symbolisk roll för alla somskall gå och rösta när man ser att både kvinnor ochmän har en möjlighet att påverka beslut, att bådekvinnor och män kan ta del av makten. Jag tycker attvi skall vara måna om att få in både kvinnor och mäni politiken och att vi skall sträva efter att dela uppdra-gen lika.Jag tror att allt det våld som vi kan se i samhället -inte bara det våld som män visar mot kvinnor, utanockså det som var inne på; det våldsom kvinnor visar mot andra kvinnor, män mot andramän och ibland kvinnor eller män mot barn - är ettsätt att visa makt. Det handlar om att styra och om atttrycka ned en annan människa. De som slår visar maktoch de som blir slagna känner en stor maktlöshet. Fördem spelar naturligtvis den här typen av debatt väldigtstor roll. Här ser de att det finns flera politiska partiersom tar avstånd från våldet.Det spelar också roll att vi har starka lagar, att allade som blir slagna vet att man kan vända sig till olikamyndigheter för att få stöd och hjälp. Det här handlarju om en kriminell handling som är lika allvarlig somall annan brottslighet som kan äga rum i samhället.Kan vi komma på fler exempel, fler projekt ellerfler försök som på olika vis kan skynda på utveck-lingen mot att få fler män som söker sig till skola ochbarnomsorg, så skall jag gärna ta till mig dem. Jag ärmån om att vi får fler män inom skolan och barnom-sorgen. Jag är övertygad om att det skulle vara bra förde kvinnliga förskollärare, fritidspedagoger och läraresom finns där . Men framför allt skulle det varabra för barnen. Alla metoder som kan skynda på detarbetet tycker jag är viktiga. Men framför allt tror jagatt de bästa förespråkarna för att vi skall lyckas meddetta är de män som redan finns där genom att de kanstötta och locka andra män till sin verksamhet.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 27 april1997/98:281 av () till finansmi-nisternOffentlig upphandling1997/98:282 av () till statsrådetPierre SchoriVisering från Algeriet1997/98:283 av () till statsrådetPierre SchoriLivsmedelshjälp till Nordkorea1997/98:284 av () till utbildnings-ministernDe teologiska högskolorna1997/98:285 av () till inrikesminis-ternKonkurrens på hyresmarknaden1997/98:286 av () till utbildningsminis-ternForskarutbildningen1997/98:287 av () tillstatsrådet medborgarskap1997/98:288 av () till kommunika-tionsministernBesiktning av svenskregistrerad bil i utlandet1997/98:289 av () till statsrådetMaj-Inger KlingvallValfrihet i barnomsorgen1997/98:290 av () till justitieminis-ternSamhällets förhållningssätt till dem som drabbats avsexuellt våld1997/98:291 av () till statsrådetThomas ÖstrosBeskattningen av skadestånd på grund av sexuellatrakasserier1997/98:292 av () till jordbruks-ministernFiskerilagen1997/98:293 av () till jord-bruksministernDjurförsök inom FOA1997/98:294 av () till statsrådetPierre SchoriFlyktingpolitiken1997/98:295 av () till socialminis-ternLag som begränsar ljudnivån1997/98:296 av () till statsminis-ternInkomstskillnaderna1997/98:297 av () till socialminis-ternLivsviktiga mediciner1997/98:298 av () till justitieministernSÄPO1997/98:299 av () till socialministernVårdköerna1997/98:300 av () till utbildningsministernUtbildningen av bergsingenjörer1997/98:301 av Per () till socialministernBarnkonsekvensbeskrivningar1997/98:302 av Per () till kommunika-tionsministernTransporter genom Bohuslän1997/98:303 av () tillstatsministernBarns rätt i samhället1997/98:304 av () till jord-bruksministernUppstramning av de djurförsöksetiska nämnderna1997/98:305 av () till jord-bruksministernBin och biodling1997/98:306 av () till jord-bruksministernBurhållning av minkar1997/98:307 av () till jord-bruksministernBensaxar1997/98:308 av () till jord-bruksministernBegränsning av djurs lidande1997/98:309 av () till jord-bruksministernJäv och kollegialitet i de djurförsöksetiska nämnderna1997/98:310 av () till utrikes-ministernTibet1997/98:311 av () till näringsministernPolenkabeln1997/98:312 av () till jordbruks-ministernCFN:s allmänna råd1997/98:313 av () till utrikes-ministernOSSEInterpellationerna redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 5 maj.10 § Anmälan om frågor för skriftliga svarAnmäldes att följande frågor för skriftliga svarframställtsden 24 april1997/98:676 av () till socialministernLobotomiden 27 april1997/98:677 av () till statsrådet med sälskinn1997/98:678 av () till statsrådet av integrationsmedel1997/98:679 av () till kommuni-kationsministernKörkortsregler för handikappadeFråga 676 redovisas i bilaga som fogas till dettaprotokoll.Frågorna 677-679 redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 5 maj.11 § Anmälan om skriftligt svar på frågaAnmäldes att följande skriftliga svar på fråga in-kommitden 28 april1997/98:662 av () till miljöministernRadioaktivt avfallSvaret redovisas i bilaga som fogas till riksdagenssnabbprotokoll tisdagen den 5 maj.12 § Kammaren åtskildes kl. 18.40.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början till ajourne-ringen ochav förste vice talmannen därefter till sammanträdetsslut.