prot · GL0994 · 1998-04-22 00:00:00 — Kvinnor har visserligen rätten attfrivilligt fullgöra en värnplikt utan att behöva bindasig för en fortsatt officerskarriär. Kvinnor som mönst-rat kan numera också ingå i utbildningsreserven. Men det räcker inte.Samma grundkrav på deltagande i rikets totalaförsvar måste ställas på både kvinnor och män. Vi haralla rättigheter, och vi har alla skyldigheter. Vi måstenu likställa flickor med pojkar även inom Försvar-smaktens område. Vi måste som ett litet land tillvarataall den kompetens som vi förfogar över och inte väljabort halva årskullen 18-åringar innan vi ens har prövatdugligheten.Regeringen och Försvarsmakten har också tidigaregett uttryck för att de anser att för att öka antaletkvinnliga officerare i försvaret måste också basen,dvs. de som genomgår pliktutbildningen, breddas.Men, fru talman, det gör man faktiskt enklast genomatt övergå till en könsneutral tillämpning i urvalspro-cessen, precis som tidigare argu-menterade, för att säkerställa antalet officerare. Anta-let värnpliktiga påverkas inte, eftersom det är krigsor-ganisationens storlek som styr det årliga rekryterings-behovet och inte ett fixerat antal.Fru talman! : De värnpliktiga kommer frånmånga skilda verksamheter i samhället. De bidrarmed sina olika kunskaper och erfarenheter till mång-falden i den militära verksamheten. Detta är självastyrkan i folkförsvarstanken. Vilken förankringstankeligger bakom att vi utestänger halva befolkning-ens erfarenheter och kompetens, ?Kanske är det så att en gammal sanning i dessa korri-dorer är: Vill du inte så tillsätt en utredning.Anf. 152 () replik:Fru talman! Jag kan förstå otålighetnär det gäller jämställdheten och kvinnors deltagandepå lika villkor i totalförsvaret. Men detta är inte såenkelt. När vi öppnade möjligheten för kvinnor attanmäla sig för att inte bara bli officerare utan även föratt göra sin värnplikt var det för att se hur pass stortintresset var, som ett försök. Men intresset har intevarit så väldigt stort. Jag tror att det är mycket somman måste diskutera, hur man skall förbereda fördessa kvinnor. Det är dock ett helt främmande områdeoch en helt ny kultur. Och det är inte heller så lätt förorganisationen att ta emot flickor när man är så in-ställd på att utbilda bara unga män. Jag tror att det ärbra att kvinnorna kan komma in stegvis.När det gäller plikten kan man fråga vem som ärmest utsatt för plikt under sin levnad, om det är mäneller kvinnor, och om det bara är så enkelt att vi poli-tiker kan bestämma att vi skall lägga mer plikt påkvinnorna och på så sätt friställa en del män, eftersomvi antagligen inte kommer att behöva en större andel itotalförsvaret därför att vi har både män och kvinnor.Anf. 153 () replik:Fru talman! Det är riktigt, , att viär otåliga. Men jag tycker att vi har pläderat för detta iså . har under talatför en könsneutral uttagning till totalförsvaret. Riktigtså otåliga kanske vi inte är. Otåligheten grundar sigemellertid på insikten och åsikten om att lika skyldig-heter och lika rättigheter oftast, för att inte säga alltid,går hand i hand.Karin Wegestål säger också att det är en ny kultur.Mellan raderna säger hon att de flickor och kvinnorsom kommer in i försvaret får det svårt därför att demöter en kompakt manlig kultur och därför att de baraär några enstaka där de kommer in. Men, fru talman,om alla mönstrar och många fler kvinnor kommer insamtidigt är det ett utmärkt sätt att råda bot just på detfaktum att de är så få i varje förband.Jag får återkomma till vad sade,eftersom jag glömde att skriva ned det.Anf. 154 () replik:Fru talman! Det har ju tillsatts en pliktutredning,och jag är alldeles säker på att dessa frågor kommeratt tas upp i den. Jag tror därför inte att förtvivla, eftersom jag tror att detta är något somkommer . Vi kan kanske i Pliktutredningenta ytterligare ett steg i den riktning som sig.Anf. 155 () replik:Fru talman! Vi kan alltid hoppas att Pliktutred-ningen kommer fram just till att det inte är tillräckligtatt kvinnor kan ansöka om att få göra militärgrundutbildning. Vi som är ett litet folk måste tillvara-ta all kompetens som vi har. Att mönstra både kvinnoroch män och att välja ut de bästa kan jag över huvudtaget inte inse att det skulle ha någon negativ effekt pånågot. Men, som sagt, vi får se vad utredningen kom-mer fram till, men vi kommer att bevaka den noga.Anf. 156 ():Fru talman! Det är naturligtvis ingen slump att ettflertal av dem som deltar i denna debatt också ärledamöter i Pliktutredningen.Jag tror att engagemanget för hur vi skall lösapliktfrågorna kommer att öka framöver.Just nu är det mest en fråga för dem som råkar deltajust nu i utbildningen och för ett antal specialintresse-rade, vare sig de har det som ett politiskt område ellernågot annat. Jag tror att vi kan vänta en betydligtstörre debatt i samhället i allmänhet om dessa frågor.Fru talman! Jag tänkte börja med de två frågorsom ställde i sitt anförande. Jag troratt de var ungefär följande.Vilken är den viktigaste faktorn för folkförank-ringen? Jag tycker nog att besvararden frågan i sin reservation nr 1. Där skriver hon:Det viktigaste ur motivationssynpunkt är att manutbildar för att möta hot som uppfattas som verkligaoch relevanta. Det är viktigare att fråga vad vi utbil-dar för och hur denna utbildning sker än att pressaigenom så många som möjligt.Självklart är det så. Totalförsvarets organisationmåste ha trovärdiga uppgifter. Och utbildningenmåste leda till dessa uppgifter. Det har poängteratsflera gånger under denna debatt att så inte är fallet.Det är naturligtvis något som vi måste ändra på.Varför har vi över huvud taget ett pliktsystem?Även det har flera talare varit inne på. Personalbeho-vet, dvs. totalförsvarets möjligheter att få ett tillräck-ligt antal med tillräckligt god kvalitet, är naturligtvisavgörande.Jag tror inte att vi kan definiera detta som någotslags demokratisk rättighet. Om vi ser det historisktoch om vi ser hur världen ser ut i övrigt och ävenutifrån situationen i är det inte så. Det ärbehovet som styr och som skall styra, vilket vi i prin-cip är överens om.Jag tror också att en viktig del i ett fungerandepliktsystem måste vara att det är uthålligt. Vi kan intevara beroende av tillfälliga svängningar i behoveteller i opinionen för att vi skall få systemet att funge-ra. Jag tror inte heller att ett system med enbart an-ställda och frivilliga har den uthålligheten. Jag trorinte ens att det skulle räcka för att säkerställa behoveni dag.Ett pliktsystems karaktär är naturligtvis också avdet slaget att samhället måste förbehålla sig rätten tillsanktioner för dem som inte vill göra sin plikt. Så görvi med andra plikter i samhället, t.ex. skatteplikten.Jag menar att vi bör avskaffa fängelsestraffet för total-försvarsvägran, men någon sanktion måste samhälletha. I annat fall blir plikten en illusion.Annika frågade också om dagens systemär rättvist. Nej, naturligtvis är det inte det. Vad som ärrättvist eller inte har naturligtvis inte heller någonobjektiv innebörd, utan det är acceptansen rent all-mänt hos en någorlunda stabil majoritet som karakte-riserar om det är rättvist eller inte. Det finns mängderav företeelser i vårt samhälle som uppenbarligen ärorättvisa eller som i varje fall av många uppfattas somorättvisa.Ett progressivt skattesystem tycker många ärorättvist. Jag tycker att det är helt naturligt. Jag tyckerockså att det är naturligt att de som har mest att ge fårbidra mer, vare sig det gäller pengar eller tid av sinungdom eller sitt liv, för att lösa en samhällsuppgift. Iannat fall skulle t.ex. vårt system med att befälsuttag-na har en längre och mera kvalificerad utbildningbörja skaka om vi inte accepterade just det faktum atthär finns en orättvisa i den meningen att det inte krävslika mycket av var och en. För att säkra acceptansenav denna orättvisa måste vi ge belöning till den somutsätts för den, så att orättvisan accepteras. Vi kom-mer aldrig att få ett system som i någon mening ob-jektivt är rättvist.En annan funktion hos ett pliktsystem som jagockså tycker är väsentlig gäller det kollektiva ansvaretför våldet. Detta kan vi heller inte lösa i ett systemmed enbart anställda och frivilliga. Ytterst gäller detdödandet. Skall det vara möjligt att utkräva ansvar förvissa personer och vissa grupperingar efter en kon-flikt? Det blir oerhört komplicerat om vi inte accepte-rar ett system som i någon mån säkrar det kollektivaansvaret. Jag tror att ett pliktsystem är den enda möj-ligheten att få den effekten.Vidare tror jag att pliktsystemet fortfarande, ivarje fall för den tid som vi behöver diskutera nu närvi skall planera för hur den överblickbara delen avvårt totalförsvar skall se ut, har en folklig förankringoch en acceptans. Därför tycker jag att den majorite-ten inte behöver ifrågasättas. Vi behöver alltså inte nuutreda om vi skall ha ett pliktsystem eller inte.Fru talman! Det som behandlas i detta betänkandekommer till stora delar att tas upp i Pliktutredningen.Jag tror att dess arbete och resultat kommer att rönaett större politiskt intresse än de här frågorna hittillshar gjort.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )14 § betänkande 1997/98:KrU12KulturarvsfrågorAnf. 157 ():Fru talman! Det är två reservationer i detta betän-kande som jag kommer att uppehålla mig vid.Dessutom skall jag litet grand kommentera ort-namnsvården.I reservation 1, som jag yrkar bifall till, behandlasmyndighetsstrukturen inom kulturmiljöområdet. Vimoderater har drivit frågan om att ren-odla , RAÄ:s, uppgifter. Ettförsta steg på den vägen har tagits genom att sedanden RAÄ och är två separata myndigheter. Denna renodling börnaturligtvis fortsätta.I det läge som vi nu befinner oss i har vi accepte-rat att avvakta de utredningar som just nu pågår bl.a.inom ; detta i konsekvens medvåra ställningstaganden i några av de övriga ärendensom kulturutskottet har haft att handlägga under den-na vår. På en punkt vill vi dock inte avvakta. I ställetställer vi oss bakom motion. Det gällerdå att skilja myndigheten frångenomföranderesursen UV. Här kan man peka på attmotsvarande åtgärder har vidtagits på andra områden.Det är därför lämpligt att nu utreda vilka effekter ensådan uppdelning skulle få. Om utredningen gjordessnabbt och effektivt skulle resultatet kunna föreligganär departementet är färdigt med sin strukturutred-ning. Vid genomförandet av de olika förslagen skulledå en samordning kunna ske.Under tiden är det viktigt att den verksamhet somUV bedriver får en alltmer affärsmässig profil och attUV inte särbehandlas av de länsstyrelser som har attfatta beslut om arkeologiska undersökningar. Privataoch offentliga arkeologer måste tillförsäkras sammaobjektiva behandling vid valet av undersöknings-ansvarig när det gäller olika objekt.Min kommentar beträffande ortnamnen gäller enformulering i betänkandet på s. 12: "I linje med vadutskottet uttalat tidigare förutsätter utskottet att Sta-tens lantmäteriverk, och övriga ort-namnsansvariga instanser avstår från åtgärder somskulle kunna skada de kulturhistoriska intressena påortnamnsområdet innan tagit ställning tillregeringens kommande förslag om ortnamn. "Av en händelse har jag via Internet kommit i kon-takt med ett skånskt företag, iKristianstad, som på uppdrag lägger upp databaser förkartframställning och producerar olika typer av kartorfrån dem. Man har bl.a. tagit fram en kulturturistkartaöver en kommun i där t.o.m. runstensnamnenfinns medtagna. Den moderna datatekniken innebärstora möjligheter att lagra stora mängder uppgiftersom sedan kan tas fram och utnyttjas i olika samman-hang. Här kan de kulturmiljövårdande instanserna ikommuner och på länsmuseer göra en värdefull insatsgenom att se till att deras kunskaper tillförs de olikakartdatabaser som läggs upp.Fru talman! Den andra reservationen som jag villberöra är reservation 2 under hemställanspunkten 11.Reservationen bygger på en fyrpartimotion om stödför bevarande av kulturhistoriskt värdefulla fartyg.Här vill vi reservanter att det stöd på som utgår ur intäkter skall vederfarasäran av att få ett eget anslag. Beroendet av Vasavar-vets intäkter, som från början gällde museets över-skott, är både onödigt och ologiskt - onödigt därföratt man inom den myndighet som både anslaget ochmuseet lyder under lika gärna skulle kunna se till attde här pengarna redan från början fanns i ett särskiltanslag och ologiskt därför att sambandet mellan debevaringsvärda skutorna och regalskeppet måstebetraktas som utomordentligt svagt.Jag var på en konferens omde svenska museijärnvägarna. Under en femtonårspe-riod hade de ett investeringsbidrag på 250 000 krgenom , bekostat av lotterimedel.När lotterimedlen inte längre kunde disponeras fannsdet inte någon beredskap hos för att tadessa pengar någon annanstans. Bidraget upphördedärför.Enligt min uppfattning finns det ingen anledningatt riskera att skutstödet skall behöva möta sammaöde. Självfallet anser också vi moderater att huvudan-svaret måste ligga på ägaren men de stora ideellainsatser som görs och de positiva effekter som devälhållna fartygen har i sina hemmahamnar och på defarvatten där de seglar - för övrigt med klara parallel-ler till museijärnvägarna - gör det angeläget att stödetfår en fast budgetbyråkratisk form.Fru talman! Jag yrkar, som sagt, bifall bara till re-servation 1.Anf. 158 ():Fru talman! För att veta var vi är nu och kunna gåvidare in måste vi veta varifrån vi kom-mer. Det är just det konstaterandet som gör kultur-arvsfrågorna så viktiga för oss. Kunskapen om rötter-na och historien, alldeles särskilt den lokala, är en storförutsättning för vår identitet, självkänsla och vårförmåga att möta omvärlden.En av de absolut viktigaste bärarna och förmed-larna av vårt svenska kulturarv är hembygdsrörelsen.Den har nått ut till varje hörn av vårt land. I varje länfinns mer än 100, i flera län mer än 300, föreningar.Här förekommer ett outtröttligt ideellt arbete för attbevara och utveckla vårt kulturarv lokalt. Det handlarmycket om att stärka den lokala identiteten, inte minsthos barn och ungdomar. Hembygdsrörelsens bidragtill den centrala organisationen har minskat undersenare år trots att verksamheten egentligen har ökat.Det är ganska ohållbart för en så vittförgrenad organi-sation att hålla kontakter med medlemsföreningarnaoch sköta sådana saker som kontakter med myndighe-ter och remissyttranden med en så liten organisationsom det är . Jag är därför mycket glad att ettenigt utskott nu med anledning av en c- och s-motionhelt enkelt ger regeringen i uppdrag att göra en sam-ordnad helhetsbedömning av behovet av stöd tillhemsbygdsrörelsen och som ett resultat av detta beak-ta detta i budgetarbetet. Det känns väldigt bra att vihar kunnat enas om det.Vi är helt överens i kulturutskottet om värdet avhembygdsrörelsen och det arbete som man gör där.Jag kan bara nämna en sådan sak som att i denUnescokonferens som var här i för ett parveckor sedan hölls ett seminarium om förorterna. Mantog upp att också förorterna är hembygd för mångamänniskor. Det är viktigt att den här verksamhetenkan spridas dit. Det har man glömt bort i den andraverksamhet som hembygdsrörelsen har. Där är manintresserad av detta, men det handlar också om resur-ser och om att klara av att jobba med det också. Detär en bortglömd del av våra hembygder.Ortnamnen är en viktig del av kulturarvet. Vi harbehandlat det i utskottet. Jag tänkerinte orda mer som detta. Vi förutsätter att det kommernågot bra i den proposition som är aviserad.Sedan har vi en organisationsfråga. Det gäller be-hovet av en ny organisation på kulturmiljöområdetoch en renodling av och denarkeologiska undersökningsverksamheten. Jag tyckeratt det är principiellt viktigt att skilja de här bådaverksamheterna åt. Jag finns inte med på reservatio-nen. Det är egentligen ett förbiseende som jag får tapå mig själv, men jag kommer att stödja den reserva-tionen vid en eventuell votering. Jag tycker att det ärviktigt att man skiljer på beslut, tillsyn och utförandeav verksamheten. Jag tycker inte alls att det är fel attföregripa det pågående arbetet när vi vet vad vi tyck-er. Jag vill erinra om att vi gjorde ett föregri-pande när vi beslutade om ett . Då hadevi en helt annan konstellation av partier som beslutadeom det. Vi hade faktiskt samma inställning då som vihar den här gången.Jag vill kommentera den enda reservation som vihar, den om landsarkiven. Det handlar om en översynav frågan om landsarkivens struktur och etableringeventuellt även av nya landsarkiv. Vi tycker att det ärviktigt att landsarkivens material görs tillgängligt fört.ex. de regionala högskolorna. Det är också viktigt attse över den nya teknikens betydelse. Vi står självklartbakom den här reservationen, men jag tänker inte yrkabifall till den för att spara kammarens tid när vi såsmåningom skall rösta i morgon.Slutligen, fru talman, vill jag bara säga när detgäller skutstödet att vi har varit överens i alla partier-na i kulturutskottet om att det är väldigt viktigt attstödja den verksamheten. Sedan är vi inte riktigtöverens om precis hur man skall utforma det organisa-toriskt. Den stödform som finns just nu kan se litetknepig ut, men jag kan inte riktigt se hur vi skall kun-na ändra den på ett bra sätt utan att anslå mera pengar.Därför ställer jag inte upp på den reservationen utanansluter mig till majoriteten.Anf. 159 ():Fru talman! Vårt kulturella arv består både avmateriella värden och av icke-materiella värden, vil-ket gemensamt bildar det kollektiva minnet i vårtsamhälle. De här rikedomarna är våra, och vi måstebevara dem väl. De går aldrig att ersätta utan försvin-ner den här kunskapen eller förstör vi dessa rikedo-mar vid t.ex. ett vägbygge förlorar vi dem. Samtidigtär våra resurser begränsade. Det är fysiskt, psykisktoch ekonomiskt omöjligt att faktiskt bevara alla spårav det förgångna. Hur skall vi välja? Det är inte alltidså lätt.Den här propositionen bygger på motioner frånallmänna motionstiden. De flesta av motionerna haravstyrkts, men vad gäller bidrag till Hembygdsför-bundet har utskottet kommit överens om att det skallgöras en helhetsbedömning av behovet av bidrag tilldet kultur- och naturmiljöarbete som utförs av och andra ideella organisatio-ner inom kulturområdet. Om medlen för bidrag tillHembygdsförbundet från miljö- och naturvårdsbudge-ten minskar bör regeringen beräkna ökade medel förändamålet på kulturbudgeten. Jag tycker att det ärväldigt bra att vi i utskottet har kommit överens somden här skrivningen. Det är annars lätt att en verk-samhet som har flera finansiärer hamnar mellan tvåstolar. Till slut när alla har hyvlat på anslaget fallerhela verksamheten. I och med den här skrivningen villvi inom kulturområdet ta ett ansvar för att våra hem-bygdsföreningar kan fortsätta att verka. Vi anser detviktigt för vårt kulturarv att de finns kvar.En annan fråga i betänkandet är om det alltid skalltillämpas ett anbudsförfarande vid arkeologiska un-dersökningar. är myndighetenför frågor som rör kulturmiljö och kulturarv. På läns-nivå ansvarar länsstyrelserna för att de regionala mu-seerna skall bruka och bevara kulturarvet. De centralaverksamheterna och den regionala verksamhetensamverkar i det här arbetet.Vänsterpartiet anser att det är klokt att länsstyrel-sen gör bedömningen om en upphandling skall skeeller ej. Om kompetensen finns inom den egna orga-nisationen är det viktigt att den först och främst an-vänds därifrån. Därför är det klokt att upphandlingsker när man själv inte har kompetensen eller saknarresurser att utföra ett större arbete. Vi anser att skriv-ningarna i betänkandet 1996/97KrU12 är bra. Detfinns ingen anledning att riva upp dem. Därför yrkarjag avslag på förslaget.Vänsterpartiet har fogat tre reservationer till be-tänkandet, bl.a. reservation 7 om arkivens roll i data-åldern. Där anser vi att den nya tekniken bör medföranya arbetssätt och öka tillgängligheten för allmänhe-ten av de material som finns bevarade i våra arkiv. Vianser att arkivmaterialet behöver lyftas fram på etttydligare sätt än vad som görs och att arkivma-terialen skall göras tillgängliga för nya grupper avmänniskor i hela landet. är det så att mycket avarkivmaterialen fortfarande registreras och arkiveraspå ett föråldrat sätt.Vi i anser att politiken för de nuva-rande arkiven inte bör ligga fast, men vi anser attarkivväsendets resursutnyttjande, lokalisering ochmöjligheter i en informationsteknisk tid böromstruktureras. Därför yrkar jag bifall till reservation7.När det gäller reservationerna 3 och 4 angåendeen ökning av skutstödet och inrättande av ett särskiltkustkulturstöd ställer jag mig givetvis bakom dessa.Men jag yrkar bifall till enbart reservation 2,som är en flerpartireservation. Vi anser att medel skallanvisas för de kulturhistoriskt värdefulla segelfarty-gen i ett särskilt anslag över statsbudgeten, inte somnu genom bidrag från Vasamuseet.Fru talman! Vårt kulturarv är viktigt för vår nutid.Det är viktigt att det finns goda förutsättningar för attgamla träbåtar kan renoveras, vårdas och segla igen.Det rör sig om stora kostnader och arbetet utförs oftaav ideella föreningar. Ur 1995/kulturstöd söktehela 25 fartyg bidrag, och den sammanlagda summasom man ansökte om uppgick till 6 miljoner kronor.Tillgängligt att fördela detta år var . Somtidigare här har sagts måste museetfördela av biljettintäkter tillskutstöd. Det är tydligt att det finns ett betydligt störrebehov än så.Intresset för vår historia och gångna tiders lev-nadsförhållanden, arbetsförhållanden och hant-verkstraditioner ökar i vårt samhälle . Intressetför vilka fortskaffningsmedel som man använde förroch hur de fungerade bör stimuleras. Sådana kunska-per kan även utveckla det miljötänkande som är vär-defullt om vi skall få en hållbar utveckling på miljö-området i framtiden.I när arbetslöshet och snabba samhällsför-ändringar får framtiden att kännas oviss sneglar vi rättså mycket bakåt i tiden. Hur gjorde folk förr för attskapa en dräglig tillvaro? Hur kan vi ta till oss detgoda i de gamla beprövade kunskaperna? Hur skall vikunna använda dem så att vi skall kunna väljarätt väg för framtiden? Båtar, fikserinäring, båt somfortskaffningsmedel och kustkultur är en del, mengivetvis bör kulturarvet lyftas fram inom alla samhäl-lets delar. Det är viktigt att minnas så att vi inte åter-upprepar det som var dåligt. Vi bör i stället ta till varadet som är bra.Anf. 160 ():Fru talman! Det var roligt att också en socialde-mokrat har anmält sig till debatten. Det är ändå frågaom sju reservationer.Jag börjar med att yrka bifall till reservation 1 un-der mom. 1 och reservation 2 vid mom. 11.I den första reservationen tar man upp problemetmed att sitta på två stolar . Jag vet att detfinns en del riksdagsledamöter som arbetat på dentalangen, men när det gäller att fördela och arbetaanser att det har sina fördelar att intesamma myndighet har att utöva tillsyn och upphandlatjänster och själv utöva samma verksamhet.Viss renodling har redan påbörjats i och med attHistoriska museet och tog utskilsmässa . Starka principiella skäl talar för attäven UV och bör separera.Dagens dubbelroller där samma myndighet fattarbeslut och har tillsyn över kulturmiljövården samti-digt som den själv deltar i arkeologiska undersök-ningar verkar inte helt sund. Därför vill vi att det skalltillsättas en utredning som undersöker vilken betydel-se en separation skulle medföra. Vi vill alltså inteföregripa utredningen, utan vi vill att det skall tillsät-tas en utredning som blir färdig som denandra utredningen. Jag vet inte om förstod mig här. Vi vill alltså inte föregripa ut-redningen. Det är jättekul att står bakom denhär reservationen.Fru talman! Som det är uppstår det otrevligasituationer som t.ex. i där ett personligtställningstagande hos en myndighet mot privat arkeo-logi misstänks ligga bakom ett avslag på att anlita enfristående arkeolog. Det skall inte behöva förekommamisstankar av den här typen, vilket inte heller behövsom man renodlar rollerna. Om nu någon förhastat troratt det går att bli rik på arkeologiska utgrävningar ärman inne på fel tankegångar.