prot · GL0966 · 1998-02-12 00:00:00 — Invandringsöverskottet har tidigare under1990-talet legat på i genomsnitt 25 000 personer perår. var överskottet endast 6 000 personer.Detta gör att fler kommuner och län än under tidigareår nu redovisar minskad folkmängd. Födelseöverskottoch nettoinvandring balanserar inte i samma ut-sträckning som tidigare utflyttningen från en rad om-råden i landet.Av de frågor som har ställt utgårjag från att hon liksom jag ser strukturfonderna somett viktigt instrument när det gäller att skapa förut-sättningar för en bättre utveckling i de regioner därproblemen är som störst och därmed en mer balanse-rad utveckling i stort. Den för EU gemensamma regi-onal- och strukturpolitiken, som omfattar oss, harinneburit en kraftig ökning av resurserna för regionaltoch lokalt utvecklingsarbete. Av de ca 12 miljarderkronor som får från strukturfonderna går hälften till åtgärder i priori-terade regioner, dvs. områden som tillhör målen 2, 5boch 6 eller gemenskapsinitiativen. Den andra hälftengår till arbetsmarknadspolitiska och kompetenshöjan-de åtgärder. Även dessa åtgärder har stor betydelseför utvecklingen i regionerna. Strukturfonderna är isig naturligtvis ingen undermedicin, men som en välintegrerad del i en samlad svensk regionalpolitik är deviktiga.På frågan om dagens mål 2- och 5b-områden skallkunna få stöd även efter den innevarande programpe-rioden är svaret att regeringen arbetar intensivt för attpåverka och få förståelse hos and-ra medlemsstater för så omfattande strukturfondsin-satser som möjligt i inom de ramar som sena-re kommer att fastställas för den kommande program-perioden. Förutsättningarna för områdesavgränsning-ar, strukturfondsmedlens fördelning m.m. kommer attbli föremål för förhandlingar i ministerrådet medbörjan . Ett förslag om nya för-ordningar har aviserats av kommissionen till senaredelen av mars. När dessa förhandlingar kan vara slut-förda är svårt att bedöma. Sannolikt blir det inte förr-än . Regeringen kommer i dessa för-handlingar att med kraft arbeta för att de nya förord-ningarna får ett innehåll som är så gynnsamt sommöjligt för Sverige.Östersjöfrågan har mycket hög prioritet i rege-ringsarbetet. Det gäller på alla nivåer, såväl bilateraltsom multilateralt, t.ex. inom ramen för Östersjörådet.Också i arbetet med att utforma förÖstersjöområdet har en mycket aktiv ochpådrivande roll. I det här sammanhanget spelarstrukturfonderna en ganska liten roll. Jag vill ändåkorrigera påstående att något Inter-regprogram för ännu inte har kunnatrealiseras och att det skulle bero på den svenska byrå-kratin. har efter att ha tagit lång tidpå sig godkänt Interregprogrammet för Östersjöregio-nen. Att det har tagit i kommissionen attkomma till beslut kan inte skyllas på svensk byråkrati.Snarare beror det på att det är en komplicerad processnär många länders intressen skall jämkas samman. Jagkan också nämna att regeringen efter förhandlingarmed kommissionen kunnat få fram drygt 40 miljonerkronor från strukturfonderna för ett särskilt samver-kansprogram mellan regioner i Syd- och Mellansveri-ge och de baltiska staterna. Här sker diskussionernaom programmets utformning direkt mellan berördaregioner och kommissionen.Det finns flera skäl till varför regeringen anser attdet högst prioriterade området under nästa struktur-fondsperiod borde omfatta bl.a. de fyra nordligastelänen i sin helhet. Skälet till att jag säger det högstprioriterade området är att det bör ingå i mål 1. Detviktigaste skälet för att vidga området jämfört med nuär att det skulle innebära en ökning av resurstilldel-ningen till regionen eftersom denna beräknas i förhål-lande till antalet invånare. Det betyder självfallet inteatt stöd skulle kunna lämnas på samma villkor i Umeåsom i . Utvidgningen av området får inte ledatill mindre resurser till inlandet. Hur resurserna skallfördelas inom regionen och för vilka åtgärder är frå-gor som vi själva har det avgörande inflytandet över.Det är självklart att insatser i inlandet skall ha högstprioritet.Ett annat skäl för en förändring är att administra-tionen och genomförandet av strukturfondsinsatsernaskulle kunna förenklas betydligt om vi i större ut-sträckning kunde arbeta med hela län i samma pro-gram. Erfarenheterna från nuvarande ordning närvissa län berörs av både mål 2, 5b och 6 och dessutom3 och 4 är att administrationen blir orimligt komplice-rad och att samordningen av åtgärder i ett län försvå-ras, för att inte säga omöjliggörs. Ett tredje skäl för enförändring är att det skulle bli enklare att utnyttja deutvecklingsresurser som finns i kustkommunerna iform av universitet, teknikcentra och liknande förinsatser i inlandet om de tillhörde samma målområde.Jag är väl medveten om att den svenska hantering-en av EU:s strukturfondsmedel inte fungerar så enkeltoch smidigt som man skulle önska. Regeringen över-väger därför lämpliga åtgärder för att förenkla ocheffektivisera organisation och arbetsformer.När det slutligen gäller fråga omjag är beredd att koncentrera resurser till områdensom främst drabbats av befolkningsminskning utgårjag från att det är strukturfondsresurser som avses.Som alldeles riktigt påpekar hade deflesta kommuner befolkningsminskning under 1997.Skulle detta vara kriteriet för fördelning av resurserskulle det leda till spridning i stället för koncentration.Det är nödvändigt med en mer sammanvägd bedöm-ning av olika regioners problem och utvecklingsmöj-ligheter, där befolkningsminskning är en bland fleraviktiga faktorer. Det är därför som mål 6-området förmig och för regeringen har den högsta prioriteten ifråga om var strukturfondsinsatser i första hand börsättas in.Anf. 159 ():Herr talman! Jag vill börja med att tacka nä-ringsministern för ett mycket informativt svar. Somnämndes i svaret är en av orsakerna till befolknings-minskningen faktiskt det låga födelsetalet och att viför första gången har fler döda än födda i landet. Dettycker jag är viktigt att påpeka. Här hoppas jag på enåtgärd som inte har nämnts tidigare i debatten. Våragemensamma ansträngningar för att få ordning påekonomin innebär nämligen att vi nu på nytt kan geökat stöd till barnfamiljerna, och det med pengar somär våra egna och inte lånade. Förhoppningsvis innebärdetta att vi får fler barn per familj och att det skeröver hela landet.Jag delar näringsministerns uppfattning att EU:sstrukturfonder är ett mycket viktigt instrument för attskapa förutsättningar för en regional utveckling iEuropa. När man åker runt och besöker länder somhar varit medlemmar länge ser man vad de regionalastrukturfonderna har haft för betydelse för landsbyg-den och regionerna - i , i ochinte minst i Irland.Vi har också under de år som vi har varit med-lemmar fått ökade resurser. Jag tycker också, precissom det sägs i svaret och som näringsministern oftaframhåller, att formen för det regionala samarbetet ärmycket bra, dvs. att man dels har EU:s insatser, delsförutsätter en lika stor insats från medlemslandet. Detär ett bra partnerskapsförfarande. Den här förändring-en innebär större resurser och insatser lokalt - att manhar konkreta idéer och projekt och också får frampengar lokalt. Den kan dock ha inneburit en trevandestart för det här förfaringssättet.Kritik har också förts fram om att vårt sätt att sättaupp regler har lett till en snårig byråkrati. Det är juden andra kritik man har fört fram. Därför är det braatt näringsministern i svaret säger att regeringen ärberedd att åtgärda detta. Jag hoppas och förutsätter dåatt det blir en sådan förenkling att inte medel gårförlorade därför att det är krångliga regler.Det pågår alltså en översyn av EU:s strukturfon-der. I svaret säger näringsministern att regeringen germål 6-området största prioritet, men han snävar in dettill de fyra nordligaste länen. Det är här jag inte ärnöjd med svaret och fortsätter att ställa frågor: Tilldagens mål 6-område hör ju de sju nordligaste länen.Varför skall inte de tre övriga vara med? Varför skallde områden inom mål 6 som har en stark befolk-ningstillväxt, t.ex. universitets- och högskoleorter, fåstöd? Och varför lämnar ministern nuvarande mål 2och mål 5b helt i sticket?Anf. 160 Näringsminister ():Herr talman! Vi behöver ju inte hålla med det vi äröverens om. Men sedan finns det en diskussion omhur vi skall driva förhandlingarna med EU när detgäller nästa strukturfondsperiod. Låt mig då börjamed att säga att jag hör till dem som är rätt kritiska tilldet utfall som fick vid den första förhandling-en. är ju ett av de länder som ger det störstanettobidraget till EU - inte därför att vi är Europasrikaste utan därför att vi i gjorde en i mitt tycke gans-ka dålig förhandling. Vi fick ett väldigt litet återflöde.Sverige hör till de länder som har det minsta återflö-det, både i jordbrukspolitiken och i strukturfondspoli-tiken.Då är frågan: Hur skall vi reparera detta 2000? Det är inte lätt. När vi har am-bitionen att utvidga EU, och därmed ta in fler statersom behöver strukurfondsstöd och stöd för sin jord-brukspolitik, som vi vill förbättra vår relati-va position inser alla att vi har en ganska besvärligförhandlingsposition. Men den är sakligt korrekt.Sverige har en BNP som ungefär ligger på genomsnit-tet för , och det finns inga skäl varför Sverigeskall ha mindre återflöde än likvärdiga länder somt.ex. , , och Holland.Dessa länder är geografiskt mycket mindre men harändå större stöd.Det finns ett argument som talar mot oss, nämli-gen att vi är duktigare än alla de andra. Vi har alltsåmindre skillnader mellan regionerna än något annatEU-land. Men det kan inte vara ett argument för attinte vi skall kunna få del av strukturfondspolitiken,för vi är inte rikare än de andra.Jag menar att en sådan förhandling bara kan bliframgångsrik om en så stor del av som möj-ligt omfattas av mål 1-området. Det området har fi-nansierats via ett särskilt anslag, och de andra struk-turfondsprogrammen finansieras via andra anslag. Detfinns i kommissionen en förståelse för att hålla ihopde här fyra nordligaste regionerna i på sammasätt som det finns en förståelse för att hålla ihop denordliga regionerna i . Då tycker jag att vi börpröva möjligheten att utvidga mål 6 till att förutomdet som är mål 6 också omfatta de delar av defyra länen som ligger utanför mål 6. Det gör det sam-tidigt lättare för oss att argumentera för större mål 2-och 5b-områden, som är någonting som vi bör efter-sträva.Jag tycker att vi har en mycket sämre ekonomiskutdelning i form av återflöde än vad t.ex. Danmarkoch har. Det är ju ett resultat av den förhand-ling som fördes 1992/93, som jag nu på något sättskall försöka att förbättra 1998/99, i en position därSverige driver en utvidgning. Jag erkänneratt uppdraget inte är lätt. Men jag tror att det blirlättare om vi kan få ett större mål 1-område än vi har idag.Det är egentligen den fråga som till mig. Jag vill alltså behålla Interregpro-grammen, jag vill behålla ett strukturfondsstöd isamma geografiska omfattning som . Men jagvill öka återflödet av pengar.Anf. 161 ():Herr talman! Jag är väl medveten om att vi befin-ner oss i en förhandlingsfas och att den här frågankommer att diskuteras under hela det här året. Menjag tycker ändå att det är viktigt att det kommer framsynpunkter.Jag förstår även upplägget att det skall vara såframgångsrikt och så mycket nettoflöde som möjligttill också. Men när man har påbörjat ett sys-tem och det finns områden som har börjat arbeta ochfå resurser får man förstå att de känner mycket stororo för att de inte kommer att inbegripas i någon formav målområde. De områdena är precis de som jagpekade på, nämligen målområde 2 och målområde 5b.Min fråga är då: Varför kan man inte fundera ige-nom detta och hitta en struktur där man utgår från attdet är glest befolkade områden? Man kan få intrycketatt näringsministern driver att det skall vara glest ochett kallt klimat. Han hänvisar till att det finns sammaområden i norra delar. Man kan även titta påområden som är glest befolkade, oavsett om de är inorra delarna av . Jag är väl medveten om atten samling länsvis är bärande. Men jag tycker ändå sviker en stor grupp i det svenska samhället meddet resonemanget.Anf. 162 Näringsminister ():Herr talman! Jag ser det inte på det sättet. Som jagser det ökar våra möjligheter att också behålla ettstrukturfondsstöd i om vi kan få en såstor del som möjligt av norra inplacerad imål 1. Mål 1 är en del av strukturfondspolitiken somfinansieras via dessa cohesionfunds som tar avstrukturfondsstöden. De andra ligger ide industriella omvandlingsområdena. Om vi kan fåen så stor del som möjligt av vårt stöd in i mål 1 trorjag att vi ökar våra möjligheter att också få in Syd-och . Skulle vi inte få det tror jag attchansen att klara Syd- och blir ganskaliten.Det finns en nyansskillnad mellan mig och HelenaNilsson när det gäller regionalpolitiken. För mig är deregionala centrum som finns i de svaga regionernaoerhört viktiga. Jag hör till dem som tycker att Stock-holm är mycket viktig för . Det är viktigt attStockholm har en konkurrenskraft där man kan mätasig med de nordeuropeiska storstäderna och att manframgångsrikt kan tävla om detta.Jag hörde till dem som var djupt engagerade ochgillade ansökan om . På samma sätt ser jag påregionerna. Jag ser alltså en väldig styrka i att vi harde här motorerna uppe i : , ,och . Jag tror att de är oerhörtstrategiska för att man skall klara Norrland.Det är viktigt att man kan bygga ihop de här regi-oncentrumen med periferin. Så fungerar också EU:sregionalpolitik i södra . När man går in medstrukturfondsinsatser går man in i en region och för-söker på det sättet att binda ihop centrumen medperiferin. Jag beskriver också i interpellationssvarethur det här kan fungera, t.ex. då det gäller satsningenpå ett universitet i ett centrum för en bra periferi iregionen.Anf. 163 ():Herr talman! Det finns inga nyansskillnader närdet gäller synen på i . Jag som bor påOdenplan ser också som oerhört viktig.Icke desto mindre kan jag dela uppfattningen att vihar en nyansskillnad.Vi ser också en fara i det som näringsministernsäger. Om man tar in de här universitetsorterna, till-växtorterna, t.ex. eller , i det här områdetkan det ske ett dränage av inlandet så att resursernainte kommer inlandet till del. Det handlar också omatt man skall hitta pengar till finansiering av projek-ten.Jag skulle vilja säga så här: Den här debatten fort-sätter vi under det här året. Jag vet också hur det ärmed förhandlingar inom EU. Det är ett ständigt åter-kommande från ministerns sida till . Vihar möjligheter att fortsätta att diskutera där. Jag vetockså att det är viktigt med strategi i sådana här för-handlingar och att man har en bra position från bör-jan. Jag lovar att jag kommer att fortsätta att diskuteramed näringsministern på olika sätt. Även om vi harolika nyanser hoppas jag att slutresultatet blir bra,nämligen att vi får bra regionalpolitik för hela Europa.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1997/98:134 omregionalpolitiken och den lokala utvecklingskraf-tenAnf. 164 Näringsminister ():Herr talman! har frågat migvad jag kommer att göra för att lyfta fram lands-bygdsperspektivet som en viktig del av regional-politiken,om jag är beredd att inom de regionalpolitiskaanslagen försöka rädda nedläggningshotade bys-kolor,om jag är beredd att förbättra lokala utvecklings-gruppers möjlighet att ta större ansvar för sinbygd,om jag är beredd att stärka den lokala nivån ge-nom medel till samt direkt till lo-kala utvecklingsgrupper ochvad jag ämnar göra för att stärka Glesbygdsverket.Jag förstår att har tagit del av enutredning som gjort på regeringensuppdrag för att få ett bra underlagsmaterial för denregionalpolitiska proposition som regeringen nu arbe-tar med. Planen är att propositionen skall lämnas tillriksdagen i vår. får därför till dess gesig till tåls innan han får del av regeringens förslag.Redan nu kan jag säga att rapportnaturligtvis är ett viktigt underlagsmaterial för den delav propositionen som behandlar glesbygds- ochlandsbygdsfrågor. poängterar beho-vet av att stärka den lokala utvecklingskraften. Jagdelar uppfattning men vill betonaskillnaden mellan stat och kommun. Statens uppgift äratt ge den lokala nivån verktygen, kommunernasuppgift är att på olika sätt mobilisera den lokala ut-vecklingskraften och finna lämpliga samverkansfor-mer.Regeringen beslutade att geFolkrörelserådet utökade resurser för , . Härigenom får rådet förutsättningaratt arbeta vidare med lokal utveckling och att fortsättasitt mobiliseringsarbete och bygga upp väl fungeranderegionala samverkansorgan som en betydelsefull länki det lokala och regionala partnerskapet. Regeringenlämnar även finansiellt stöd till kooperativ utveckling.Detta stöd har ökat avsevärt under innevarande år.Stödet lämnas till 24 lokala utvecklingscentra i landetoch används för att stödja lokala utvecklingsinitiativmed kostnadsfri information och rådgivning.Jag kan i detta sammanhang även nämna att rege-ringen har förhandlat med kommissionen om utökaderesurser i mål 6 och att från struk-turfonderna skall användas för att utveckla metodernaför lokalt utvecklingsarbete. Det är Glesbygdsverketoch som kommer att arbeta meddetta gemensamt.EG:s strukturfonder är även i övrigt ett viktigt in-strument när det gäller att skapa förutsättningar för enbättre utveckling i de regioner där problemen är somstörst och därmed en mer balanserad utveckling istort. medlemskap i och därmed del iden gemensamma regional- och strukturpolitiken harinneburit en kraftig ökning av resurserna för regionaltoch lokalt utvecklingsarbete.Frågan om byskolor vill jag inledningsvis belysamed följande exempel. På Koster i kom-mun har initierats ett projekt med en Agenda 21-skola. Skolan har bildats med syftet att öka möjlighe-terna för elever och befolkning att kunna stanna kvar isin hembygd genom utveckling av näringsliv ochskola med hjälp av informationsteknik. Projektetfinansieras bl.a. av , , , och . Möj-ligheter till lösningar för unika byskoleprojekt finnssåledes . En förutsättning är dock att det finnsett starkt kommunalt engagemang. Det regionalpoli-tiska reformutrymmet är dock så begränsat att insatserför byskolor med centrala regionalpolitiska medel inteär möjlig.Riksdagen har efter förslag från regering-en anvisat medel till . Några krav påytterligare anslag ställdes inte i . I regleringsbrev har regeringen angettmålet att verket dels skall tillhandahålla ett aktuelltunderlagsmaterial som belyser utvecklingen i gles-och landsbygdsområden, dels fortlöpande skall analy-sera effekterna av gles- och landsbygdspolitiska insat-ser.De övriga frågor som har ställtkommer att beröras i den kommande propositionen.Anf. 165 ():Herr talman! Jag ber att få tacka näringsministernför svaret.Går det att hejda flyttlassen och få det Sverigesom finns utanför storstadsområdena att åter öka sinbefolkning, växa och utvecklas? Ja, naturligtvis gårdet om bara viljan och förmågan finns. Det är natur-ligtvis ingen naturlag att människor skall söka sig bortfrån bygder och län med så många i grunden godaförutsättningar, som t.ex. Norrlandslänen har. Det vetbåde och jag väl.En bättre arbetsmarknad med fler företag därmänniskor kan få jobb, fungerande samhällsservice,bra vägar och järnvägar med tåg som inte bara gårofta utan också stannar, är några av de förutsättningarsom vi som beslutsfattare på olika nivåer måste med-verka till.Det är allvarligt och får många negativa effekterom det blir en fortsatt koncentration till ett fåtal störrestäder och befolkningsminskning i övrigt. Det gerutglesning, försämrad service, och lämnar outnyttjaderesurser i stora delar av landet - precis som AndersSundström påpekade i ett tidigare interpellationssvar.Det är kapitalförstöring av stora mått. Det blir å andrasidan växande köer, miljöproblem och starkt tryck påatt snabbt bygga upp en ny infrastruktur på andra hålli landet. För mig som centerpartist och decentralist ärdetta en helt oacceptabel utveckling.Allt detta är bakgrunden till min interpellation . Jag har framför allt fokuserat på möjligheten attta till vara den lokala utvecklingskraft som finns på såmånga håll i vårt land. Jag har begärt svar på femfrågor från näringsministern. Skall jag vara litet elak -får ursäkta - är svaret i samman-fattning: Ge dig till tåls.Ge sig till tåls - när patienten blöder. Man kaninte ge sig till tåls i en sådan situation. Det behövsväldigt snabba och konkreta besked. Den regional-politiska propositionen är redan försenad. Det behövsbesked som visar att regeringen, liksom ,är beredd att ta ansvar för att ge förutsättningar så atthela kan leva och utvecklas. Då är de tusen-tals lokala utvecklingsgrupper som finns runt om ivårt land viktiga pusselbitar för att få utvecklingen attvända åt rätt håll.Jag har förstått av svaret att min uppfattning att den lokala utvecklingskraf-ten är viktig. Han betonar skillnaden mellan stat ochkommun. Statens uppgift är att ge den lokala nivånverktyget.I tidigare debatter i kammaren har jag lyft framnågra tråkiga exempel på statliga myndigheters ochverks handlande i skogslänen. Någon helhetssyn ochlångsiktighet har varit svårt att upptäcka i deras age-rande. Möjligheterna för kommunerna att stärka denviktiga lokala utvecklingskraften undermineras närstatliga verk, myndigheter och företag uppträder somregionalpolitikens värstingar.I en tidigare debatt i kammaren, , kunde jag berätta hur statliga verk, myndighe-ter och bolag går fram som något av slåttermaskiner imitt hemlän . Var tionde jobb i statliga verkoch myndigheter har försvunnit . Det ärPosten, , , Åklagarväsendet, Tullen, Kriminal-vården, , ,och många andra. Tala om attställa verktyg till förfogande! Det är naturligtvis attunderminera, avväpna kommunerna de verktyg debehöver.Jag får komma tillbaka i nästa inlägg till återsto-den av svaret.Anf. 166 ():Herr talman! Jag delar interpellantens syn på attlandsbygdsområden skall ses som resursområden ochatt utveckling skall ske utifrån lokala förutsättningar.Det finns en stor utvecklingspotential i landsbygden.Det gäller bara att ta till vara på den.Däremot delar jag inte uppfattningen att dettaskall ske med hjälp av politisk planering och styrning.Det finns så mycket utvecklingskraft som skulle kun-na frigöras om politiska och ekonomiska hinder togsbort. Det är genom frivillighet och engagemang somlandsbygden har sin styrka, inte genom politiskt styr-da samverkansformer.Näringsministern och jag hade en diskussionom lantbruk, EU och stödformer. Det kan finnas an-ledning att återkomma till det i samband med frågorom lokal utvecklingskraft. Grunden för landsbygdensöverlevnadsförmåga ligger i stor del i de areella före-tagens lönsamhet. är det framför allt animalie-produktionen som är hårt ansatt av kostnader. Deöverstiger våra konkurrentländers nivåer.Näringsministern tog fram frågan om bidragoch stöd. Det är nödvändigt att vi har samma förut-sättningar som övriga EU. Där är vi båda överens.Däremot vet jag inte näringsministerns syn på långsikt. Min syn är att stöden på lång sikt kan avvecklas.Det skall ske med hjälp av WTO-förhandlingar. Detär en lång process. Jag vet inte när det kan ske. Minförhoppning är att vi får en marknadsanpassning avprissättningen inom jordbruket. Det går inte . sitter vi fast i de dumpningspriser som finns påvärldsmarknaden och EU:s system.Interpellanten tar också upp frågan om att stärkaGlesbygdsverket och . Glesbygdsver-ket arbetar med regional utveckling i glesbygder ocharbetar med EU-frågor. Glesbygdsarbetet innebär iprincip näringslivsutveckling. , medsäte i , bevakar frågor av betydelse förlandsbygden m.m. Den tredje organisationen ärNUTEK. hanterar frågor som är koppladetill näringslivsutveckling och EU:s strukturfonder.Det finns många beröringspunkter mellan ,och Folkrörelserådet.För att stärka de verksamheter som dessa har ochför att få en klarare uppdelning mellan myndigheternaskulle mycket vinnas av en integration av , och även . Den verk-samheten skulle med fördel kunna bedrivas i Öster-sund under huvudmannaskap. Det skullestärka de verksamheter som riktar sig mot gles- ochlandsbygd.