prot · GL09108 · 1998-05-14 00:00:00 — Därföranser inte utskottet att det finns några skäl att förordaett avskaffande av eller Arbets-domstolen.Enligt vad utskottet erfarit är frågan om Patentbe-svärsrättens fortsatta verksamhet föremål för bered-ning i , och därför anser vi attdet pågående beredningsarbetet bör avvaktas.Frågan om tingsmeritering har varit föremål förbehandling i denna kammare vid ett flertal tillfällen.Miljöpartiet har i reservation 7 till detta betänkandeframfört att systemet med notarietjänstgöring böravskaffas. En utredning med uppgift att utforma enallmän praktiktjänstgöring i samband med juristut-bildningen efterlyses. Detta skulle enligt reservanteninnebära att domstolarna kunde hålla sig med fastanställd personal för att fullgöra de uppgifter som ankommer på notarierna.Utskottet har tidigare i betänkandet JuU8 redo-gjort för gällande regler om tingstjänstgöring ochvilka direktiv som givits i dennafråga. Efter hemställan av utskottet gjorde riksdagenett tillkännagivande av innebörden att det var angelä-get att, med bibehållande av kvalitetskraven, såmånga jurister som möjligt bereddes tillfälle till nota-rietjänstgöring.Just nu pågår en försöksverksamhet vid vissatingsrätter för att pröva olika former av beredningsor-ganisation i tingsrätt. Enligt förordningen får tingsrät-ter som omfattas av förordningen bl.a. för en samman-lagd tid av högst för beredningsändamål anställajurister som fullgjort notariemeritering. Förordningenär tidsbegränsad.Med hänsyn till detta finner utskottet inget skäl attinta en annan inställning till tingsmeritering än denutskottet tidigare intagit.I reservation 9 om återlämnande av stöldgods gerreservanterna regeringen kritik för den tid det tar attfå fram ett förslag till i ärendet och kräveratt beredningsarbetet påskyndas. Jag vill instämma iatt detta är ett problem som jag ofta har mött ute, ochjag gläds åt att en lagrådsremiss ligger färdig inomkort.Det sakliga innehållet är att regeringen anser attdet inte skall vara möjligt att göra godtrosförvärv avföremål som stulits. En utredning skall därför få iuppdrag att ta fram ett lagförslag om detta. I avvaktanpå utredningsförslaget och den fortsatta beredningenav detta föreslår regeringen att kraven för godtrosför-värv av lösöre skall skärpas. Regeringen föreslårockså att en målsägande som har gjort anspråk påbeslagtagen egendom skall få tid för att säkerställa sinrätt innan beslaget hävs. Lagändringarna föreslåsträda i kraft i januari 1999.I reservation 11 om åtgärder mot klotter ifrågasät-ter reservanterna bl.a. om inte reglerna i brottsbalkenom kroppsvisitation tar för stor hänsyn till den miss-tänkte och vill därmed ge regeringen i uppdrag att seöver dessa.Utskottet har tidigare haft att ta ställning till mo-tionsyrkanden om åtgärder mot klotter. Detta är ettproblem som främst måste åtgärdas genom uppfostranoch annan normöverföring. Föräldrarna eller annanvårdnadshavare är de som har det största ansvaret. Attskolan medverkar till denna normöverföring finnerutskottet självklart.Enligt 28 kap. 11 § får, om detfinns anledning att anta att ett brott har begåtts påvilket fängelse kan följa, kroppsvisitation göras påden som skäligen kan misstänkas för brottet för attsöka efter föremål som kan tas i beslag eller annarsför att utröna omständigheter som kan vara av bety-delse för utredning av brottet. Annan än den sommisstänks för brottet får kroppsvisiteras om det finnssynnerlig anledning att anta att det därigenom kom-mer att anträffas föremål som kan tas i beslag eller detannars är av betydelse för utredningen av brottet.Av 12 kap. 1 § framgår att straffet förskadegörelse är böter eller fängelse i högst sex måna-der. Enligt 12 kap. 3 § i samma balk är straffet förgrov skadegörelse fängelse i högst fyra år.Vad gäller reglerna om kroppsvisitation följer avstraffskalan för skadegörelsebrott att kroppsvisitationkan äga rum vid misstanke om sådant brott. Någotskäl att nu överväga förändringar av de i 28 kap. 11 §rättegångsbalken uppställda förutsättningarna för attkroppsvisitation skall få äga rum kan utskottet intefinna.Herr talman! I reservation 12 befarar reservanter-na att då den tilltalade själv får svara för eventuellakostnader, t.ex. för vittnesförhör om han själv åbero-pat muntlig bevisning, kan det utgöra en alltför storrisk för att tilltalade av kostnadsskäl avstår från attåberopa muntlig bevisning, vilket i sin tur ökar faranför felaktiga domar.Gällande lag innebär att tilltalad i brottmål kan fåkostnaden för av honom åberopad muntlig bevisningbetald av allmänna medel dels om åtalet mot honomogillas, dels - oberoende av utgången i ansvarsdelen -om hans ekonomiska förhållanden är sådana att rättenbeslutar att ersättningen skall betalas av allmännamedel. Döms den tilltalade för brottet får han självsvara för sina beviskostnader, såvida inte den sist-nämnda kostnadsregeln är tillämplig. Enligt utskottetsuppfattning är den gällande lagstiftningen väl avvägdi den del som avser den tilltalades kostnadsansvar.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets hem-ställan och avslag på alla reservationer.Anf. 12 (m) re-plik:Herr talman! Jag skall ta upp några saker. Detförsta gäller arbetstempot i . Avbarmhärtighetsskäl skall jag inte gå i polemik motAnn-Marie utifrån den argumentering somhon framförde. Den debatt som åberopades ägde rumi går. Jag lägger därför barmhärtighetens slöja överden typen av argument.Det andra jag vill ta upp gäller trafikbrotten ochmöjligheten att beslagta fordon. Visserligen står det iskriften att de sista skola vara de främsta, och detverkar vara det som åberoparsom ett sista nödargument.Om man går tillbaka i hävderna visar detsig att just den här frågan har drivits i moderatakommittémotioner. Det är riktigt att det under åretsriksmöte har väckts två motioner av enskilda social-demokrater. Man skall inte underskatta enskilda in-divider, men när det gäller partier är det inget tvivelom att det är Moderata samlingspartiet som har drivitfrågan i olika kommittémotioner. Glädjande nog, herrtalman, har vi fått inte bara ett antal enskilda social-demokrater med oss utan även de saktfärdiga social-demokraterna. Det är roligt att även de sista kommermed i gänget. Det är bra, därför att detta är väl för-ankrat i rättsmedvetandet.Sedan kommer vi till frågan om kroppsvisitation.Med ett otal argument som man ibland hör juristeråberopa anförde att det integår och att det inte finns skäl att göra någonting. Jaghar tidigare uttalat varför vi tycker att det finns skäl.Tonårsföräldrar kommer inte att åberopa en mängdskäl till att man inte skall kunna jaga dessa dödenskurirer. Men en sann socialdemokrat, som talar om attpolitik är att vilja, åberopar tusen och en paragrafersom skäl till att man inte skall göra någonting . Detär anmärkningsvärt, herr talman.Anf. 13 ()replik:Herr talman! framhåller näs-tan att det är allena som har motionerat.Jag vill påstå att jag har mött frågan om beslagtagningav fordon väldigt ofta under de år som jag har varitriksdagsledamot. Det är under denna mandatperiod.Jag måste säga att det är med glädje som jag har varitmed om ett tillkännagivande till regeringen i frågan.Eftersom jag har den känslan vill jag vara tydlig ochsäga att det även har lagts fram s-motioner för detändamålet.Anf. 14 (m) re-plik:Herr talman! Jag förringar inte enskilda s-motionärers insatser. De har lyssnat till samma saksom uppenbarligen har gjortunder , eller kanske ännu längre. De har tagittill sig detta och motionerat. Vi har motionerat ikommitténs form . Det fanns tillfällendå röstade emot våra motio-ner, men det var kanske innan vilken folklig opinion som finns. Det ärviktigt att lyssna till väljarna.Anf. 15 ()replik:Herr talman! Det är precis som säger. Det är viktigt att lyssna till väljarna. Detär det jag känner att jag gör i min politikerroll. Avden anledningen har jag en stark känsla för det till-kännagivande vi har gjort.Anf. 16 () replik:Herr talman! Jag vill litet kort beröra frågan omtilltalads kostnadsansvar. Det gäller alltså reservation12.Precis som anförde, ochsom jag också sade i mitt anförande, finns det enmöjlighet för det allmänna att gå in. Någon är dömd,och man har funnit att den dömde skall betala. Närden som är dömd inte sköter inbetalningen av ersätt-ningen till det vittne han eller hon själv har kallat ärdet vittnet som förlorar. Det förlorar den gemensam-ma domstolsprocessen på.Precis lika viktigt som vi anser att det är att vi frånsamhällets sida skall kunna kalla vittnen som har settnågonting och som kan bidra till att fälla gärningsmänär det med vittnen som faktiskt också kan bevisapersonens oskuld. Därför anser vi från Vänsterpartietatt det vore rimligt att detta är det allmännas ansvar,så att processerna kan bli fullständiga och så att maninte tappar någonting.Anf. 17 ()replik:Herr talman! Jag instämmer inte i det som AliceÅström anförde just , och det gjorde jag inte helleri mitt anförande. Jag tycker att det lagförslag somfinns är bra. Jag tycker att den enskilde skall få taansvar så långt vederbörande kan. Det allmänna taransvar för det övriga.Anf. 18 ():Herr talman! har med anknytning tillpropositionen om processrättsliga frågor motioneratom en särskild utredning för att stärka barnets rättssä-kerhet. Det är säkert inte fel att påstå att ett samhällesstabilitet kan avläsas i barnens trygghet och rättssä-kerhet. Jag tror att den värdemätaren är ganska oslag-bar.Dessutom befarar jag, delvis grundat på erfarenhetfrån många års egen barn- och ungdomsverksamhet,att antalet otrygga, okoncentrerade och stressade barni vårt land ökar. Anledningarna är säkert många, menarbetslöshet och det ökande antalet familjesplittringarmedverkar med stor sannolikhet till att det blir en stormängd otrygga och utsatta barn - och därmed ocksåtill behovet av stärkt rättssäkerhet för just barnen.Barn som är brottsoffer har en särskilt utsatt ställ-ning. Länge, tror jag mig våga påstå, har det varit såatt våra lagar och vår rättstillämpning till övervägandedel har varit uppbyggda utifrån vuxnas fri- och rättig-heter. Barnets integritet och ställning har ofta ställts irelation till den vuxne, vars integritet nästan aldrig fårträdas för när. Idealet har nog oftast varit - och jagvågar påstå att det är så - den färdigavuxna människan. Barnet riskerar att försvinna irättsprocessen.I den barnkonvention som 1989 antogs av FN:sgeneralförsamling formuleras bar-nets rättigheter på ett samlat sätt i ett internationelltbindande avtal som glädjande nog var snabbtatt ratificera. Enligt denna konvention, där barnet haren helt egen rättslig ställning, ses barnet som en friindivid med egen kraft och med egna individuellarättigheter när det gäller skydd och stöd. Det är denpraktiska översättningen av detta synsätt - kunskapenom och tillämpningen av anda -som vi genom vår motion vill medverka till att spridaoch förankra.Utskottet har i en omfattande skrivning - dentackar jag för - redogjort för de lagar, regler ochbestämmelser som gäller inom det straffproces-suella området avseende personer . Mendessutom berättar utskottet att den barnkommitté somhaft till uppgift att se över just förhållandet mellanbarnkonvention och svensk rätt konstaterar att svensklagstiftning i stort överensstämmer med barnkonven-tionens krav. Detta är glädjande. Än mer positiv ärdock utskottets skrivning om att det är viktigt attbarnkonventionen blir känd och att den ingår som ettvardagligt instrument i arbetet hos dem som arbetarmed eller fattar beslut i frågor som rör barn. Dennaskrivning gör, som vi uttrycker i ett särskilt yttrande,att motionens syfte kan anses vara tillgodosett. Där-med har vi inte heller någon reservation.Slutligen, herr talman, vill jag bara instämma i ochstryka under följande uttalande från utskottet:"Utskottet kan i och för sig instämma i att barn sommåste delta i en rättslig process, trots de skyddsreglersom finns, i många fall utsätts för en hård press. - - -Det är enligt utskottets mening snarare så att dessaproblem inte låter sig lösas inom ramen för den rätts-liga processen. Här krävs i stället andra insatser, iförsta hand från barnets föräldrar och vid behov frånsocialtjänsten." Föräldrar, herr talman, är alltid för-äldrar.Jag har, herr talman, inga Centerreservationer attyrka bifall till, varför jag nöjer mig med att på dettasätt något utveckla vår syn på och vårt särskilda ytt-rande om barns rättssäkerhet. Det innebär också attjag yrkar bifall till hemställan i betänkande JuU24.Anf. 19 ():Herr talman! liberalerna konstaterarsom alla andra partier i justitieutskottet att det ärglädjande att det nu äntligen finns ett tillkännagivandeom att man i alla fall skall se över hur de högsta do-martjänsterna tillsätts. Det skall, som vi nu vet, bli enparlamentarisk utredning. Måtte den få arbeta snabbt.Vi har ju kommit in på en diskussion om senfärdighetoch annat. Det är oerhört viktigt, ja, avgörande, förrättssäkerheten i detta fall att rekryteringen verkligenär allsidig och att det inte uppkommer diskussionerom hur en person har blivit tillsatt.Vi har i utskottet också beslutat att det skall finnasett effektivt påföljdssystem även för utländska förare.Jag kan inte låta bli att lämna en kommentar, herrtalman. Det hade varit bra om vi hade haft ett effektivtpåföljdssystem även för sådant som händer inomlandet. Det brister i många delar.Jag vill också säga, herr talman, att Folkpartietinte finns med i reservationerna i betänkandet. Detberor på sjukdom, som gjorde att stolen tyvärr måstestå tom. Därför kunde vi inte bevaka reservationerna iutskottet. Därför vill jag här yrka bifall till reservation1, under mom. 2, om domares bisysslor.Det är oerhört viktigt att det aldrig uppkommernågon fråga om det finns risk för förtroendeskada närnågon håller på med ett extraknäck. Jag tycker per-sonligen att det har gått för långt när domare åtar siguppdrag att arbeta åt t.ex. försäkringsbolag för attunder hand lösa tvister där. För hur skall den domarenagera när samma fråga kommer upp i domstol? Därförär det viktigt att frågan om bisysslor över huvud tagetses över. Kanske - det finner jag inte för otroligt -kommer vi fram till att man inte alls skall ha någrabisysslor. Man får se till att man får sådana löner kan leva bra på dem. En annan sak är att manskall delta i exempelvis statliga utredningar för att därdelge andra sin kompetens och bevaka att utredningenlever upp till de krav som kan ställas.Vi kommer då in på hur man jobbar inom regeringoch departement. sade att denborgerliga regeringen var så saktfärdig när det gällerbarnpornografin. Det var en väldigt svårt fråga, somhar med grundlagen att göra. Frågan om återlämnandeav stöldgods spelar inte alls i samma division. Denfrågan har man nu arbetat med . Kan-ske arbetar man med den ett tag till, så att man säkertkan hålla på hela mandatperioden.Vi tycker att det är viktigt att se över frågan omåtervinnande av stöldgods, men för vinnande av tidyrkar vi inte bifall till den reservationen.Låt mig också säga några ord om anlitandet avpsykologer inom rättsväsendet. Jag har motionerat iden frågan, men jag tänker inte yrka bifall till motio-nen. Jag vill bara understryka att det är oerhört viktigtatt vi ser till att de psykologer som används inomrättsväsendet har en godtagbar, acceptabel kompetens,eftersom de får ett så väldigt stort inflytande.Jag vill också säga några ord om barnkonventio-nen och den svenska barnkonventionsutredningen, enfråga där har ett särskilt yttrande. Jag sattsjälv med i utredningen, och vi konstaterade att detinte är lätt för svenska barn att hamna i en rättsligprocess. Det räcker inte med att man ökar insatsernavad gäller barnens föräldrar. Vi måste också ökainsatserna så att den personal inom ellerrättsväsendet eller hos polisen som möter barnenverkligen bättre lär sig att umgås med barn och ung-domar.Tack, herr talman!Anf. 20 ()replik:Herr talman! Jag vet inte om det framgick till-räckligt tydligt av mitt anförande att det skall kommaen lagändring till stånd . Det tillkommeren utredning om godtrosförvärv. Jag vill tydliggöradet, om det inte framgick.Anf. 21 () replik:Herr talman! Kan vi då få höra när utredningenkommer. Det går inte bara att säga att den skall kom-ma. Det skulle vara intressant att få höra den exaktatiden, eftersom det inte hör till ovanligheterna attsådant här skjuts på framtiden.Anf. 22 ()replik:Herr talman! Man stärker ägarnas ställning den 1januari 1999, och lagrådsremissen kommer inom enväldigt snar framtid.Anf. 23 () replik:Herr talman! Efter vad jag har hört skulle den hakommit . Vad beror det på att den har blivitså försenad? säger att denkommer . Innebär det att den ärframskjuten en månad eller två, eller blir det den 5maj ? Årtalet står tydligen inte utsatt.Anf. 24 ():Herr talman! I betänkandet behandlas också enmotion, nämligen min motion Ju804. Jag har där yrkatatt hos regeringen skall begära förslag tilllagstiftning som dels kraftigare inskärper skyldighetenför parter i tvistemål att tala sanning, dels straffsank-tionerar processbedrägeri i enlighet med vad jag haranfört i motionen. Jag väckte en mot-svarande motion, men jag kunde då inte bevaka be-handlingen av den. Jag vill nu ge ett antal kommenta-rer till vad utskottet har anfört i ärendet.Utskottet går på linjen att det inte behövs någonändring av svensk lag i det här hänseendet. Jag finnerdet något otillfredsställande. Det innebär ju att manäven i tvistemål ostraffat kan föra framuppenbart oriktiga uppgifter utan att något händer.Utskottet skriver att man redan i förberedande för-handlingar försöker förmå parterna att tala sanningvid förhör i bevissyfte. anförde ut-skottet "att utsagor av part ofta har ett begränsat be-visvärde och att ett utvidgat straffansvar sannolikt intekunde medföra att större tilltro kunde sättas till par-ters uppgifter än vad fallet är ".Innebörden av det uttalandet är något märklig. Jagfinner uttalandet otillfredsställande. Vad utskottet ipraktiken säger med detta är att gällande menedslag-stiftning är onödig, eftersom man får räkna med attpersonerna kan tala osanning oavsett om de har gjorten sanningsförsäkran eller inte.Syftet med min motion var framför allt att minskakostnaderna för rättsväsendet. I och med att man igrunden har en skyldighet att tala sanning i rättentorde väldigt många tvistemål över huvud taget intekomma upp till rättsbehandling. Det grundläggande ärju att man inte skall fresta människor att gå till dom-stol med tvistefrågor t.ex. när den ena parten vet atthan inte har något på fötterna utan kommer att fram-föra oriktiga uppgifter. går väldigt många tvis-temål till domstol, och man tycks resonera som så, attgår det så går det.Vad gäller rättsläget i andra länder är det straff-sanktionerat med processbedrägeri och att lämnaoriktiga uppgifter i rätten. Det har försports att man iett antal mål i europeiska domstolar där harvarit instämt har höjt något på ögonbrynen över attparter i kan lämna oriktiga eller ofullständigauppgifter och att det tydligen är förenligt med svenskrättspraxis. Utskottet har över huvud taget inte kom-menterat varför vi i det här hänseendet skall skilja utoss från vad som är god europeisk rättsordning.Herr talman! Det är inte så enkelt att i det härärendet komma med något annat yrkande än det ut-skottet för fram. Jag står bakom min motion, men förtids vinnande yrkar jag formellt inte bifall till den. Jagkan ändå försäkra att jag vid tillfälle kommer att åter-komma för att få till stånd en annans tingens ordning.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )9 § Vårdnad, boende och umgängeFöredrogsLagutskottets betänkande 1997/98:LU12Vårdnad, boende och umgänge (prop. 1997/98:7 och134 delvis)Anf. 25 ():Herr talman! Vi skall nu behandla frågor omvårdnad, boende och umgänge. Det är ett ämne somrymmer svåra avväganden. Svårigheterna får dockinte verka hindrande på ansträngningarna att få tillstånd ett så heltäckande och bra system som möjligtpå det här området.Barn skall ha rätt till båda sina föräldrar. Därförskall lagstiftningen utgå från vad som är bäst för bar-nen. Gemensam vårdnad skall vara utgångspunkten.Frågorna om vårdnad, boende och umgänge skall sålångt det är möjligt lösas i samförstånd utanför dom-stol - det är grundläggande inställning.Förslagen i det betänkande vi nu skall behandla går iden riktningen och har till övervägande del Center-partiets stöd, men de når inte ända fram. Fortfarandebygger mycket i lagen på ett domstolsförfarande. Detvill vi bort ifrån.Barnens bästa är ett uttryck som flitigt kommer attanvändas av många i dagens debatt. För Centerpartietär det en självklar utgångspunkt. Vi ifrågasätter om denu föreliggande förslagen alltid leder dit. Jag skallstrax återkomma till det.En andra central utgångspunkt för äratt frågor om vårdnad, boende och umgänge så långtdet är möjligt skall behandlas utanför domstol, såsomjag tidigare sade. Först då kan nämligen barnens bästabli verklighet. Sett ur barnens situation måste en tvistalltid ses som ett nederlag. Själva domstolsförfarandetär uppbyggt kring att två motparter kämpar mot var-andra för att vinna så mycket favör som möjligt vidutgången av ett mål. Resultatet av en sådan processhar mycket dåliga förutsättningar att bli till den tredjepartens bästa, nämligen barnets. Om vårdnads- ochumgängesfrågor kan lösas i samförstånd, utanfördomstol, minskar risken för försvårande låsningar ochsituationer som kan förstärka en konflikt, en konfliktsom aldrig kan gynna någon av de inblandade parter-na, allra minst barnen. För oss faller sig kravet på attsamarbetssamtalen skall göras obligatoriska helt lo-giskt.Ett viktigt steg åt rätt håll i förhållande till pro-positionen tas om bifaller det tillkännagi-vande som utskottet föreslår med anledning av ettyrkande i kommittémotion. Det gällerfrågan om mer heltäckande samförståndsavtal. Detinnebär att man bör ta upp ocksåden ekonomiska ansvarsfördelningen som följer viden separation, något som berör barnen och barnensbästa i allra högsta grad. Det gäller frågor om varbarnet skall bo, umgängesavdrag och reskostnader. Imånga fall är den ekonomiska ansvarsfördelningenupphov till konflikter som i förlängningen drabbarbarnen. Det här tillkännagivandet är ett viktigt fallframåt för att tillgodose barnens bästa. Jag vill särskilttacka ett enigt socialförsäkringsutskott, som med sittyttrande till lagutskottet i lagutskottet har banat vägför ett tillkännagivande med anledning av Centerpar-tiets och motionskrav i denna del.Herr talman! Arbetet med att komma fram till des-sa förändringar av den familjerättsliga lagstiftningenhar varit en lång process - och en mycket viktig pro-cess, skulle jag vilja tillägga. Jag tror att själva be-rednings- och beslutsprocessen - med utredning,remissförfarande, propositionsskrivande, utskottsbe-handling med offentlig utfrågning samt slutligen ut-formning av betänkande och lagförslag - är minst likaviktig som det ändrade lagförslaget. Jag har sällanmött ett så brett engagemang från allmänheten, fram-för allt från föräldrar som befinner sig i den situationsom lagen skall reglera, som i det här fallet. Det harvarit hela studiecirkel, skulle jag vilja säga.Jag är imponerad av det breda engagemang som finnshos alla föräldrar - hur de har tagit del, läst och lärtoch fört fram åsikter och förslag via brev, telefon, e-post och på annat sätt. Det är värdefullt och väsent-ligt.Jag har erfarenheten att studiecirkelarbete lederfram till goda resultat och är en omistlig resurs i vårdemokrati. I frågan om vårdnad, boende och umgängegäller det inte minst att dra lärdom av erfarenheter,kanske dyrt förvärvade, att förändra attityder och synpå saker och ting till gagn för ökad förståelse ochsamförstånd i svåra frågor som dessa. Jag tror attdenna beslutsprocess har fyllt en sådan funktion. Jagskulle gärna se, när besluten är fattade, att det starta-des en ny utvecklingsprocess, en ny studiecirkelom-gång, med ett blankt papper i ordbehandlaren. Fortfa-rande finns det mer kvar att förändra innan vi har ettbra lagstiftningsförslag att leva efter.