prot · GL0982 · 1998-03-18 00:00:00 — Storleken avdetta anslag är av samma dignitet som den samladeresursen för grundforskning vid alla våra forsknings-råd sammantagna. Det är alltså inget litet problem.Nu finns det skäl att tro att denna nya form av fi-nansiering via EU:s forskningsprogram hämmar ut-vecklingsmöjligheterna för svensk forskning. Mankan misstänka att tidigare forskningsverksamhet medutomeuropeiska länder har minskat. Man kan tro attkvaliteten på den inhemska forskningen kan ha för-svagats. Man kan tro detta - men man vet inte. Dethar inte undersökts vilka effekter på svensk forskningdenna samverkan inom EU:s forskningsprogram harhaft. Det är angeläget att få en utvärdering av dessaeffekter, inte minst därför att vi härifrån harmöjlighet att styra medlen, dvs. Vi kan avgöra vilka projekt de skall användastill och vilka faror som skall undvikas.Vi i föreslår att det tillsätts en utred-ning som granskar detta och gör en utvärdering. Vitycker också i det här fallet att revisorerär bäst lämpade att göra detta.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 3 undermom. 42.Sedan går jag över till UbU13. Det andra betän-kandet som vi skall diskutera. Vissa yrkesutbildningarhar förts över tilluniversitet och högskolor. Det har naturligtvis skettmed den tanken att det är bra att få yrkesutbildningarforskningsanknutna. Kanske har det också varit litetgrand av en statushöjning att få en yrkesutbildningflyttad in på universitet och högskolor.Detta har förmodligen fört med sig försämringarför flera olika yrkesutbildningar som vi inte har upp-märksammat. Lärarutbildningen är ett exempel där jagtror att man tydligt kan se att på vissa högskolor ochuniversitet har man fått en lärarutbildning som för alldel är forskningsanknuten, men splittrad. Lärarkandi-daterna får springa mellan olika institutioner och höraforskare på olika nivåer beskriva saker som visserli-gen har med utveckling, pedagogik osv. att göra, mensom inte är särskilt inriktade på just det som en lärar-kandidat behöver.Praktiken har minskat. Närheten till övningssko-lorna saknas och tiden i övningsskolan är kortare.Andelen lärare på lärarutbildningen med ordentligegen yrkeserfarenhet som lärare är mycket mindre nuän på de gamla lärarutbildningarnas tid. Vi tror attdetta skulle lösas genom att man frigör vissa yrkes-utbildningar, t.ex. lärarutbildningen, och gör dem tillsjälvständiga enheter, lägger dem nära praktikmöjlig-heterna och formar utbildningen så att kandidaternaredan från början får vistas i den miljö som den teo-retiska kunskap som de får skall användas i. Dethandlar alltså om praktisk träning i skolmiljö.Men vi tycker också att dessa enheter skall få tahand om forskningen inom sitt område. Skolforsk-ningen skulle antagligen bli mycket bättre om denväxte fram i nära anknytning till de problem som finnsi skolans värld. Den pedagogiska forskningen harsäkert varit bra på många sätt, men den har inte varitsärskilt fokuserad på skolans problemställningar. Vihar inte haft så mycket nytta av den när det gällerutvecklingen av svenskt skolväsende.I motionen föreslår vi att man skall utreda möjlig-heterna att förbättra yrkesutbildningarna och titta påvilka utbildningar som kan flyttas ut, göras självstän-diga och få en bättre kvalitet. Jag yrkar därför bifalltill reservation 2 under mom. 4.Sedan gäller det en fråga som vi har haft uppe hären gång tidigare. Det är en fråga som man ställer meden viss förundran. Varför har vi en hel lärarkår somsaknar en ordentlig professionell utbildning, nämligenlärare på universitet och högskolor? Ingen skullekomma på idén att vi skulle ha lärare i ,på komvux eller i gymnasiet som inte hade en ordent-lig utbildning. Men på universitet och högskolor be-hövs det inte. Det är naturligtvis en tradition. Man harkanske tyckt att pedagogiken inte har så stor betydelsei universitetsutbildningen. Så har det varit tidigare.Nu är läget helt annorlunda. Med den våldsammautökningen av antalet grundskoleplatser får vi in nyaelevkategorier som har ett behov av en ordentligtgenomtänkt, ny undervisningsmetod. Dessa gruppermåste möta professionell personal som kan ge demordentlig hjälp och utveckla metoder som passar denhär nya gruppen för att de skall kunna få full utdel-ning av satsningen på sina studier. Här har vi ocksåett förslag på att man utreder hur en sådan utbildningskall se ut.Sedan har vi den fråga som kanske ligger Miljö-partiet allra varmast om hjärtat. Den gäller miljö-forskningen. Där har vi nu sett hur miljöforskningenhar fått kraftiga nedskärningar, inte minst i den senas-te budgeten. Man har t.ex. tagit bort hela anslaget frånStatens naturvårdsverks forskningsverksamhet. Vis-serligen är jag väl medveten om att man kan tänka sigatt vissa delar kan finansieras via någon av de gamlalöntagarfondsstiftelserna, i första hand MISTRA, mendet är naturligtvis helt orimligt att inte riks-dag skall ha det styrande och ekonomiska ansvaret försvensk miljöskyddsforskning. Vi måste finansiera detvia budgeten och ange de riktlinjer för miljöskydds-forskningen som vi, med hänsyn till alla andra sakersom vi har ansvaret för, ser är nödvändiga. Vi kan intelåta stiftelsedirektiv styra den typen av verksamhet.Jag yrkar därför bifall till reservation 4 under mom.23. Där deklarerar vi klart att vi i fortsättningen villatt finansieringen av miljöskyddsforskningen skall skevia statsbudgeten.Så några ord om det bristfälliga studi-estödssystem som gäller. Vi har alltså haft en par-lamentarisk utredning där var med i arbe-tet. Den utredningen har lagt fram sitt förslag i ettbetänkande. Utredningen föreslog bl.a. att bidragsde-len i studiestödet skulle höjas och att amorteringstak-ten skulle öka. har vi väntat förgäves på en pro-position från regeringen. Vi har fått besked om att detinte kommer någon särskilt snart. Det är inte acceptabelt. Det är ett dåligtsystem som vi har i funktion . Det drabbar bara nyakullar av studenter så länge det används.De senaste dagarna har det dessutom i pressen cir-kulerat en uppgift om att utbildningsministern funde-rar på att höja amorteringstakten, dvs. höja den andelav lönen som man skall betala in som amortering påsitt studielån. Däremot skall bidragsdelen inte höjas.Man skall naturligtvis inte tro på det man läser i tid-ningen. Men jag skulle vilja fråga de socialdemokra-tiska ledamöter som är närvarande om det ligger nå-gonting i detta. Kan jag lita på att ni i alla fall ser tillatt det inte blir den typen av förändringar? Det ärnaturligtvis alldeles oacceptabelt att genomföra enliten del av detta. Jag skulle t.o.m. kunna gå så långtatt jag ber er att, medvetna om de problem som vi hari studiestödet, försöka påverka partikamraterna pådepartementet så att vi får en proposition tidigare ochkan få det nya studiestödssystemet i funktion tidigareän år 2000.Anf. 88 () re-plik:Fru talman! står bakom skrivningen iutskottsbetänkandet om EU:s forskningsprogram ochvärderingen av dem. Jag vill fråga hurhan har resonerat när det gäller att just Riksdagensrevisorer skulle vara de bästa att göra dessa värde-ringar. Om de skall göras, behövs ju en hög kompe-tens hos dem som gör detta. I så fall vore ju de olikaforskningsråden kanske bättre skickade att delta i dethär arbetet. Jag vill gärna höra reso-nemang bakom varför revisorer skullevara så bra i det här sammanhanget.Anf. 89 () replik:Fru talman! För det första har jag en mycket goderfarenhet av revisorers arbete tidigare.Riksdagens revisorer har ju att se till vilka effekterriksdagens beslut får ute i verkligheten och i vilkenmån de beslut vi fattar här leder till det som vi tror.Åtminstone en del av oss har kanske trott att effekter-na av anknytningen till EU:s forskningsprogramskulle ha positiva effekter, och några tycker någotannat. Den utvärderingen bör på ett naturligt sättkunna ingå i revisorers normala arbets-uppgifter. De skall naturligtvis ta hjälp av kompetensutifrån så som man vanligtvis arbetar. Man kan alltsåta in kompetens.Forskningsråden tror jag inte är lämpliga, därföratt de är så involverade i frågan. De skall ta ställningtill om de bidrag som de givit anslag till, alltså mot-prestationerna, verkligen har varit bra eller inte. Detär naturligtvis en uppbindning som jag tror är ganskaolycklig. Man är inblandad alltför hårt i själva fråganför att kunna göra en objektiv värdering. Med allrespekt för forskningsrådens kompetens tror jag attdet vore bättre om man hade en mer neutral utredare.Anf. 90 () re-plik:Fru talman! Vill man ha en mer neutral men kom-petent utredare är i så fallmer övergripande.Anf. 91 () replik:Fru talman! sitter både jag i , så jag vet inte omvi skall yttra oss om kompetensen i denna nämnd. Detvore naturligtvis en möjlighet. Den arbetar på precissamma sätt som revisorer, med hjälp avexterna experter. Men jag tycker nog att även har ett tätt nätverk till forsknings-råden, och det är inte riktigt det naturliga för mig atttänka mig att den skall ta utredningen. Även där fårman problem av lojalitetskaraktär.Anf. 92 SKÅNBERG (kd):Fru talman! Vi debatterar utskottsbetänkan-dena nr 12, 13 och 14. Jag vill börja mitt anförandemed att yrka bifall till några representativa reservatio-ner. Vi står naturligtvis bakom alla reservationer, menhär yrkar jag bara bifall till UbU12, reservation 2under mom. 4, UbU13, reservation 1 under mom. 2och UbU14, reservation 5 under mom. 2. Jag övergårnu till att något kommentera de reservationer vi harfogat till de här betänkandena.Vi kristdemokrater anser att den nuvarande rege-ringen har gått för långt i central styrning av högsko-lan. Vi vill slå vakt om universitetens självständighet.Staten skall vara garant för högskolesystemet somhelhet, dess kvalitet och effektivitet. Dessutom skallstaten garantera att den högre utbildningen är avgifts-fri och att det finns ett tillräckligt utbildningsutbud.När det gäller tillträdesregler är det enda som börfastställas på central nivå krav på mångfald och jäm-ställdhet, medan lokala förhållanden bör få påverkaoch färga själva antagningsproceduren.När det gäller rektor och styrelseordförande i hög-skolan tar vi kristdemokrater vår utgångspunkt i synenpå högskolorna som självförvaltande enheter. Derasforskare, lärare och studenter skall alltså ha ett avgö-rande inflytande. Vi anser att det är riktigt att styrel-seordföranden är en person som inte är anställd vidhögskolan i fråga, men vi menar att ordföranden skallutses av högskolan själv.Att regeringen utser styrelseordföranden medförsom vi anser en uppenbar risk för att den politiskastyrningen av högskolornas verksamhet och inriktningökar, vilket leder till att villkoren för självständigforskning och högre utbildning i äventyras.Vi kristdemokrater anser att det är viktigt att forsk-ningen och högskoleverksamheten är självständig frånpolitisk styrning.Vi kristdemokrater har framfört idén om ett obe-roende ackrediteringsinstitut som utifrån ett antal klartoch tydligt fastställda kriterier skall utvärdera kvalite-ten på universitet och högskolor. Det finns förebilder iUSA och även i en del europeiska länder. Vilka kri-terier som passar för den svenska högskolan kan na-turligtvis diskuteras, men det finns enligt vår meningall anledning att utreda frågan om sådana oberoendeackrediteringsinstitut.Andelen högskoleutbildade i industrin och i desmå och medelstora företagen är oroande låg. Sam-verkan mellan högskolan och det omgivande samhäl-let behöver därför ökas på den lokala nivån. Utbild-ningen vinner på att kopplas till näringslivet, ochföretagen kan då dra nytta av forskning och övrigtkunnande som utbildningen ger. Vi vill därför genom-föra fler åtgärder för kompetensutveckling och forsk-ning med inriktning på företagande och entreprenör-skap.De allt snabbare samhällsförändringarna gör livs-långt lärande ännu viktigare än . Det blir alltmerangeläget att vidareutveckla de utbildningsformer somger möjlighet att bygga på kunskaper allt eftersomförändringarna sker. Distansutbildning, deltidskurser,kvällskurser, sommarkurser ger möjlighet till studier iflera olika fritt valda skeden av livet. Dessa studie-former bör därför främjas.Vad gäller Europanivån har det skett förbättringarnär det gäller systemet för ömsesidigt erkännande avexamina. Men det återstår en hel del att göra i Sveri-ge. Jag erinrar mig att när jag själv jobbade som sjuk-vårdsbiträde i under min studietid där hade jagpå somrarna chilenska läkare som kolleger. De varmycket högt kvalificerade men hade inte fått sinaexamina godkända i . Det är naturligtvis ettoerhört slöseri med resurser när invandrare med högakademisk utbildning efter ankomsten till intesnart får sin utbildning jämförd med motsvarandesvensk utbildning och får den erkänd som jämbördigden svenska.Därför bör naturligtvis dessa invandrare erbjudasatt få delta i kompletterande utbildning och i speciellakurser i svensk yrkesterminologi. EU:s insatser påutbildningsområdet bör begränsas till att främja rör-ligheten och utbytet. bör slå vakt om bestäm-melserna i EG-fördraget om att EU inte skall ge sig inpå att harmonisera utbildningssystemet, detta för att vibättre skall kunna tillvarata invandrarnas kunskaperoch kompetens.Vi kristdemokrater menar också att en översynsnarast möjligt behöver göras av studenternas rättssä-kerhet. Vi menar att den behöver stärkas inom fleraområden, t.ex. när det gäller antagningsfrågor, exami-nationsfrågor, rätten att tentera och förekomsten avolika avgifter inom högskolan. Ju större den lokalafriheten är - vilket vi alltså eftersträvar - desto vikti-gare är det att studenterna har möjlighet att få sin sakprövad.Vi kristdemokrater vill påpeka hur viktigt det ärmed anpassningen för handikappade när det gälleruniversitetens och högskolornas miljö. Funktionshind-rade studenter skall ha samma rätt som andra att kun-na välja utbildning och studieort. Den enskildes in-tressen och kompetens skall styra valet av utbildning,inte lokalernas standard. Det kan naturligtvis krävassåväl anpassning av lokaler som tillgång tillkringservice och tolktjänst.När det gäller lärarförsörjningen i högskolan villjag påminna om att i vårt budgetal-ternativ för hade mer tillanställningar som doktorand än vad regeringen hadeföreslagit, en utbildning som skulle åstadkomma flerlärare med forskarbehörighet i högskolan. Det här varett uttryck för den vikt vi fäster vid att fler doktoran-der skall examineras. Vi vill ha större genomström-ning, vi vill trygga lärarförsörjningen i högskolan.Men sedan en majoritet i utskottet, som består avSocialdemokraterna, , hade enats om en omfördelning inomramen för fakultetsanslagen för att öka utrymmet förstudiefinansiering i forskarutbildningen avstod vi frånatt reservera oss, även om detta var en B-lösning. VårA-lösning, med 50 friska miljoner, hade varit bättre.För att gå vidare, fru talman, vill vi markera vårbestämda uppfattning att högskolorna måste ta ansvarför att anvisa alternativ till djurförsök och att ingenskall tvingas att utföra djurförsök mot sin vilja.Det har från och till diskuterats att göra pedago-giska studier till ett obligatorium för lärarna i högsko-lan. Vi hörde tidigare argumentera fördet. Här hänvisar vi till vad som har anförts om detta ivår gemensamma reservation tidigare under riksmötet1997/98, i betänkande nr 3, reservation 7.Naturligtvis är lärarnas akademiska kunskaper ochforskningsmeriter avgörande. Men kravet på pedago-giska studier måste övervägas. Om studenterna intekan tillgodogöra sig sin aldrig så utmärkte professorsdjupa kunskaper, blir undervisningen naturligtvismeningslös. Vi inväntar att kommeratt utvärdera vad de särskilda kompetensmedlen tillhögskolan har resulterat i.Fru talman! Jag går vidare till ANT-kunskap i denhögre utbildningen, dvs. kunskap om alkohol, narko-tika och tobak.I en kristdemokratisk motion framhåller vi att un-dersökningar ger vid handen att eleverna i årskurs 9känner ett stort missnöje med den information de fåttom just . Ändå vet vi hur viktigt det är att påver-ka ungdomarna till en så sen tobaks- eller alkoholde-but som möjligt - helst naturligtvis att de aldrig debu-terar. Detsamma gäller narkotika.Jerzy , riksdagsledamot under förra man-datperioden, har visat på ett mycket övertygande sätthur bara månaders uppskjutande av en rökdebut hostonåringar kan ge ett längre liv med större livskvalitet.Det är därför oerhört viktigt att ANT-undervisningenuppvärderas och aktiveras.Därför instämmer jag i uppfattningen att den brist-fälliga utbildningen som lärarna har fått om ären bidragande orsak till sakernas dåliga tillstånd.Brister i kunskaperna om finns också hos denpersonal som skall ta hand om elever som blir föremålför sociala myndigheters agerande. Situationen är såallvarlig att genom ett uttalande om krav påANT-kunskap i högre utbildning borde förmå rege-ringen att föranstalta om sådana åtgärder att de när-mast utbildningsansvariga på myndighetsnivå ser tillatt utbildning om verkligen ges till blivandelärare, läkare samt annan vårdpersonal.Sist kommer vi in på införandet av det nya studi-estödssystemet. Där har flera talare före mig påpekathur anmärkningsvärt det är att det har dröjt så länge.Det är milt sagt otillfredsställande att regeringen drö-jer med att lägga fram ett förslag om ett nytt studi-estödssystem så att det inte kommer att träda i funk-tion förrän tidigast år 2000.Vi kristdemokrater menar att det nuvarande studi-estödssystemet med dess omfattande skuldsättningavskräcker ungdomarna, särskilt från studieovanamiljöer, från högre utbildning. Vi menar att det med-verkar till en social snedrekrytering.Den sammanlagda studielånsstocken uppgår till ca100 miljarder kronor . avskrivs 400miljoner kronor, och man kan förutse att det blir ännumer . Dessa pengar skulle redan från bör-jan ha kunnat ges som bidrag i stället för att det motslutet, eller vid slutet, av livet blir en avskrivning. Ettnytt studiestödssystem bör, enligt vår mening, byggapå att alla tillgängliga resurser i huvudsak satsas påbidragsdelen så att den kan höjas och stora lån intebehöver tas. Vi vill se ett minst 50-procentigt bidrag iförhållande till lånedelen.I gengäld vill vi se ett i stort sett osubventioneratlån som skulle signalera att lånet är en form avkompletterande finansieringskälla som bara bör ut-nyttjas vid behov. I stället skall det stimulera till att tasommarjobb eller att försöka leva på den betydligthögre bidragsdelen. Ett ökat fribelopp eller en bortta-gen inkomstgräns skulle också minska behovet av attta lån. Bättre ekonomiska villkor under studietidenskulle göra det rimligt att kräva att lånen i normalafall alltid skall återbetalas. Det borde därför diskute-ras om regeln om avskrivning av skuld kan tas bort. Detta är sagt mot bakgrund av vårtförslag där bidragsdelen är högre. Återbetalningenbör ske efter förmåga, t.ex. genom att höginkomstta-gare betalar en högre del av sin årsinkomst än lågin-komsttagare.Möjligheterna att studera utomlands bör vara go-da, både för den enskildes som för samhällets skull.Alla som studerar på en viss nivå inom utbildningsvä-sendet bör ha rätt till likvärdigt studiestöd. De somkompletterar på grundskole- eller gymnasienivå skallfå ett särskilt förmånligt studiestöd.Fru talman! Sedan kommer jag in på frågan omindividuella kompetenskonton som vi kristdemokraterhar förespråkat. Liknande modeller har funnits hostidigare talare. Vi har sagt att det bör vara ett gemen-samt intresse för arbetsgivare och varje anställd påföretaget att utveckla medarbetares kompetens för attutveckla såväl företaget som den enskildes personligakvalifikationer. Därför bör skattelagstiftningen medgemöjlighet att med avdragsrätt sätta in medel på ett förarbetsgivaren och den enskilde gemensamt utbild-ningskonto. De belopp som genom förhandlingar försupp på kontot skall enbart kunna användas för denenskildes kompetensutveckling.Jag vill påminna om att i ut-skottets budgetbetänkande för utgiftsområde 16 reser-verade sig till förmån för en ökad konkurrens i frågaom administrationen av studielånen. Vi anser att ökadkonkurrens kunde leda till en utveckling av servicengentemot studenterna.Anf. 93 ():Fru talman! Under debattrubriken ochstudiestödsfrågor ingår tre betänkanden från utbild-ningsutskottet. Det är UbU12 med rubriken , UbU13 med rubriken ochforskningsområden och UbU14 som behandlar Studi-estödsfrågor. Alla betänkandena bygger på motionerfrån den allmänna motionstiden.Det är litet svårt att på basen av dessa spridda äm-nesområden och alla de motioner som har väckts attfå en bra helhetsbild i debatten. Jag skall försöka.Av alla de motioner som väcktes under den all-männa motionstiden berörde 832 utbildningsfrågor.Detta tolkar jag som ett bevis för den betydelse somutbildningsfrågorna har i dagens samhälle. Många ordhar skrivits och talats om samhällets strukturomvand-ling. Kunskapssamhället blir ett alltmer etableratbegrepp. Den närmare innebörden av detta begrepp ärdock långtifrån klar. Begreppet används för att be-teckna en rad fenomen och förändringar i det modernasamhället. Gemensamt för dem är att kunskap i allaformer tillskrivs väsentligt större betydelse än tidiga-re.I land efter land görs nu politiska uttalanden ombehovet av dels en höjning av den totala utbildnings-nivån, dels en kvalitetshöjning inom utbildningen. Detena motsäger inte det andra. Det talas inte om anting-en-eller. Det talas om både-och. Behovet av flerpersoner med högskoleutbildning uttalas samtidigtmed nödvändigheten av fler utbildningar med högsko-lekaraktär.I debatten återkommer vi alltid till kontrabegrep-pen kvantitet och kvalitet. Jag ser inte att det finns enmotsatsställning mellan de två begreppen. Jag delarinte riktigt den utbildningssyn som gång på gångframförs i talarstolen av framför allt ,dvs. att om vi ökar antalet studenter så minskar vikvaliteten på utbildningen. Jag har aldrig riktigt för-stått den uppfattningen.Det är klart att om man diskuterar i investering ikunskap från individens synvinkel, för det naturligtvismed sig att om fler innehar samma kunskap som jagsjälv måste den kunskapen på något sätt minska ivärde.Konsekvensen måste då bli, att om man utbildar1 000 läkare i stället för 100 måste de 900 läkarna haen betydligt sämre kvalitet på sin utbildning, ellerockså har de första 100 läkarnas utbildning plötsligtsjunkit i värde. Det betyder i stort sett att den som haren akademisk grundutbildning på så sätt skulle blidummare och dummare ju fler som fick en akademiskgrundutbildning. Den utbildningssynen kan jag intedela.Högre utbildning och forskning är centrala delar isamhällets tillväxtmöjligheter. Rätt utbildning i rätttid på rätt plats utgör också en allt viktigare trygghets-faktor för den enskilda individen. Låt oss också någongång diskutera utbildning med utgångspunkt från denenskilda individen. Vi svänger oss väldigt ofta medbegrepp om näringslivets krav på fler högskoleutbil-dade. Det kravet finns, och det behovet finns. Men vikan diskutera med utgångspunkt från denenskilda människans krav på trygghet i det nya kun-skapssamhälle som växer fram. Den tryggheten beståralltså i rätt utbildning i rätt tid på rätt plats. Vi politi-ker måste alltså ge varje enskild person förutsättning-en att skaffa sig den utbildningen.Samhällets satsningar på utbildning och forskningblir ett mått på ett samhälles framtidstro, och ett sam-hälles framtidstro baseras på varje enskild människasframtidstro. Varje människa som i vuxen åldersätter sig på skolbänken och tar studielån visar på detsättet att hon har en stark tro på sig själv och en starkframtidstro att den utbildning hon skaffar sig skallförsäkra henne en plats på den framtida arbetsmark-naden.Därför upplever jag det som ett stort privi-legium att få syssla just med utbildningsfrågor, därföratt de har på något sätt hamnat i frontlinjen i det poli-tiska arbetet.Fru talman! , under den tidsom jag har suttit i utbildningsutskottet, har mångaviktiga beslut fattats för att möta kraven på tillväxtinom utbildningsområdet. De följer en grundlinje.Grundlinjen är att vi skall ge fler människor möjlighettill högre utbildning.