prot · GM0922 · 1998-11-25 00:00:00 — Men hur man avvisar ochverkställer avvisning är mycket viktigt, och även hurman ombesörjer återvändandet till hemlandet. Därförvälkomnar jag den här propositionen, fastän det riske-rar att bli flera flyktingdebatter i följd. Det är enmycket viktig proposition.Dock välkomnar inte allt som står ipropositionen. Det gäller bl.a. tvångsåtersändande.Utskottets förslag till bedömning är att dela regering-ens uppfattning att ett överförande av ansvaret förverkställighet till kan komma attmedföra att sådan verkställighet där tvångsåtgärderbehövs minskar. Men i vissa fall, säger man, är detkanske befogat att använda särskilda tvångsmedel vidverkställighet.En tvångssituation medför dock alltid trauma förden som skall återvända. Då är det särskilt viktigt attmänniskor som drabbas blir behandlade med omsorgoch värdighet. Vid tvångsvisa verkställigheter före-kommer inte sällan sådana situationer att humanite-tens gräns överskrids. I många fall används för myck-et tvång, och ibland även droger och våld. Detta börses över.Det är vår mening att medborgarvittnen från nå-gon frivilligorganisation skall medverka. Vi anservidare att det inte bör komma ifråga att avvisa utlän-ningar som bedömts så svaga av ålder eller sjukdomatt de behöver eskort under resan. Är man så svag behöver eskort skall man få stanna.Vi vill också framhålla att en verkställighet aldrigbör få ske innan ett beslut vunnit laga kraft. Dettaskall gälla även om en ny ansökan om uppehållstill-stånd ges in. Vidare bör den tidsfrist som en avvisadutlänning har för att lämna landet ökas från två tillfyra veckor.Jag nämnde frivilligorganisationer. De är ocksåmycket viktiga när det gäller den avvisades hem-komst och uppföljningen av den hemvändandes situ-ation.Fru talman! har också synpunkter påbefogenheter vid gränskontroller och en önskad ef-fektivitet vid avvisning samt direktavvisningar. Vivill framhålla att det är av stor vikt att personalen inteendast har det effektiva asylförfarandet för ögonen,utan att personalen vid gränskontrollen med sin kun-skap garanterar rättssäkerheten och är lyhörd för omen utlänning vill ansöka om asyl.Utskottet menar att direktavvisningar är riskablaur rättssäkerhetssynpunkt och endast bör förekomma imycket uppenbara fall.Sist vill jag tala litet om barnens situation, som ärviktigast. Det är bra att regeringen nu kommer attutvärdera vilket genomslag den s.k. portalparagrafen iutlänningslagen fått. Vi tycker att det borde varautskottets mening att skall tilläm-pas så, att den har företräde framför behovet av attreglera invandringen. Tyvärr har man inte föreslagitdet, men vi tycker så. Vi anser också att många svåraproblem skulle kunna lösas om det infördes ett abso-lut förbud mot familjesplittring. Barnets rätt och väloch ve borde alltid komma i första rummet. Tyvärrsker inte alltid detta.Inför valet hade ett eget valmani-fest. Där skrev man att handläggningarna av ansök-ningar om familjeåterförening i inte alltiduppfyller krav.Miljöpartiet har i en motion om barn i dagensSverige tagit upp att barnperspektivet skall användas ialla statliga utredningar och i alla förslag som läggsfram i . Där föreslås inrättandet av en sär-skild barnenhet inom , som genomgenomströmning liksom på jämställdhetsområdetskall föra in barnperspektivet.Med det, fru talman, vill jag yrka bifall till vårareservationer: reservation 3 under mom. 3, reserva-tion 4 under mom. 4 och reservation 7 under mom. 7.Anf. 185 ():Fru talman! Hur beslut om avvisning och utvis-ning skall kunna verkställas på ett effektivt och vär-digt sätt har varit föremål för flera utredningar. Rege-ringen har lagt fram en proposition där man före-slår att huvudansvaret för verkställighet av utvisningoch avvisning flyttas från polismyndigheten till Sta-tens invandrarverk.Invandrarverkets uppgift i detta sammanhang bliratt försöka att få dem som skall avvisas eller utvisasatt självmant lämna landet. Det är viktigt att den somfått ett avslag på sin asylansökan inte får den uppfatt-ningen att det finns en möjlighet att få stanna och attchanserna ökar ju längre han eller hon håller sig kvari landet.Den som har fått ett beslut om utvisning är skyl-dig att lämna landet. Utgångspunkten i vår svenskautlänningslagstiftning är att utlänningen frivilligtlämnar landet. Det finns också en bestämmelse ilagen som anger inom vilken tid utlänningen skalllämna . Om utlänningen inte frivilligt lämnarlandet inom den angivna tidsfristen verkställs utvis-ningen med tvång. Den som har ett utvisningsbeslutoch inte lämnar landet bryter mot lagen och gör sigskyldig till en brottslig gärning.Ett syfte med att låta få ansvaretär att minska behovet av tvångsmedel. Ett annat syfteär att renodla myndigheternas ansvarsområden. får ansvar för att göra det möjligt fördem som fått ett utvisningsbeslut att självmant lämnalandet och också för att försöka förmå så många sommöjligt att göra det. uppgift är attse till att de som vägrar rätta sig efter fattade beslutlämnar landet.Under de senaste åren har ansvaret för utredningoch handläggning när det gäller uppehållstillståndsuccessivt flyttats över från polisen till Invandrarver-ket. har det samlade ansvaret förhandläggning av ärenden om uppehållstillstånd ochhar också den bästa kännedomen om förhållanden iolika länder. Till det kan läggas att verket ocksåhandlägger och beslutar i ärenden som gäller vise-ringar, arbetstillstånd, flyktingförklaring och medbor-garskap. Verket utfärdar också resedokument ochfrämlingspass.Det finns alltså hos en stor kun-skap och kompetens, som gör att verket har godaförutsättningar för att kunna motivera den som intehar rätt att stanna här att frivilligt lämna ochåtervända till sitt hemland. Ett sätt att uppnå målsätt-ningen självmant återvändande kan vara att samverkar och samordnar med frivilligor-ganisationer och internationella organisationer somIOM, och ger ett mer genomtänkt stöd till de personersom skall återvända. Många av IOM:s framgångarbygger på ett aktivt samarbete med nationella frivilli-gorganisationer. Frivilligorganisationernas kunskaperoch erfarenheter kan vara en hjälp i arbetet, mensjälvfallet bestämmer organisationerna själva om devill delta i arbetet.Fru talman! Regeringens ambition är att återvän-dandet skall vara värdigt och att tvångsmedel så långtsom möjligt skall undvikas. Det är viktigt i dettasammanhang att också understryka skillnaden mellanbegreppen återvandring och återvändande. Återvand-ring gäller personer som har uppehållstillstånd i Sve-rige men frivilligt vill återvända till sitt gamla hem-land. Återvändande gäller personer som inte uppfyllervillkoren för att få uppehållstillstånd och som måstelämna , men som bör göra det självmant.Fru talman! Till detta betänkade finns åtta reser-vationer från och och tvåsärskilda yttranden. Till reservanterna vill jag säga attjag inte kommenterar reservation nr 8, som gällerprinciper för migrationspolitiken, eftersom vi harkommit överens om att endast diskutera det somgäller verkställighet och återvändande. Debatten ommigrationspolitik får vi ta . Men jag skallkommentera några av de andra reservationerna. Re-servationerna 1, 2 och 3 kommenterar jag i ett sam-manhang.Vänsterpartiet har yrkat avslag på propositionenoch avvisar regeringens förslag om att ansvaret förverkställighet skall föras över till Invandrarverket.Som jag har sagt tidigare är ett mycket viktigt syftemed förslaget att minska behovet av tvångsåtgärder.Verkets uppgift blir att försöka förmå den avvisadeeller utvisade att frivilligt lämna landet. Det innebärockså bl.a. att den som söker sig till skall vetaatt det finns vissa förutsättningar, dvs. lagar och reg-ler, som måste vara uppfyllda för att uppehållstill-stånd skall beviljas. De som kommer hit skall få ennoggrann och rättssäker prövning. Det är att visarespekt för individen.Vänsterpartiet anser också att en uppdelning avansvaret mellan två myndigheter kommer att medföraminskad effektivitet. Jag delar inte den uppfattningen.Det skall finnas en tydlig gräns mellan olika typer avavlägsnande så att det blir tydligt vilken myndighetdet är som har ansvaret.Invandrarverket får ansvar för dem som accepte-rar myndigheternas beslut och självmant lämnar lan-det. skall också arbeta för att såmånga som möjligt väljer det alternativet. Polismyn-dighetens uppgift däremot är att se till att de somvägrar rätta sig efter besluten lämnar landet. Återvän-dandet skall självfallet vara värdigt och humant, ochtvångsmedel skall så långt som möjligt undvikas.Genom att samla ansvaret hos förbättrasmöjligheterna till ett mera effektivt agerande. får nu hela ansvaret för asylprocessen ochhar därför goda förutsättningar att kunna förkortatiderna mellan beslut om avvisning och verkställig-het. Många människor som måste lämna farilla av att verkställigheten drar ut på tiden.Det är bra att också arbetar framåtgärdsprogram som innehåller insatser även underden enskildes vistelsetid i , under utresan ochi vissa fall också efter hemkomsten tillhemlandet.Reservation nr 7 gäller barnens bästa och famil-jesplittring. Vi skall ta hänsyn till barnens bästa närdet gäller utlänningsärenden. Det är ju därför som viockså har infört den s.k. portalparagrafen i utlänning-slagen. Där står att i fall som rör barn skall särskildhänsyn tas till barnets hälsa och utveckling samt vadbarnets bästa i övrigt kräver. Det är en central be-stämmelse när det gäller arbetet med barn som an-tingen kommit ensamma eller tillsammans med sinaföräldrar, och det gäller i hela asylprocessen och vidåtervändande och verkställighet av beslut.I reservationen tas också upp förslag om förbudmot familjesplittring. Den frågan har vi många gångerdiskuterat här i kammaren. Naturligtvis skall myn-digheter så långt det är möjligt undvika att familjersplittras. Barn skall inte leva åtskilda från sina föräld-rar. Men är det svårt när någon i familjenhåller sig undan verkställighet, dvs. går under jorden.När barn göms för att förhindra en utvisning får debära en mycket stor börda av förhoppningar och an-svar. Det kan inte vara förenligt med omtanke ombarnets bästa.Mot den bakgrunden och mot bakgrund av riskenför att barn utnyttjas kan man inte med barnets bästaför ögonen hantera frågan på något annat sätt än vadsom görs . Det är alltså inte möjligt att införa ettabsolut förbud mot familjesplittring. Men myndighe-terna skall naturligtvis försöka undvika situationersom leder till att familjer skiljs åt. På regeringensuppdrag pågår nu också en utvärdering av portalpara-grafen, och vi får avvakta resultatet av den.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till utskot-tets hemställan och avslag på samtliga reservationer.Anf. 186 ()replik:Fru talman! Jag vill poängtera att jag trots demånga reservationerna avsåg att i den här debattenhålla mig just till verkställighet och återvändande.Därför tog jag inte heller upp moment 8. Jag hardessutom inte någon reservation under det momentet,utan ett särskilt yttrande.Familjesplittring har diskuterats ikammaren, men för min del var det första gången. Jaganser att det ändå är viktigt att man arbetar för ettförbud mot familjesplittring för barnens skull.Anf. 187 () re-plik:Fru talman! Man skall naturligtvis göra vad mankan för att undvika familjesplittring. Men familjernahar ju också ett ansvar. Om någon i familjen hållersig undan, gömmer sig, går under jorden, eller vadman nu vill kalla det, och vi har ett förbud mot fa-miljesplittring skulle det i praktiken innebära att allabarnfamiljer skulle få uppehållstillstånd i . Dåskulle vi alltså inte ha någon reglerad invandring.Anf. 188 (m):Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillpropositionen i dess helhet. Vi har inga egna yrkan-den och vi har inga särskilda yttranden.Verkställighetspropositionen så som den är fram-lagd har ju, som så riktigt harbeskrivit det, en lång förhistoria. Den har utretts ochdiskuterats i olika utredningar. Syftet med att överfö-ra verkställighetsansvaret till harvuxit fram. Man vill ge ett hel-hetsansvar för hela processen från början till deteventuella slutet. Man vill utveckla arbetsmetoderoch arbetssätt där man väger in en humanitär ochhumanistisk människosyn och sätter den enskildapersonen i centrum.Det här arbetssättet utvecklas gradvis och succes-sivt, och man bygger upp en professionalism på om-rådet som jag tycker bådar gott för framtiden. Jag sergoda möjligheter att vi skall få en avvisningsmetodiksom blir allt bättre och allt mer accepterad.I botten ligger att myndighetsbeslut skall verk-ställas. Den asylsökande eller tillståndssökande harhaft sina möjligheter att få sin sak prövad, oftast i tvåinstanser och kanske också genom nya ansökningar.Där tillstånd eller asyl inte har meddelats skall manavvisas eller lämna landet, som . Rättsstatens principer måste gälla på detta om-råde. Vill man inte efterkomma myndighetens, dom-stolens eller nämndens beslut vistas man i landetillegalt. Det är inte vår tradition att godta illegal vis-telse i landet.När nu övertar ansvaret kan manfrån verkets sida överlämna vissa ärenden till polisen.Det kan man göra när man märker att det inte finnsförutsättningar för frivillig avvisning eller återvän-dande. Då kan det, tror jag, i början kanske bli liteproblematiskt i gränsdragningarna och när det gällerarbetsmetoderna. Det är viktigt att polisen och bygger upp ett förtroende för varandraså att man kan öka professionalismen och effektivi-teten.Det låter lite cyniskt, men ju snabbare och effekti-vare och värdigare en avvisning kan ske, när det nuskall ske, desto större humanitär vinst gör man. Detfinns inga barn i som far så illa som de göm-da barnen, och det har jag sagt här italarstolen. Det är de barn som har det värst ochsämst. Det finns ingen som tjänar på att barn hållsgömda. De far illa, familjerna far illa, och när detändå är klart att de inte har rätt att stanna här i landetblir det bara ett humanitärt trauma.Det är cyniskt att använda barnen på det sätt somsker i vissa fall. Det är cyniskt att låta barnen gå nedsig så pass långt att man därmed tror att man kan fåen möjlighet att stanna på grund av humanitära skäl.Även om detta inte sker medvetet blir det ofta effek-ten av att handla på det sättet.Traumatiska och svåra situationer uppstår ju nären avvisning skall ske, om det nu inte sker frivilligt.Ofta skjuter man då på budbäraren i massmedierna.Det är polisen eller myndigheterna som har gjort fel.Det finns ofta en förhistoria som inte kommer fram imediebevakningen.Det här är svårt och arbetsamt för alla inblandade.Det är inte något som någon längtar särskilt mycketatt få syssla med, men man måste ha ett system somfungerar för att kunna få rättsstatens principer attgälla fullt ut.Anf. 189 ()replik:Fru talman! Jag vill nämna lite om att öka effekti-viteten, som jag i mitt anförande talade om. Jag tyck-er att det är lite svårt att föra samman orden snabbare,effektivare och värdigare. Dessa tre saker är lite svåraatt förena. Jag vill därför poängtera att det inte bara ärsnabbheten och effektiviteten som gäller. När manarbetar snabbt och effektivt är det lätt att man tapparbort värdigheten. Jag vill därför en gång till poängterahur viktig just värdigheten är.Jag måste säga att jag aldrig träffat föräldrar som iavsikt att få stanna i medvetet låtit barnen gåned sig. Mår barnen väldigt illa är det på grund avhela situationen, inte på grund av att föräldrarna harlåtit dem gå ned sig.Anf. 190 (m) re-plik:Fru talman! Poängen med det här förslaget är attSIV skall utveckla - och det håller man redan på med- en metodik som gör att man kan kombinera en ökadvärdighet med en både effektivare och snabbare han-tering. Det är det som är poängen med hela proposi-tionen.Jag är rätt övertygad om att vi under de närmasteåren framöver gradvis kommer att få se en bättremetodik och en effektivare handläggning. Man kom-mer att kunna anlita IOM, och man kommer förhopp-ningsvis också att kunna få en konstruktiv samverkanmed frivilligorganisationer. Då kommer man att kun-na kombinera de här sakerna, och det är därför som vitill fullo har ställt oss bakom det här förslaget.Jag är helt på det klara med att föräldrarna intesitter på sin kammare och räknar ut att om de gömmersig och medvetet låter barnen gå ned sig och bli psy-kiskt dåliga, så får de chansen att stanna. Men jag kaninte bortse från att effekten av föräldrarnas handlandeibland och rätt ofta blir just den att barnen går nedsig. Vad det sedan kommer att innebära i form avmöjligt tillstånd eller inte kan man aldrig avgöragenerellt. Det är dock mycket tråkigt och närmastcyniskt när barn göms kanske , utan möjlighetatt träffa andra barn, utan ordentlig skolgång, kanskeutan en bra sjukvård osv., i fall där föräldrarna i förstahand prioriterar ett uppehållstillstånd sedan de har fåttsin sak prövad och det har kommit fram att de skallbli avvisade.Anf. 191 ()replik:Fru talman! Jag blev på ett av mina första ut-skottsmöten lite chockad av att inteville att vi skulle ha någon debatt om det här, men nuär vi där. Jag kan inte låta bli att än en gång ta uppfrågan om föräldrarnas medvetenhet. vonEssen använde uttrycket "låta barnen gå ned sig". Jagfastnade för de orden. Låter man någon göra något ärdet en medveten handling, men något sådant har jagaldrig träffat på.Jag vill fortsätta att framhålla att effektiv hand-ledning måste betraktas med mycket stor försiktighet,så att man inte glömmer bemötande, omsorg ochvärdighet.Anf. 192 () replik:Fru talman! Jag hade i och för sig kunnat begärareplik tidigare, men det tar att som ny leda-mot bli tillräckligt provocerad för att gå upp i replik.Jag vill börja med att säga att jag i huvudsak delarde synpunkter som anförde i sinsenaste replik. Inte heller jag har träffat några föräld-rar eller över huvud taget någon som tycker att det ärbra att människor håller sig gömda, men det finnsändå exempel på människor som har gömt sig i vårtland och som när de har lyckats leta fram de bevissom krävs har fått uppehållstillstånd. Den period somförflyter fram till dess vill förstås ingen ha.Ingen tycker att det är roligt att hålla sig gömd idet här landet. Däremot är det ibland nödvändigt atthålla människor gömda, på grund av att beslut fattatspå felaktiga grunder. Sedan kan de få chansen attkomma tillbaka till en ny prövning.Om något skulle vara cyniskt i den här debatten ärdet nog snarare inställning attnågon mer eller mindre medvetet skulle låta barn gåned sig.Anf. 193 (m) re-plik:Fru talman! Det visar sig med den erfarenhet somKalle kanske ännu inte fått men som åt-minstone jag har förvärvat att de omprövningar somsker av beslut som har tagits i Utlänningsnämndenväldigt sällan görs på grund av nya skäl som har medsjälva asylprövningen att göra. Det är i allt väsentligthumanitära skäl som kommer in. De humanitära skä-len är ofta relaterade till att man under en längre tidefter det att man har fått sitt beslut i Utlänningsnämn-den inte har velat lämna landet utan har gömt sig ellerpå annat sätt inte stått till förfogande.Man har då gått ned sig. Jag tror inte att man hargjort det frivilligt, utan det har uppstått en sådan ef-fekt i en traumatisk situation.Här kommer de svåra avvägningarna in. Barnkon-ventionen och över huvud taget frågan om humanitä-ra skäl kommer in i bilden. Detta måste kanske be-dömas via ansökningar. Ju går och jusvårare familjerna och barnen har det, desto mera avhumanitära skäl blir det . Det här ärnågot som är dåligt för alla inblandade. De mår alladåligt av detta.Det är därför som det är så viktigt att vi nu får enmetodik som gör att flera människor kan lämna landetfrivilligt och under värdiga former. Vi behöver ytter-ligare utveckla asylprocessen och över huvud tagetsättet att hantera avvisningarna. Vi måste motiveramänniskor att efterkomma myndigheternas beslut.Det här är inte något lätt arbete. Jag vill definitivtsäga att vi som på olika sätt har följt det här gör detmed en väldigt stor känsla av respekt för alla inblan-dade.Anf. 194 () replik:Fru talman! inledde sin replikmed att spela lite grann på att han är äldre och där-med mer erfaren än vad jag är och att han varit längehär i huset. Men också jag har följt den här frågan imånga sammanhang. Utan att erkänna brott här ikammaren vill jag säga att jag har levt ganska näramänniskor som har varit tvungna att gömma sig efterfelaktiga verkställighetsbeslut. Även jag kan alltsåstödja mig på erfarenhet av detta. Just därför vet jagatt ingen människa gömmer sig utan orsak, med deförhållanden som man då tvingas leva under.Ingen människa vill frivilligt vara räddoch se sig om efter polisbilar, försöka att inte synasoch märkas och gömma sig undan från all mänskligkontakt. Just därför tycker jag att det är så väsentligtatt man får en rättvis prövning. Jag har full förståelseför att man i fall där man inte får en sådan försöker atthålla sig undan tills man lyckats få den. Alternativetför de människor som gör detta är att bli tillba-kaskickade till de länder som de kommer ifrån ochfaktiskt i många fall utsättas för tortyr eller annanskadlig påverkan.Anf. 195 (m) re-plik:Fru talman! Jag tror säkert att kan-ske t.o.m. har mera livserfarenhet än vad jag har, menjag skulle vilja säga att som ledamot av och har jag på olika sättförsökt följa detta med stor respekt för alla inblanda-de. antyder att han egentligen inteanser att de beslut som har fattats av är riktiga. De är snararenästan definitionsmässigt felaktiga, och därför harman rätt att gömma sig.Det här med att gömma sig, , ärfaktiskt en frivillig sak. Det är ingen som tvingarnågon att gömma sig, utan det gör man frivilligt där-för att man tror att man kanske i nästa led skulle kun-na få ett uppehållstillstånd. Jag kan mycket väl förståhur människor resonerar. De kan uppleva ett traumainför återvändandet osv. Men vi måste ändå utgå ifrånatt myndigheternas och nämndens beslut är riktiga.Gör vi inte det utan säger att vi inte har något förtro-ende för eller för Utlänningsnämn-den är vi ute och gungar totalt. Då gungar ju helaasylprocessen och hela rättssystemet. Då är vi inne pånågot helt annat och diskussionen blir en helt annan.Men jag väljer att tro på att vi har en bra och rättssä-ker asylprocess. Den kan göras bättre, men den är såpass bra att vi ändå måste sätta förtroende till den.Anf. 196 ():Fru talman! Vi har från sida inga in-vändningar mot de konkreta förslagen i propositio-nen, så vi yrkar bifall till hemställan i den. Men viförutsätter ju att de som skall tillämpa dessa paragra-fer om verkställighet, avvisning och utvisning gör deti den anda som präglar propositionen. Det är sammasak som jag sade beträffande det förra betänkandet,dvs. att besluten skall fattas med förmåga till inkän-nande och respekt för den eller de personer det gäller.Jag tycker ändå att vi skall ha den insikten att det ärmänniskor som fattar beslut i de här ärendena, och detblir inte alltid rätt beslut. Beslut kan behöva ifråga-sättas och ändras. Därför tycker jag att det är viktigtatt vi följer upp hur den här lagstiftningen fungerarnär det gäller en så här känslig fråga. Vi har faktiskt iriksdagen och i utskotten ett ansvar för att följa uppvad våra beslut leder till, så jag kan mycket väl tänkamig att socialförsäkringsutskottet tar ett initiativ ochföljer vad som händer med denna lagstiftning för attvi själva skall få en uppfattning om ifall det blev braeller om vi måste förbättra någonting i det här hänse-endet. Det här måste hanteras med väldigt god känslaoch med insikt om att det ändå gäller människor somville stanna i det här landet.Till det här betänkandet har också fogats reserva-tioner mot bakgrund av motioner som har väckts ochsom går längre än vad propositionen gör. Det är där-för vi i vårt särskilda yttrande kortfattat har tagit upphuvudpunkterna i flyktingpolitik. Vi varju överens om att vi skulle diskutera det här mer in-gående i hela dess vidd och inte bara just det som denhär propositionen gäller.Jag vill ändå ta upp lite tid här i kammaren, trotsatt tiden går, med anledning av de reservationer somhar tagits upp här och inte minst den debatt som viprecis har fört i de senaste inläggen, och det gällerbarn.