prot · GL0994 · 1998-04-22 00:00:00 — För oss är utgångpunkten att kvinnor också ärmänniskor. Vad kvinnorna behöver är generella för-bättringar av familjepolitiken och av skatte- och bi-dragssystemen. De behöver en större frihet att självakunna påverka sina liv med mindre politisk styrning.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 1.Anf. 60 ():Fru talman! framhålls ofta i olika interna-tionella sammanhang som ett föredöme när det gällerjämställdhet, och det med all rätt. Vid en internatio-nell jämförelse ligger vi långt framme när det gällerjämställdheten mellan kvinnor och män.Men trots detta finns det stora och tydliga brister ivårt land. Vi har i realiteten en mycket lång väg kvaratt vandra innan vi kan hävda att är ett jäm-ställt samhälle. Det finns anledning, tycker jag, attvara otålig över att framåtskridandet på detta områdegår så långsamt som det gör.Det betänkande som vi nu diskuterar kan delasupp i två olika delar. Dels handlar det om förändring-ar i jämställdhetslagen, dels behandlas ett antal mo-tionsyrkanden från allmänna motionstiden som tarupp jämställdhetsfrågorna i ett vidare perspektiv.För att börja med ändringarna i jämställdhetslagenkan jag säga att det handlar om väldigt svåra avväg-ningar och tolkningar. Det handlar t.ex. om att defini-era begreppet sexuella trakasserier. Det är naturligtvissjälvklart att inga sexuella trakasserier, och för dendelen inga andra trakasserier heller, är acceptabla påen arbetsplats eller annorstädes. Men den svåra av-vägningen är att i lag försöka definiera vad som skallräknas som sexuella trakasserier och vad som inteskall göra det. handlar det om subjek-tiva bedömningar och upplevelser, och det är svårt attfastställa objektiva kriterier.En annan fråga som är svår att hantera lagstift-ningsmässigt är arbetsgivarnas ansvar för att förebyg-ga att sexuella trakasserier kan förekomma på enarbetsplats. Hur skall ett sådant här förebyggandearbete ske? När skall förebyggande insatser sättas in,etc? Det finns ett antal frågor man kan resa.Detta är som sagt svåra avvägningar, men vi harfrån sida ändå valt att acceptera regeringensproposition i denna del. Även om lagstiftningen inte ialla delar kan bli helt glasklar är det av väldigt storvikt att samhället, bl.a. genom jämställdhetslagensbestämmelser, mycket tydligt markerar att det är enallvarlig fråga och att sexuella trakasserier på en ar-betsplats aldrig under några förhållanden kan accepte-ras.Fru talman! När det gäller den andra delen av be-tänkandet behandlas en mängd förslag från allmännamotionstiden. Det råder på centrala områden en väl-digt stor samsyn mellan en mycket stor majoritet iutskottet om vikten av att gå vidare på vägen mot ettmer jämställt samhälle. Men trots att vi har en långt-gående lagstiftning och trots att vi har en jämställd-hetsombudsman i kan vi inte säga annat än atttakten i utvecklingen mot ett jämställt samhälle äralltför svag.Löneskillnader till kvinnors nackdel inom sammayrke består, och likadant är förhållandet mellan typis-ka mans- respektive kvinnoyrken. När det gäller frå-gan om vilka som bestämmer i olika sammanhang ärförhållandena med några få undantag sådana, attkvinnorna är klart underrepresenterade.Stat och kommuner, likväl som de privata arbets-givarna, är ungefär lika dåliga i det praktiska jäm-ställdhetsarbetet. Radikala förändringar måste till föratt situationen skall bli acceptabel.Lika lön för lika arbete borde vara en självklarhet.Det skall givetvis inte bara gälla inom samma yrke,utan också komma till uttryck vid värdering av kvin-no- respektive mansdominerade yrken. Det är ganskalätt att inse att t.ex. sjuksköterskor skulle ligga i etthelt annat löneläge om männen utgjorde en majoritet iyrkesgruppen.Jag tror alltså inte att förklaringen till detta är densom redovisade i sitt anförande.Hon sade att löneskillnaderna beror på att kvinnornaär inlåsta i ett offentligt monopol, och det är därförsom löneutvecklingen har varit så svag för deras del.Det finns ju andra delar av den offentliga verksamhe-ten som är minst lika monopolistiska, t.ex. rättsväsen-det, där det finns yrkesgrupper som har ganska brabetalt. Ett exempel är åklagarna. Monopolbegräns-ningarna finns där, men det är ett typiskt mansdomi-nerat yrke. Därför tror jag att t.ex. åklagare har etthelt annat löneläge än vad t.ex. sjuksköterskor har.I barnomsorgsdebatten har stor kraft lagts på attdiskutera pappamånad som ett sätt att få papporna attstanna hemma åtminstone en liten del av föräldrale-digheten. Jag är för min del övertygad om att omlöneskillnaderna på arbetsmarknaden inte var så storasom de nu är skulle det här problemet med all sanno-likhet lösas av sig själv. De flesta barnfamiljer harnämligen inte råd att bortse från de ekonomiska kon-sekvenserna av hur föräldraledigheten delas mellanmamman och pappan, och då blir det den, i de allraflesta fall mannen, som har den högsta inkomsten somjobbar för att man skall klara familjens försörjning.Vi kan konstatera att lagstiftning, regler och sank-tionsmöjligheter uppenbarligen inte räcker för attuppnå ett jämställt samhälle. Ett problem i samman-hanget är att sannolikt alltför få känner till eller, ännuvärre, inte vill inse hur illa ställt det är med jämställd-heten i vårt land. Okunnighet kan motverkas medupplysning, opinionsbildning och attitydpåverkan.Det finns därför anledning att som ett komplement tillövriga åtgärder i vårt land initiera en brett upplagdinformations- och opinionsbildningskampanj för attpåskynda jämställdhetsarbetet.Ett annat sätt att råda bot på de orättvisa löneskill-naderna är att utveckla olika system för arbetsvärde-ring. Det här tar vi från sida upp i en reser-vation.Avslutningsvis en liten kommentar till ytterligareen reservation från till det här betänkandet.Det handlar om Arbetsdomstolen, dess funktion ochsammansättning vid tvister om lönediskriminering. Viunderstryker att det är oerhört viktigt att en rättviskönsfördelning speglas i AD:s sammansättning närman hanterar den här typen av mål. Det finns ocksåanledning att i den här typen av mål komplettera ADmed experter på diskrimineringsjuridik och jämställd-hetsfrågor.Fru talman! Med de här kommentarerna till betän-kandet och våra reservationer vill jag konstatera attjag självfallet står bakom samtliga reservationer tillutskottsbetänkandet där finns med men att jagnöjer mig med att yrka bifall till reservationerna nr 16och nr 25.Anf. 61 () re-plik:Fru talman! Jag har en liten kommentar med an-ledning av funderingar kring löne-sättningen inom åklagarväsendet.När jag i tidernas begynnelse började inomåklagarväsendet var det ett synnerligen mansdomine-rat verksamhetsområde. Bara ett fåtal procent av helakåren utgjordes av kvinnor. Bland de unga juristersom söker sig till åklagarväsendet är långt över50 % kvinnor. Det har gått så långt att Riksåklagaren isina annonser särskilt måste uppmuntra män att sökasig till åklagarbanan.Åklagarväsendet har mycket riktigt haft en ganskahygglig löneutveckling , men inte alls avde skäl som tror. Orsaken är i stäl-let att jurister har många olika arbetsgivare att väljamellan. För en ung åklagare är det t.ex. bara att bytaplats, att skifta från åklagar- till försvararbänken irättssalen, så har han eller hon genast förbättrat sinlön med . Det är uteslutande av det skäletsom åklagarnas löner har lyft så pass bra.Det har absolut ingenting alls att göra med könssam-mansättningen inom åklagarkåren.Anf. 62 () replik:Fru talman! gör det litet förlätt för sig. Hon väljer en strutsmentalitet när honvägrar inse sanningen. Hon väljer att inte sen sinomgivning, att se sanningen. Jag tror att en del avförklaringen till det här ligger i det som säger. Jag betonade också från talarstolen attdet jag sade inte var hela sanningen.Jag skulle därför vilja ställa en rak fråga tillChristel : Tror att t.ex.sjuksköterskornas löneläge skulle ha varit detsammasom det är om det hade varit ett mansdomineratyrke i stället för ett kvinnodominerat?Anf. 63 () re-plik:Fru talman! Vad jag tror, , är attsjuksköterskorna i skulle ha haft anständigalöner om det hade funnits fler olika, konkurrerandearbetsgivare att erbjuda sina tjänster till. Lustigt noghar den situationen faktiskt uppstått i ochmed att ett stort antal sjuksköterskor har flyttat tillNorge och jobbar där. De har därmed lyft sina lönermed . börjar det uppstå en bristsituation iSverige, och jag är övertygad om att landstingen såsmåningom kommer att tvingas att försöka lockatillbaka kvalificerad arbetskraft bl.a. genom att erbju-da bättre löner. Det skulle de aldrig ha behövt göraom hade haft kvar sina murar och kvinnornainte hade haft några alternativ.Av vilket skäl skulle inte kvinnor ha rätt till enmarknad att sälja sina tjänster på, lika väl som mänhar och alltid har haft? Tror inte attdet skulle vara en fördel för kvinnorna om marknadenfick sätta deras löner i stället för att jag skall göra det här i riksdag? Proble-met för oss är bl.a. att vi inte har några pengar attutanordna som följd av våra beslut i lönesättningsfrå-gorna inom den offentliga sektorn.Anf. 64 () replik:Fru talman! Jag har visserligen varit iriksdagen, men jag har aldrig har varit med om att vihär bestämmer lönerna för sjuksköterskor och andraoffentliganställda grupper. Det måste vara något somjag har missat under mina år i men somtydligen har observerat.Det är självfallet bra att kvinnor har rätt till enbred arbetsmarknad. Det måste självfallet vara ett målatt alla människor skall ha det. Men det är inte såenkelt som gör det när hon bortserfrån att det här också finns ett könssamband. Ävenbland grupper som finns på en öppen marknad, t.ex.inom handel och kontor, är typiska kvinnoyrken ocksålåglöneyrken. Där kan man i varje fall inte hävda attdet är offentliga monopol som styr. Hur kommer detsig att t.ex. handelsanställda och kontorsadministrativpersonal ligger så oerhört lågt i sin lönesättning? Jo,det finns naturligtvis ett tydligt samband på så sätt attdet här är kvinnodominerade yrken. Vi ser sammamönster i både den offentliga och den privata sektorn:kvinnodominerade yrken är låglöneyrken. Det ledermig till den ganska självklara slutsatsen att det finnsett könssamband på det här området.Anf. 65 ():Fru talman! I detta betänkande behandlas en änd-ring i jämställdhetslagen, ett förslag som har brutits utur propositionen om kvinnofrid. Det innebär bl.a. ettförtydligande av arbetsgivarens ansvar att förebyggaoch förhindra att någon arbetstagare utsätts för sexuel-la trakasserier. Det har också väckts ett stort antalmotioner, och från alla oppositionspartier finns ocksåett antal reservationer. Jag skall för min del, fru tal-man, yrka bifall till reservationerna 3 och 11. Självfal-let stöder jag de andra folkpartireservationerna, ävenom vi inte begär omröstning på dem.Först några reflexioner. Det liberala kravet påjämställdhet mellan kvinnor och män utgår från re-spekten för individens egenart. Godtycke, traditionoch diskriminering begränsar både mäns och kvinnorslivschanser. Jämställdhet betyder inte att alla skallleva och bete sig likadant. Det betyder att alla skall hamöjlighet att utveckla sin personlighet och dess möj-ligheter. Därför får inte jämställdhetspolitiken fortsät-ta att mest vara en kvinnofråga. Den är i högsta gradäven männens fråga.Könsdiskriminering har sin utgångspunkt i gene-raliseringar om en viss grupp människors kollektivaegenskaper och behov, oftast uppbyggd på fördomaroch kulturhistoriskt förankrade uppfattningar. Därförär just arbetet med att skapa ett mer jämställt samhälleen central uppgift för oss liberaler.Folkpartiet har länge varit pådrivande i arbetetmed att förändra samhället i riktning mot att kvinnoroch män ges mer likvärdiga förutsättningar för indivi-duell utveckling och valfrihet samt likvärdiga friheter,rättigheter och skyldigheter såväl i arbetsliv som iomsorg om hem och familj.Vid varje milstolpe i jämställdhetspolitiken har li-berala krav ofta fått drivas i kamp mot andra partier.Inte sällan har de också varit i konflikt med socialde-mokrater. tycks det som om socialdemokratinhar satt upp klasskampen som viktigare än könskam-pen. Facklig makt har varit viktigare än kvinnors maktoch möjligheter. Det krävdes faktiskt en liberal jäm-ställdhetsminister för att få fram en jämställdhetslagsom också hade bjudande plikter. Den socialdemo-kratiska oppositionen vid det tillfället röstade ju mot.Men steg för steg har liberala tankegångar om att förajämställdhetsfrågorna framåt ändå vunnit terräng.Till tonerna av regeringens mer interna lovsånghar jämställdhetsarbetet fallit tillbaka. Jag tror att vihär måste driva på för att försöka ändra på detta.Regeringen söker ju ständigt stöd i statistiken omkvinnors representation. Men det räcker inte. Aldrighar det varit så många kvinnor i regeringen. Men detbetyder inte att man för den skull har fått ett merjämställt samhälle.I regeringsförklaringen utlovas att regeringenspolitik skall genomsyras av ett jämställdhetsperspek-tiv. Ändå saknas detta i många frågor. För Folkparti-ets del är jobben den viktigaste jämställdhetsfrågan.Vi måste få fler jobb genom växande företag, jobbsom också kvinnor kan få lättare tillträde till.All den utvecklingskraft som kvinnor såväl sommän står för måste släppas fram. Det måste ske genomatt man får bättre möjligheter att utbilda sig, att gåvidare, att själv ta ansvar och att växa. Det måsteockså ske genom att det skapas möjligheter att startaföretag, att använda sin entreprenörsanda, att brukasina idéer och att pröva sina vingar. Det skapar ut-veckling. Det skapar nya jobb. Det skapar effektivitetoch resurssnålhet. Det skapar skatteintäkter - intäktersom kan användas för mer service, vård och omsorg,vilket är bra för både kvinnor, män och för våra ge-mensamma barn.Ökad jämställdhet är också lönsamt. Det är en-skilda människors kompetens, uppfinningsrikedomoch arbetsvilja som är grunden för ekonomisk tillväxt.Om man utgår från det faktum att kompetens ochyrkeskunnande är jämnt fördelade mellan könen inne-bär det i realiteten att den kompetens som halva be-folkningen besitter inte i tillräckligt hög utsträckning tas till vara.Jämställdhet är ett sätt att fullt ut utnyttja samhäl-lets begåvningspotential. I ett jämställt samhälle an-vänds . Begåvningspotentialenmedverkar därmed till ökad produktivitet, ekonomisktillväxt och ett mer socialt likvärdigt samhälle. I för-längningen ger detta också kvinnor en stark positionpå arbetsmarknaden, en styrka som är positiv förjämställdheten och som minskar risken för en generellmobbningssituation eller för trakasserier av kvinnor.Att släppa loss den kvinnliga skaparkraften är ettav målen. En väsentlig sak i den för de flesta av oss såviktiga tjänstesektorn är att den kan drivas i konkur-rens och valfrihet både för brukare och anställda. Denkanske allra viktigaste förutsättningen för konkurrensi tjänstesektorn är att alla de kvinnor som arbetar ochhar idéer inom vård, omsorg, utbildning och servicetill människor i alla åldrar verkligen får möjlighet attförverkliga sina idéer också utanför de offentligamonopolen. Att dessa i stället motarbetas är jäm-ställdhetsfientligt och utvecklingshämmande.Det måste, herr talman, löna sig att arbeta även försmåbarnsmammor. Därför måste de arbetslöshetsfäl-lor och fattigdomsfällor vi har bort. Vi vill ocksåha en modern familjepolitik som bejakar delat ansvaroch som gör att det lönar sig att arbeta.Med det här sagda, herr talman, fångas reservatio-nen in i allt väsentligt. Jag vill också säga några ordmer specifikt om reservation 3, som jag redan haryrkat bifall till, i det aktuella betänkandet. Vi tyckeratt det är bra att lagen om sexuella trakasserier blirtydligare. Men visar förslaget på en svaghetsom har rått vid regeringens arbete med propositioneni det här avseendet. Sexuella trakasserier är ovälkom-na, nedsättande och förnedrande för dem som drab-bas. Ofta leder de till rädsla, osäkerhet och skuldkäns-lor hos den som har blivit utsatt för dem. Vi kan allahålla med om att sexuella trakasserier alltid måsteuppmärksammas och åtgärdas.Regeringen har dock valt att begränsa lagstiftning-en till att enbart gälla dem som omfattas av lagen omanställningsskydd. anser inte att det ärtillräckligt, bl.a. därför att studenter inte omfattas avden nya lagen. Varför vill inte regeringen ge studentersamma skydd som politiska ombudsmän?Studenter vid högskolor och universitet befinnersig i en liknande situation som andra arbetstagare.Detsamma gäller värnpliktiga. Det är därför viktigt attstudenters och värnpliktigas situation uppmärksam-mas när det gäller just de sexuella trakasserierna.Orsaken till att den nya lagen inte gäller för gruppernastudenter och värnpliktiga är ju enligt regeringensförslag att de inte omfattas av lagen om anställnings-skydd.Folkpartiet vill därför att lagen när det gäller sex-uella trakasserier skall gälla enligt förebild i arbets-miljölagen. Då får nämligen både studenter ochvärnpliktiga samma skydd som Arbetsmarknadsdepar-tementets personal.Anf. 66 HANS ():Herr talman! Låt mig först säga att det här betän-kandet ju handlar om litet av varje. Dels handlar detom den skärpning av synsättet på kränkning av kvin-nor som propositionen om kvinnofrid ger uttryck förvad gäller arbetsmarknadsområdet. Dels är det enserie frågor som inte har behandlats som merhandlar om det allmänna jämställdhetsområdet ochsom specifikt handlar om lönediskriminering ocharbetsmarknadsfrågor.Jag vill uttrycka min tillfredsställelse över att vihar fått en skärpning av lagstiftningen när det gällersexuella trakasserier. Det är inte ett alldeles lätt områ-de att lagstifta på, och utskottet har ju i ganska utför-liga resonemang diskuterat regeringens texter utifrånden utgångspunkten. Jag menar ändå att det är avmycket stor betydelse att vi har fått till stånd denskärpning som vi har fått.Christel argumenterar här ur moderatsynvinkel som i nästan alla andra sammanhang när vidiskuterar klasskillnader, fallskärmar och vad det kanvara. Hon tycker egentligen inte att vi skall diskuterasådant. När vi väcker frågor om könsdiskriminering iolika former tycker hon inte heller att det är mycketsäga om specifikt. Det får man klara med marknads-krafterna.Jag kan över huvud taget inte förstå det synsättet.Jag kan inte heller förstå det synsätt som framkommeri den moderata motionen, och i reservation och sär-skilt yttrande, om att det här rör sig om frågor i störstaallmänhet. Den som begår sexuella trakasserier är endummerjöns. Det kan man inte acceptera. Men mode-raterna vill inte acceptera tydliga mönster; systema-tiskt förtryck. Det är något som gör att ,tror jag, mäler ut sig väldigt kraftigt här.För oss i , som i vår politiska analyslägger sådan tyngdpunkt på skillnader som uppstårdels på grund av klasstillhörighet, dels på grund avkönstillhörighet, är det faktiskt nättupp obegripligt,det som säger.Det är så uppenbart att den mobbningsverksamhetsom pågår, och som drabbar kvinnor på grund av köni mycket högre grad än vad den drabbar män på grundav att de är män, är en form av sexuellt förtryck, ettsexualiserat förtryck i form av sexuella trakasserieroch annat.Vi var möjligtvis något fundersamma över språk-bruket, eftersom ordet "sexuell" egentligen har ensnävare betydelse på svenska än vad som avses här.Vi lade fram ett förslag på en omredigering i lagtex-ten som utskottet accepterade. Vi tycker att det är bra.Då behåller vi det här begreppet, som är väl etablerat,om sexuella trakasserier. Men vi klargör att det ocksåhandlar om könsrelaterade beteenden.Vi har en serie förbättringsförslag som framgår avvår motion. Till viss del handlar det om vilken kretsav människor som skall täckas in. Vi menar att ävenen arbetssökande som utsätts för sexuella trakasserier,vilket inte är ovanligt, skall ha rätt till skadestånd. Vimenar, precis som , att utbildningssektornbör inkluderas i det som vi kan hantera ur jämställd-hetslagens synpunkt - detta har vi motionerat - och att det är särskilt viktigt när det gällersexuella trakasserier. Otaliga är de kvinnor som iegenskap av arbetssökande, eller som finns på uni-versiteten, högskolorna eller gymnasierna och somhar utsatts för sexuella trakasserier. Vi anser att detvore mycket bra om man fick lagstiftningen att täckain detta och inte försökte lösa det vid sidan av genomhögskoleförordningen osv.Vi har väckt en serie förslag som skulle innebäraen skärpning av tillämpningen av denna lagstiftningnär det gäller skyldigheten att utarbeta en policy, enhandlingsplan för att åtgärda eventuella fall av sexuel-la trakasserier och att vara mycket noga med att haklargjort vem som är arbetsgivarrepresentant i dessafrågor. Faktum är att om fall som har kommit tillarbetsgivarens kännedom inte utreds utan dröjsmålfinns det ingen skadeståndssanktion. Det finns flerasådana punkter där vi menar att det hade varit möjligtatt skärpa lagstiftningen. Det borde ha funnits en regelom skadeståndsskyldighet när det är arbetsgivarensom utsätter arbetstagaren för sexuella trakasserier.Nu får man hänvisa till lagen om anställningsskyddnär man har förlorat sitt jobb på grund av en sådanfråga. Då har han eller hon i enlighet med LAS rätt attbegära skadestånd.Trots att vi är nöjda med att denna skärpning harkommit till skulle vi vilja ha förbättringar, skärpning-ar och utvidgningar. I detta avseende yrkar jag bifalltill reservationerna 4 och 6, vilka föreskriver enhandlingsplan. Det är särskilt viktigt för företag somhar färre än tio anställda, vilka inte har skyldighet attha jämställdhetsplaner.När det gäller den allmänna jämställdhetspolitikenkvarstår några yrkanden från tidigare motioner. Jagvill peka på några. Det ena gäller ett kartläggnings-uppdrag som handlar om könsblindhet. Det är väldigtvanligt att man tror att man är rättvis och jämställdmen att man lägger fram förslag som får en mycketolikartad effekt beroende på kön. framstod som om regeringen utmärktes avextrem radikalfeminism. Från sida harvi väldigt ofta sagt motsatsen. Budgetförslag ochlagstiftningsåtgärder som har tillkommit på olikapolitikområden tycker vi faktiskt har framtagits utanatt man verkligen har reflekterat över vilka konsek-venser de skulle få ur könssynpunkt. Vi har alltsågång på gång ur budgetsynpunkt och i många andraavseenden tagit upp frågan om att det i detta samman-hang måste göras konsekvensanalyser som belysereffekten av lagstiftning, budgetförslag, indragningar,nedskärningar, skattehöjningar och skattesänkningarmed avseende på hur de drabbar kön. Därför tycker viatt det finns ett mycket starkt motiv för att uppmärk-samma vad vi kallar könsblindhet, att man inte tarhänsyn till hur könen drabbas av olika åtgärder. Vihar föreslagit en kartläggning av detta, att vi går ige-nom vår lagstiftning för att se hur den faktiskt verkar.Jag skall inte här ta upp många exempel, men vi hargjort det vid tidigare tillfällen. Den som rannsakar densvenska lagstiftningen och de politiska förslagen skallfinna att de ofta är könsblint utformade utan tanke påatt könet betyder mycket. Det betyder att jag undermom. 13 yrkar bifall till motion A807 yrkande 1.Jag kommer då in på något som kan betraktas somen följetong i debatter om jämställdhets-frågan, nämligen arbetsmarknaden. Vi har i olikasammanhang tagit upp en mängd frågor som handlarom den könssegregerade arbetsmarknaden och beho-vet av riktade insatser för att ge extra stöd, ofta tillkvinnor som enligt vår uppfattning har en sämreställning på arbetsmarknaden. De kan finnas i bran-scher som drabbas hårt av nedskärningar och harsämre arbetsvillkor. Om vi tittar på arbetstidskontrak-ten eller deltidsarbetslösheten eller nästan vad vi äntittar på, horisontellt eller vertikalt, på chefspositionereller inte, så faller det dåligt ut för kvin-nor. Det beror på att könet spelar en så oerhört storroll när det gäller fördelning av makt, resurser ochmöjligheter i vårt samhälle, oavsett vad tror.Specifikt förhåller det sig på detta sätt på löneom-rådet. Vi har hävdat att det föreliggerlönediskriminering. Det handlar i en del fall om direktlönediskriminering av enskilda kvinnor.