prot · GL09121 · 1998-06-09 00:00:00 — Till följd av de principer vi har när det gäller attfastställa ramar för olika områden kan vi konstateraatt regeringen i sitt alternativ ligger väsentligt underalla oppositionspartier. Det har gjorts försök att ökaramen, men det är inte möjligt av budgettekniska skäl.Hur kommer finansministern att göra om finans-ministern har möjlighet att ta ansvar förbudgeten? Är han beredd att ta hänsyn till den mycketstarka opinion som finns bland sex partier i riksdagenoch medverka till att korrigera så att ramen för miljö-politiken blir betydligt större än vad den är i detpreliminära beslutet om ramarna?Anf. 70 Finansminister ():Herr talman! tog upp två frågor,skattepolitiken och miljöpolitiken. I båda fallen kandet handla om resurser som ställer anspråk på budge-ten.Regeringen har lagt fram förslag, och riksdagenbeslutar i enlighet med dem om resursförstärkningarpå ett antal områden. Prioriterat har varit de insatserför vården, skolan och omsorgen som vi vill se. Därhar vi också såvitt jag förstår ett brett stöd. Vi görockså en del andra insatser inom utbyggnad av hög-skolor, ytterligare skattelättnader för företagen, ochdå framför allt de mindre företagen, osv.Jag vill vänta och se om dessa överskott verkligenmaterialiseras. Jag tror att vi har goda utsikter till det.Men det finns alltid faromoment och osäkerheter i denekonomiska utvecklingen. Den internationella situa-tionen är t.ex. inte helt stabil. Vi har fortfarande enAsienkris som inte är avslutad och som kan få effekterockså för oss . Därför är det en god regelatt inte i förväg lova ut ytterligare insatser.Men om utrymmet står oss bi, och om tillräckligkvalitet kan uppnås i vården, skolan och omsorgen, ärjag beredd att diskutera åtgärder på skatteområdet.Jag tänker mig i första hand inkomstskatten, och dåframför allt för låg- och medelinkomststagare. Jagmenar att det både av fördelningspolitiska skäl och avandra skäl bör vara en prioriterad uppgift.När det gäller miljöpolitiken har vi - glöm inte det- genomfört förbättringar både på de ordinarie miljö-anslagen och genom en fortsatt satsning på det hållba-ra . Det sker alltså en förstärkning. Om våraekonomiska resurser växer - vilket jaghoppas och räknar med - kommer vi också att kunnafå utrymme för ytterligare satsningar på de här områ-dena.Anf. 71 () replik:Herr talman! Jag tackar för svaret. Jag tror förståsatt det är en klok åtgärd att inte lova ut mer än mankan hålla. Det är också viktigt att man prioriterarmycket hårt på skatteområdet. Jag har pekat på dettatidigare i mitt anförande.Vi går mot slutet på . Detåterstår inte så mycket av den, och inte heller innanriksdagen åtskiljs. Det finns skäl att summera.Centern har valt sam-arbetets väg före konfrontationens. Jag tror mer påsamarbete än konfrontation för att nå resultat. Vi serockså resultatet. Vi har mer än halverade räntor, in-flationen är stabilt låg och budgetunderskottet harvänts till överskott. Vi har kunnat satsa på olika om-råden - inte minst på Välfärdssverige.Nu finns det möjlighet att också skapa en tillväxt iekonomin så att vi kan fortsätta att pressa tillbakaarbetslösheten och sänka skatten men också få enmiljöpolitik för en hållbar utveckling.Det har varit många överläggningar mellan migoch regeringen, inte minst . Det har varitstimulerande överläggningar med ibland litet tuffatag. Men vi har drivits av en vilja att komma framåtoch nå resultat. Jag vill passa på att säga tack för detsamarbetet.Jag vill också passa på att säga tack till kollegernai finansutskottet, till talmannen och kammarens per-sonal och tillönska en skön, och förhoppningsvisriktigt varm och solig, sommar.Anf. 72 () replik:Herr talman! Finansministern har fått många frå-gor från den borgerliga oppositionen. Jag skall hjälpafinansministern med litet konsumentupplysning frånen av dem som är berörda - Vänsterpartiet.För oss i är politikens innehåll all-tid viktigare än både taburetter och löneavier. Jag vetinte om det beskedet lugnar eller oroar finansminis-tern. Det bestämmer finansmininstern.Jag vill också ge ett besked om att vi delar densocialdemokratiska kongressens bedömningar av attde finanspolitiska målen inte får överordnas kampenför ökad sysselsättning. Jag vet inte om det beskedetoroar eller lugnar finansministern.Vänsterpartiets förslag innebär att man kan amor-tera på statsskulden med 20 miljarder kronoroch med 33 miljarder. Det är inte så dåligt!Vårt alternativ innebär att vi stärker den offentliganettoförmögenheten med år 1999,10 miljarder och 12 miljarder . Detvar besked från oss - konsumentupplysning!Nu har jag några frågor, finansministern. Vilka ärfinansministerns skäl för att skall stå utanförEMU? bortser jag från folkopinionen, och menarför övrigt.Hur tänker finansministern finansiera sänkt fastig-hetsskatt? ordförande har ju gett iuppdrag att finansministern skall komma tillbaka ochredovisa finansiering på utgiftssidan under något avde otaliga utgiftsområden som finns - 27 stycken.Några bortfaller förstås. Men hur skall detta finansie-ras? Det är ett viktigt besked.Det var mycket välkommet att finansministernöppnar för litet sänkt skatt för låginkomsttagare. Vi börjar ju närma oss varandra!Anf. 73 Finansminister ():Herr talman! Jag noterar först att åstundar taburetterna så väldigt intensivt. Det varlugnande att höra.Däremot blir jag litet mindre lugnad av att höra attambitionerna är lägre när det gäller att betala av påstatsskulden. Jag tror faktiskt att det är oerhört viktigtatt vi gör det - inte minst för våra barns och efter-kommandes skull. Det är inte riktigt att vår generationskall vältra över stora skuldbördor på kommandegenerationer. Jag tycker att vi skall betala de skattersom krävs för att betala de utgifter vi tar på oss. Ty-värr har det inte varit fallet . Nufår vi betala av på detta, och jag tycker att vi skallgöra det.Jag hinner inte föra en EMU-debatt under mintvåminutersreplik. Men jag ser det som mycket viktigtatt vi för en bred debatt om de frågorna, och om helaEuropapolitiken, under nästa mandatperiod. Hur skallvår Europapolitik vara? Hur skall vår relation tillvalutaunionen vara? Detta skall vi föra en bred folkligdebatt om och göra en bred analys av. Jag tror att detär oerhört viktigt för vår framtid att formulera enlångsiktig politik på området.När det slutligen gäller fastighetsskatten noterarjag på nytt i repliken det stora förtroendet för att jagskall fortsätta min bana också under nästa mandatpe-riod. Jag räknar naturligtvis med att i budgetproposi-tionen komma med alla erforderliga förslagför att finansiera de åtgärder som behöver finansieras.På så sätt kan vi gott och väl uppnå de mål vi har sattupp för budgetpolitiken både 1999 och under kom-mande år.För närvarande ser det ganska ljust ut. Utveck-lingen har ju stärkt de offent-liga finanserna. Fortsatt lägre räntor och fortsatt låginflation är gynnsamt bl.a. också för de offentligafinanserna.Men återigen: Jag vill inte teckna in några fram-gångar i förväg. Försiktighet är en dygd för en fi-nansminister, och gärna för en riksdagsman också. Jagtycker att vi skall fortsätta att hålla oss till det fram-över.Anf. 74 () replik:Herr talman! Det är riktigt att försiktighet är endygd. Därför hade det varit lämpligt att inte beslutaom en lag och sänka fastighetsskatten innan man harredovisat finansieringen. Det hade varit försiktighet.Det är det som jag föreslog.För att man skall få förtroende skall man redovisaraka besked. Det klarar inte den finansminister vi harjust . Det är synd.Man skall amortera. Vi har hyfsad ekonomisk ut-veckling, finansministern. Vi vet att vi har en arbets-löshet som det finns olika anledningar till. En av an-ledningarna är för låg effektiv efterfrågan. Som jagsade förut i mitt huvudanförande vet varje ICA-handlare att butiken behöver kunder. Regeringenbedriver egentligen en alltför kontraktil, åtstramandefinanspolitik.Man kan klara båda uppgifterna. Man kan klaraefterfrågan och i något långsammare takt - det är sant- amortera av statsskulden. Den dubbla uppgiftenborde vara möjlig att klara. Vi började med den underden förre finansministern , som jaghade nöjet att samarbeta med. Då insåg man att vi intefår strama åt för hårt. låg budgetsane-ringen på 113 miljarder. Sedan tog ni för mycket. Ochvad gör ni nu? Jo, ni återställer det som ni sade att vivar för klena för att gå med på - höjd a-kassa ochhöjda barnbidrag. Ni visar med era egna handlingaratt ni bedrev en alltför åtstramande politik.För mycket och för litet skämmer allt. dendubbla uppgiften att öka efterfrågan och få fler i arbe-te, och amortera av skulderna! Det är det som vi säger- inget äventyrligare än så.Varför skall vi i slaviskt följa alla EMU-krav när vi ändå inte är med? Då är det ju snart ingenidé att stå utanför. Är det kanske det som finansminis-tern egentligen säger? Eftersom vi ändå anpassar oss- låt oss då gå med sedan. Det är en smygväg in iEMU. Det är ingen bra politik.Anf. 75 Finansminister ():Herr talman! Jag tycker att ärmotsägelsefull i sitt inlägg. Å ena sidan fick vi nämli-gen höra att försiktighet är en dygd, och därför skulleman inte genomföra den här måttliga sänkningen avfastighetsskatten. Å andra sidan skulle finanspolitikenvara mer expansiv och det skulle amorteras mindre påstatsskulden. Detta är faktiskt motstridiga budskap.Det går inte att hävda båda linjerna samtidigt.Om vi ser sammantaget på den politik som förskänner jag ganska gott samvete för den mycket snab-ba förbättring av de offentliga finanserna som hargenomförts . Det leder med allsannolikhet till ett överskott - t.o.m. ett årföre tidschemat.Under själva saneringsfasen blir det en efterfrå-gedämpande effekt. Det tror jag är ett ofrånkomligtpris som man måste betala. Men när väl saneringen ärgenomförd kan jag inte se att en politik som innebärett permanent överskott - även om det kan varieraöver konjunkturcykeln - behöver innebära någonåtstramning. Har man genomgått saneringen är detinget som hindrar att man därefter har en efterfråganpå en lagom nivå som skapar sysselsättning men sominte släpper fram inflation och spekulation. Jag tror attvi är på väg in i en bra avvägning, och den skall vihålla fast vid.Sedan gällde de EMU. hustru får inte ensmisstänkas. Den som ställer sig utanför valutaunionenfår inte ens misstänkas för att göra detta med motivenatt vilja föra en litet slappare politik, ha litet högreinflation och slarva litet mera med statsfinanserna.Den misstanken kan lätt uppkomma. Det finns kanskeen och annan som har precis de motiven. Men jag villförsäkra att jag inte har dem och den socialdemokra-tiska regeringen har dem inte. Därför måste vi, ochkommer vi, att ha mycket höga ambitioner i den eko-nomiska politiken också under de kommande åren.Anf. 76 () replik:Herr talman! Försiktighet är en dygd. Det är allde-les utmärkt. Påståendet att man skall klara en arbets-löshet på bygger ju tydligen på en väldigt osäkerberäkning, vad jag förstod. I samma beräkning liggerju de extra överskotten i budgeten som man inte kananvända till någonting eftersom de är så väldigt osäk-ra. Om man räknar litet mer realistiskt, som jag be-dömer det, hamnar man nog på en högre arbetslöshet- kanske på , snarare 6. Då visar det sig juockså att de extra överskotten försvinner. Man kan juändå inte placera dem eftersom de är så osäkera. Detvar apropå detta att försiktighet är en dygd. Det skullekanske tillämpas när det gäller löften om arbetslöshetockså.Men det var inte det jag skulle fråga om, utan detvar om miljöanpassningen av samhället. Det är juäven Socialdemokraterna och regeringen inne pånumera. Man kan fråga sig vad det är i det här försla-get som skall leda till en miljöomställning. Vi vet juatt miljöproblemen ökar i snabb takt. Vi har alldelesför stora uttag av energi och resurser för att det skallvara långsiktigt hållbart. Det är ju allmänt känt ochinget märkvärdigt påstående. Man kan väl ändå intesitta och vänta på att det skall komma ett stort över-skott någonstans innan man gör något? Man måste välha någon medveten politik när det gäller skatter, av-gifter, investeringar, subventioner och budgetpriori-teringar kring detta? Det vore intressant att få vetavilka förändringar som regeringen planerar för attvända på den här utvecklingen. Den har ju pågått etttag . Den kan vi inte acceptera. Det säger ju rege-ringen också numera. Vad är det egentligen som mantänker förändra i den ekonomiska politiken för att fåen miljöanpassning av samhället?Anf. 77 Finansminister ():Herr talman! Låt mig först ta upp det ämne somRoy redan har debatterat med gäller våra prognoser över arbetslösheten. Jag ärden första att skriva under på att alla prognoser ärosäkra. De ändras ju också från tid till annan. Det äringenting konstigt med det. Det händer saker sompåverkar bilden. Dessutom vidtar regeringen ochriksdagen åtgärder. Där skiljer vi oss från andra pro-gnosmakare. Vi kan ju faktiskt påverka det förloppsom andra konjunkturmakare enbart kan analyseraoch bedöma.Målet ligger fast. Jag bedömer att det är möjligtatt uppnå detta. Jag säger inte att det är lätt och själv-klart. Det är det absolut inte. Våra nuvarande be-dömningar leder fram till att vi når målet mot slutet avår 2000. En del har sagt att det är för dåligt. Det bordeuppnås i mitten eller . Det kan man judiskutera. Men det står i alla händelser klart att vifortfarande har möjlighet att påverka detta under denärmaste åren. Under förutsättning att vi har en soci-aldemokratisk regeringen kan vi vidta ytterligareåtgärder. Vi kommer inte att tveka att vidta ytterligareåtgärder om det visar sig att sysselsättningsutveck-lingen inte går åt rätt håll. Jag har förtröstan där. Detär ingen nyhet att prognoserna är osäkra. Det är jagden första att skriva under på.Miljöpolitiken är ett stort kapitel som vi inte hellerhinner klarar av , lika litet som EMU-frågan. Vi harju varit mycket aktiva , ävenom det har varit under kärva ekonomiska förhållan-den. Vi har kunnat tillföra ökade resurser under sena-re tid. Det sista ordet är säkert inte sagt här heller. Detär klart att en ekonomi som växer och skapar ökaderesurser också ger oss utrymme för satsningar på dettaområde.Jag brukar säga i olika sammanhang att i mångtoch mycket, men inte till , går ju ekonomi ochekologi hand i hand. I båda fallen handlar det om atthushålla med knappa resurser. Ett ekonomiskt och ettekologiskt betraktelsesätt kan ju till stora delar sam-manfalla. Jag är inte så bekymrad över utvecklingenpå detta område. Jag menar att vi också här har lagten god grund för utvecklingen under de närmasteåren.Anf. 78 () replik:Herr talman! Vi har ju fått omfattande mil-jöproblem på grund av den ekonomiska utveckling vihar haft , och förmodligen tidiga-re också. Den har ju inte ändrats på något avgörandesätt. Det skriver ju också regeringen, bl.a. i den till-växtproposition som vi var med och gjorde upp om.Det är faktiskt så att ekonomisk tillväxt harmedfört ökad miljöbelastning, utarmning av naturre-surser och miljö- och hälsoproblem.Då måste man väl ändå fråga sig vad det är föromläggning av den ekonomiska politiken som skullekunna ändra på detta. Att inte lägga om den ekono-miska politiken, att säga att detta inte är något pro-blem och att det fixar sig om man går på som vanligtär inte särskilt trovärdigt, för att uttrycka sig milt. Vihar haft en situation där det har varit väldigt lönsamtför företagen och enskilda att förstöra miljön eftersomdet som regel har varit billigare. Det gäller t.ex. omman tittar på hur skatterna fördelas. av beskatt-ningen hamnar på ett eller annat sätt på arbete ochresten hamnar på annat. Skatterna på miljöförstöringär väldigt låga. Jag tar upp detta som exempel.Man kan också titta på fördelningen i budgeten.Det absolut minsta utgiftsområdet är miljöområdet.Där har vi haft de procentuellt sett största neddrag-ningarna . Det är ett faktum.Då går det inte att påstå att man har varit mycket aktivoch att man har lagt till på ordinarie områden. Det harman inte alls gjort. Man har dragit ned på ordinarieområden och även på länsstyrelsernas miljöövervak-ning och miljötillsyn. Detta har ju lett till många pro-blem ute i landet. Man har ju backat när det gällermiljöarbetet. Det går ju sämre nu än det gjorde förnågra år sedan. Vi har inte alls kommit så långt somvi borde ha gjort för att kunna lösa problemen. Dåmåste ju regeringen ändå ha någon slags politik påområdet för att ändra den här utvecklingen.Anf. 79 Finansminister ():Herr talman! Även miljöpolitiken har, liksom deallra flesta områden, fått vidkännas vissa besparingarunder de gångna åren. Det var nödvändigt för attgenomföra budgetsaneringen. Jag skall inte stickaunder stol med detta. Men det är också sant att när nuden saneringen i allt väsentligt är genomförd, närekonomin växer och de offentliga finanserna går motöverskott frigörs resurser som vi nu har kunnat börjaanvända bl.a. på detta området. Det är ett faktum attunder senare tid har vi tillskjutit mera resurser tilldetta område. Det är en avspegling av det enkla för-hållandet att har man stark och växande ekonomi harman råd att satsa mera. Har man en ekonomi somfaller och med jättelika underskott råder det motsattaförhållandet.Sedan är jag inte lika pessimistisk i beskrivningenav utvecklingen över en längre tidsperiod i vårt land.Jag menar att vi har genomfört stora förbättringar påmiljöområdet. Produktionen innebär inte ständigtökad rovdrift på miljön eller ständigt ökat slöseri medresurser. Det är faktiskt på det rakt motsatta sättet.Under senare år har produktionen mer och mer kunnatgenomföras med mindre insatser av råvaror ochenergi och på ett mindre miljöförstörande sätt äntidigare. Det är en utveckling som naturligtvis inte ärfärdig på något sätt. Den kan drivas mycket längre.Jag är starkt övertygad om att utvecklingen går åt rätthåll och att vi har goda möjligheter att fortsätta denunder de kommande åren.Anf. 80 ():Herr talman! Den socialdemokratiska regerings-politiken har gått i stå. Efter en mångmiljonsatsningpå en omfattande annonsering om att sänkta skatterinte ger bättre vård, omsorg och utbildning fanns dethelt plötsligt utrymme att sänka fastighetsskatten.Detta skedde efter det att statsrådetÖstros vid frågestunden här i kammaren vid upprepa-de tillfällen tagit avstånd från att genomföra en gene-rell sänkning av fastighetsskatten. Såväl somÅsbrink skyller även i detta hänseende på att det ärBildts fel.Vi får nästan belägg för att regeringenförsöker smita ifrån ansvaret för att ha misslyckats närdet gäller jobben, vården, omsorgen och skolan. Istället bedriver Socialdemokraterna tillsammans medLO en lögnaktig och ful propaganda mot Moderaternaoch . Det är beklämmande att man kännersig tvingad att ta till sådana metoder för att skyla överavsaknaden av ett politiskt ledarskap och en politiskinriktning som främjar tillkomsten av nya, riktiga jobbi den privata sektorn och därmed skapar förutsättningför ett växande välstånd.Jag skall ge ett antal exempel på hur skattebetalar-nas pengar mer eller mindre rinner ut i sanden och attmedborgarna med andra ord inte får valuta för sinapengar.Jag vill inleda denna exposé med att säga att densocialdemokratiska regeringen fick en drömstart vidregeringstillträdet . Alla kurvor pekade rätt.Tillväxten ökade. skapades tusentals nya,riktiga jobb. Hade denna inriktning i politiken fåttfortsätta hade minst 150 000 fler människor i vårtland haft ett riktigt jobb att gå till. Det skulle betydaförbättrade offentliga finanser med nästan per år.Ett antal forskare vid högskolan i uppskat-tar att dagens arbetslöshet kostar vårt samhälle150 , eller nästan perhushåll. Det är således färre skattebetalare och intelägre skatter som hotar välfärden.Jag vill i detta sammanhang påminna medborgarnaom den socialdemokratiska löftespolitikens trovärdig-het. Ni minns säkert att man lovade att den öppnaarbetslösheten skulle minska till . Detblev som bekant . Ni minns säkert att det skullekomma ett par hundra tusen nya jobb. De har blivitfärre. Ni minns säkert brev om attskatterna skulle stiga med högst 3 700 miljoner kro-nor. Det har blivit , eller 20gånger högre. Ni minns säkert löfteom att ingen skulle avskedas i vården, omsorgen ellerskolan. Inom kommunsektorn har tiotusentals anställ-da förlorat sina jobb, till övervägande del inom vård,omsorg och utbildning.Du som är ung och arbetslös minns säkert att dulovades ett jobb . Inte ens dettalöfte har infriats. Du har sällskap med nästan 300 000andra ungdomar som har gått arbetslösa längre änhundra dagar i sträck.Herr talman! Det är ett förödande dåligt facit!Jag nämnde att medborgarna inte får den valutaför sina pengar som de förväntar sig. Det kan egentli-gen konstateras med några få ord. Vi har världenshögsta skatter men långt ifrån världens bästa välfärd.Vården, omsorgen och utbildningen fungerar inte. Idenna situation går socialdemokraterna i oppositionmot sin egen politik och lovar bot och bättring. Vemtror egentligen på denna omvändelse efter fyra årsvanstyre?I mitt eget hemlän har vi högstalandstingsskatt. Men vi har växande sjukvårdsköer,och länets medborgare får inte vård i rätt tid. Ett stortantal under- och sjuksköterskor har förlorat sina jobb.Av budget används 250 miljoner kronortill annat än sjukvård. Det motsvarar 1:50 i kommu-nalskatt. Det socialdemokratiska finanslandstingsrå-det, som uppenbarligen inte har förmågan att priorite-ra, uttalar att han är stolt över förlustre-sultat på 138 miljoner kronor.Jag vill i detta sammanhang notera att under denborgerliga regeringsperioden var skatten lägre, menlikväl klarade vi av vårdköerna.I sossestyrda har minst 150 miljonerkronor av skattebetalarnas pengar gått förlorade ge-nom att beslut fattas på grundval av politiska dogmeri stället för kompetens. Olofströmshus är mer ellermindre konkursmässigt. Det betyder att varje invånarei , ung som gammal, oförskyllt har drabbatsav en skuld på 10 000 kr.Den socialdemokratiske ordföranden i i vill sänka betygskra-ven för att ingen skall behöva gå ut utangodkända betyg. Tänk efter vilket slöseri med såvälmänskliga som ekonomiska resurser som denna kort-siktiga och cyniska inställning för med sig!Äldreomsorgsskandalen i är ett faktum trotsatt socialdemokraterna under denna mandatperiodhöjt kommunalskatten med 1:45.Pensionärspar som under sin verksamma tid sparatför sin ålderdom tvingas göra sig medellösa ellerskilja sig för att inte få sina tillgångar konfiskeradeom den ena parten inte längre har råd att bo kvarhemma.Varför blir det så här?Socialdemokraterna bedriver en målmedveten ochför den enskilde medborgaren cynisk politik som harsin grund i att människornas inkomster tillhör staten.Det är därför vi hör och andra sossar tala omatt sänkta skatter är liktydigt med subventioner. Det ärdärför som socialdemokraterna medvetet bedriver enskattepolitik som leder till att allt färre kan leva på sinlön eller pension. Det är därför man medvetet använ-der uttrycket "Perssonpengar" för ökade statliga utgif-ter, och det är därför man medvetet använder ordet"besparing" i stället för skattehöjning i syfte att skapabalans i den statliga budgeten.I denna socialistiska anda deltar även den friapressen genom att använda ordet "subvention" i stäl-let för skattesänkning, ordet "besparing" i stället förskattehöjning och ordet "Perssonpengar" i stället förskattebetalarnas pengar.Herr talman! Det behövs en ny inriktning i politi-ken. Vi moderater vill genom sänkta skatter skapaförutsättning för ökad tillväxt och därmed möjlighettill nya, riktiga jobb. Vi vill göra det möjligt för allt-fler att leva på sin lön eller pension.Näringsklimatet måste bli bättre. Antalet egenföre-tagare har minskat . Bara har antaletföretagare minskat med nästan 6 000.Endast 7 % av 250 ledare för de större företagentyckte att näringsklimatet var bäst i Sverigejämfört med andra länder. ansåg av detillfrågade att näringsklimatet var bäst i vårt eget land.Var femte företagsledare bedömer att huvudkonto-ret kommer att ha flyttat frånSverige. Vi har redan nu sett exempel på sådan ut-flyttning.