prot · GL0975 · 1998-03-05 00:00:00 — Vi har också tagit den oro som framfördesunder remissdebatten om de nya reglerna på allvar.Därför är det viktigt med en uppföljning.Enskilda exempel är viktiga. När vi här i kamma-ren diskuterar skolpolitik som gäller de kommunalaskolorna vet vi också att enskilda exempel är viktigaför att de ger en bild. Men det är också viktigt attkunna se helheten och vad som hänger samman medreglerna och med andra problem i systemet.En del av de problem som be-skriver är tyvärr sådana problem som många skolor,både fristående och kommunala, brottas med och harbrottats med . Problemen har intebara funnits sedan de nya reglerna för de friståendeskolorna kom, utan de fanns också i det tidigare sys-temet, t.ex. detta med sena beslut om den budget manhade att arbeta med. Det kan bli absurda konsekven-ser för en enskild skola om man får beslutet väldigtsent. Det blir det i allmänhet också för en kommunalskola, och det inträffade också med de tidigare bi-dragsreglerna för fristående skolor. Jag är därför intesäker på att detta är en fråga om de nya reglerna utankanske snarare om en del tillkortakommanden när detgäller den kommunala förvaltningen och beslutspro-cessen över huvud taget.Sedan vill jag också säga till attdet inte är sant att rekordmånga skolor har fått avslag.Det finns en skola som har sagt nej till närdet gäller bidrag utifrån de nya reglerna, och det kanman inte kalla rekordmånga.Jag vill säga till , som i ett tidigare in-lägg tog upp olika citat från kommunalpolitiker, attUlf vet ju mycket väl att ingen har rätt ellermöjlighet att strunta i lagar, förordningar eller myn-dighetsbeslut. Självfallet gäller lagar, förordningar,skollag och beslut i alla kommuner, ochdet är också det som blir resultatet.Ulf utmålar de tidigare reglerna som såmycket bättre och säkrare för de fristående skolorna.Sanningen är att de tidigare reglerna sade att manskulle ha en viss procentsats av den genomsnittligakostnaden och inte av den egentligaskolkostnaden i kommunen. Det var ju på inget sättregler som gav säkrare resurser, för de varierade ock-så år och från kommun till kommun. I be-slutsprocessen i det systemet var det också väldigtolika kvalitet när det gällde hur snabbt man fick frambesluten. Så jag kan inte se att det finns någon prin-cipiell skillnad mellan säkerheten i det systemet och idet system som vi nu har. Fristående skolor skalltilldelas resurser enligt samma principer som dekommunala skolorna.Jag vill säga till att jag inte kännertill utvecklingen av de alternativa pedagogikerna i denkommunala skolan. Men jag har inget intryck av attde minskas eller sparas bort. Tvärtom är mitt intryckatt vi ser en ökad mångfald också inom den kommu-nala skolan. Det välkomnar jag, för jag tror att det ärbra att skapa en sådan mångfald för att göra det möj-ligt att anpassa undervisningen för flera elever.Även om det är viktigt med valmöjligheter inomskolväsendet, kan det inte ersätta det viktiga inflytan-det på den skola där man går. Man skall inte varatvungen att välja mellan olika alternativ som den endavägen till inflytande. Inflytandet för elever och föräld-rar är en av de högst prioriterade frågorna som rege-ringen har drivit mycket aktivt under den här perio-den. Vi har också fattat en rad beslut för att stärkaelevers och föräldrars inflytande i skolan.Anf. 143 ():Herr talman! Jag tycker att det är viktigt att säga:Ställ inte kommunala skolor mot fristående skolor!Det är ju inte så att de fristående skolorna på någotsätt begär en gräddfil i form av särbehandling ochextra bra behandling. Det är också självklart så attnedskärningar drabbar både kommunala skolor ochfristående skolor. Men det finns, menar jag, en viktigskillnad, nämligen att när en fristående skola drabbasav sena beslut, ryckighet och en oklar tolkning avregler, är det en enskild verksamhet som drabbas ochsom också enskilt får ta konsekvenserna. Den fristå-ende skolan har inte hela den uppbackning av detkommunala systemet som en skola faktiskthar. Det är viktigt att reglerna inte är sådana att detvingar de fristående skolorna att anpassa sig så tillden milda grad till det kommunala systemet att de tillsist förlorar sin särart, mister sin själ, för då är det intelängre någon mening med att vara fristående.Slutsatsen av den här debatten och av det vi ser iverkligheten är tydlig, reglerna behöver ändras. FrånCenterpartiets sida har vi sannerligen gjort vad vi harkunnat för att det skulle bli tillräckligt bra regler medtillräckligt stabila villkor som skulle kunna gälla överflera valperioder, så att man vid de fristående skolor-na skulle veta vad man hade att hålla sig till. Detmisslyckades ju därför att Socialdemokraterna gjordeupp med och i stället. Detblev en Vänstermajoritet som drev igenom dåligaregler. Därför menar jag att det är viktigt att vi får ensådan majoritet här i efter valet att det blirså tydliga och bra regler för de fristående skolorna attde vet på vilka villkor de kommer att finnas. Reglernabehöver ändras och bli bättre, tydligare och stabilare.Därför behövs det en majoritet i som ser tillatt det blir så. Jag hoppas att det blir möjligt eftervalet i höst.Anf. 144 Statsrådet ():Herr talman! Som jag sade i mitt interpellations-svar tycker jag att det finns ett egenvärde i en mång-fald inom skolan. Därför är det naturligtvis viktigt attde fristående skolorna tillåts att ha sin särprägladeprofil. Men det är viktigt för elevernas rät-tigheter att skolorna är likvärdiga, även om de inte ärlika, och att det finns en gemensam värdegrund somgäller och tillämpas i alla skolor. Det har vi med denya regler som gäller också för de fristående skolorna.Jag skulle, herr talman, vilja rikta en uppmaningtillbaka till att inte ställa kommuna-la skolor mot fristående skolor. Det är viktigt att vi seratt fristående skolor är en del av vårt skolväsende. Vimåste därför finna lösningar som kan vinna stor ac-ceptans i samhället för att de fristående skolorna var-aktigt skall kunna utvecklas och känna att deras exis-tens är säkrad. Jag hoppas verkligen att också Andre-as är beredd att ompröva sina ställningsta-ganden, om det visar sig att de nuvarande reglernafaktiskt fungerar väl.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1997/98:184 omelever utan godkända betygAnf. 145 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig om re-geringen avser att vidta några ytterligare åtgärder såatt alla elever uppnår målet Godkänd i grundskolan.Under en lång följd av år har det inte funnits någraandra krav för antagning till gymnasieskolan än atteleverna skulle ha fullgjort sin skolplikt. Genom riks-dagens beslut med anledning av propositionen En nyläroplan (prop. 1992/93:250) införs ett allmänt kun-skapsrelaterat behörighetsvillkor för nationella ochspecialutformade program i gymnasieskolan fr.o.m.intagningen till /99. Villkoret är att enelev för behörighet måste ha minst betyget Godkänd iämnena svenska/svenska som andraspråk, matematikoch engelska.Dessa behörighetsvillkor tillsammans med detmål- och kunskapsrelaterade betygssystemet innebären avsevärd skärpning av kraven. Denna ambitions-höjning kan, trots stödåtgärder i många fall, medföraatt vissa elever inte kommer att uppfylla behörig-hetsvillkoren inför intagningen till /99.Vad som diskuterats är ett förslag från enarbetsgrupp inom om be-hovet av en möjlighet att göra undantag från behörig-hetskraven i de fall då det finns synnerliga skäl. Enligtförslaget skall detta endast kunna ske om man efterindividuell prövning gör bedömningen att eleven harfaktiska förutsättningar att på ett tillfredsställande sättfullfölja utbildningen.Regeringen, som anser att det är viktigt att slå vaktom utbildningens kvalitet och likvärdighet, har inteändrat uppfattning om att elever som saknar betyg iett eller flera behörighetsgivande ämnen skall inhämtaerforderliga kunskaper innan de tas in på ett nationellteller specialutformat program. Jag anser alltjämt attgrundskolan måste ge eleverna reella förutsättningarför att klara av studierna i gymnasieskolan.Regeringen avser inte att föreslå någon generelluppmjukning av behörighetskraven. Problemet medelever som inte uppnår behörighetskraven kan lösaspå andra sätt. Inom ramen för ett individuellt programkan en elev läsa både ämnen på grundskolenivå ochkurser från nationella program. Därför kan en elevsom saknar betyget Godkänd i ett enstaka ämne inomramen för gymnasieskolans individuella program fåen sådan studieplanering att eleven i huvudsak följerundervisningen på kurser inom ett nationellt programsom han eller hon har förutsättningar att följa ochdärutöver på grundskolenivå läser det ämne i vilkethan eller hon har kunskapsbrister. En elev som saknarmånga betyg från behöver däremot san-nolikt ägna större delen av sin tid på det individuellaprogrammet åt att inhämta kunskaper i de berördaämnena.Regeringen har vidtagit flera åtgärder för att stär-ka kommunernas möjligheter att ta det ansvar förskolans resultat som lagt på kommunernaoch som vi här har diskuterat. Regeringen haranslagit betydande resurstillskott till kommunernamed det uttryckliga önskemålet att satsningen skallkomma skola, vård och omsorg till del. I budgetpro-positionen för uttalade regeringen därvid attför skolans del bör elever med behov av särskilt stödprioriteras.Anf. 146 ():Herr talman! Jag tackar skolministern för svaret påinterpellationen och är naturligtvis mycket glad överdet svar jag har fått.Jag ställde ju tidigare en fråga till statsrådet omelever med icke godkända betyg och fick ett i mitttycke bra svar då också. Men i samma veva kom dettill min kännedom att departementet förberett en pro-position som skulle förändra inträdeskraven till gym-nasiet, och det är orsaken till denna interpellation.Det vore djupt olyckligt om dessa krav ändrades,eftersom den nya läroplanen nu för första gångenskall tillämpas för årskurs 9. Att nu ge avkall på sko-lans utbildningsuppdrag och kommunernas och sko-lans resultatansvar, som finns i Lpo 94, vore allramest förödande för de svagt begåvade eleverna.Det är inte så, som det ibland framskymtar i debat-ten, att en del elever skulle vara så obegåvade att deinte skulle klara kraven. Men det är tyvärr så att dessaelever inte får eller har fått det stöd och den hjälp debehöver på ett tidigt stadium. Därför kommer de allt-mer efter. Alla elever måste få rätt att erövra sinademokratiska rättigheter och kontrollen över sinaegna liv. Det gör man inte om man inte kan läsa, skri-va och räkna. Att kunna läsa, skriva och räkna är endemokratisk rättighet, och den måste vi värna om.Herr talman! Det är självfallet så att många numöter konsekvenserna av vad begreppet godkäntinnebär. Det gäller såväl elever som lärare och föräld-rar. Vi måste ha i åtanke att de elever som går iårskurs 9 har gått nästan hela sin skoltid i det gamlasystem. Varken de eller föräldrarna har kanske fåtttillräcklig information om vad målet om betyget God-känd innebär eller tagit det på allvar.Därför har många blivit väldigt frustrerade, in-sett betydelsen och startat en upphämtning som tagitsig litet olika uttryck. Förutseende kommuner startaderedan förra sommaren sommarskolor. Andra har nubörjat med lördagsskola. De som var väldigt förutse-ende har startat redan i sexårsverksamheten.Den nya läroplanen kommer naturligtvis att ta sintid att genomföra. Jag tror att många kommunpolitikeroch skolchefer, redan efter det här första året med etteventuellt misslyckande med många elever med ickegodkända betyg, kommer att inse att det lönar sig attsatsa på speciallärare , ett gott samarbe-te inom hela och ett samarbete med för-äldrarna. Betydelsen av utvecklingssamtalen ochåtgärdsprogrammen kommer också på ett naturligaresätt att tydliggöras.Det är min övertygelse att föräldrarnas engage-mang kommer att öka i skolan och att eleverna självakommer att ta ett större ansvar för sitt lärande. Mendet allt överskuggande problemet i denna fråga är attmånga kommuner runt om i vårt land inte har förståttatt alla elever har rätt till den hjälp de behöver för attuppnå det här målet i årskurs 9.Anf. 147 Statsrådet ():Herr talman! Kunskapssamhället ställer myckethöga krav på skolan. Jag tycker att det är riktigt attgöra det. Regeringen har också mycket höga ambitio-ner för skolan. Därför är det inte aktuellt att sänkanågra krav i skolan i dag.Jag är glad att gick in i den tidigaredebatten där vi tog upp och redan har debatterat be-hovet och vikten av att vi stärker möjligheter att se tillatt alla elever verkligen får nå minst de godkändakunskapskraven i . Men därutöver måstevi också se till att varje elev får utvecklas maximalt.Uppnåendemålen och de lägsta nivåerna får inte bliriktmärken. Varje elev måste få utvecklas maximaltutifrån sina förutsättningar.Jag har redan svarat på det huvudsakliga i SiriDannaeus fråga, men jag vill ändå förklara något hurjag ser på det förslag som arbetsgruppen har lagtfram. Jag har en viss förståelse för skälen till arbets-gruppens förslag.Det finns en liten grupp elever i somhar mycket goda studieresultat men som av olika skälinte har läst engelska . Orsakenär oftast att man har kommit till relativt sentoch har velat satsa på svenskkunskaperna. Därför harman inte läst engelska i grund-skolan. Den här gruppen elever, som i övrigt harmycket goda resultat, skulle förmodligen kunna klarakraven på ett nationellt program förutom just när detgäller engelskan. Det är för de eleverna som jag tän-ker mig att vi kan göra särskilda lösningar inom ra-men för det individuella programmet somde följer undervisningen på ett nationellt program. Jaghar förståelse för de skäl som ligger bakom arbets-gruppens förslag.Men jag tycker att det är oerhört viktigtatt vi kan föra ut detta. Precis som ägnar ännu inte alla kommuner och skolor till-räckligt stor uppmärksamhet åt att verkligen se till attalla elever får chansen att nå de godkända kunskaper-na. Därför menar jag att det är viktigt att vi hållerkvar de höga kraven med de nya behörig-hetsregler som kommer att gälla fr.o.m. hösten.Anf. 148 ():Herr talman! Jag håller med statsrådet om att detfinns elever som har speciella behov i det här ärendet.Men de signaler som gick ut i den artikel i som jag syftar på handlade inte bara om justde eleverna. Det fanns fler som skulle kunna slinkaigenom.Det förvånar mig att regeringen och skolministerninte har tagit ordentliga initiativ i den fråganeftersom det länge har varit känt att många inte kom-mer att klara betyget Godkänd. Regeringen och minis-tern nämner gång på gång att kommunerna nu skall fåförstärkning med ett antal miljarder. Men det är jumycket mindre än vad staten har dragit in från kom-munerna. Vi vet ju också att många kommuner stop-par dessa pengar i sina svarta hål och att de inte gårtill skolan.Påpekandet i budgetpropositionen 1998 om attsatsa på elever med behov av särskilt stöd, som stats-rådet nämner, är naturligtvis väldigt bra. Men detskulle kanske ha uttalats mycket kraftigare för flera årsedan. Vi i är speciellt oroade över denutveckling vi ser i gymnasiet där alltför mångainte har godkända betyg och många hoppar av ut-bildningen. Det beror ju på att eleverna inte har hafttillräckliga kunskaper för att kunna följa studierna pågymnasiet. Det är ett politiskt misslyckande. Det kanju leda fram till att vi får det verkliga klassamhälletsom jag inte vill ha, och jag tror inte heller skolminis-tern vill ha det.Herr talman! Gymnasiet har blivit en förvarings-plats för många som har tappat lusten att lära. Detindividuella programmet som var menat för ett fåtalhar blivit det tredje största på gymnasieskolan. Förkommunerna är en gymnasieplats betydligt dyrare änen grundskoleplats. Det borde vara en självklarhet atteleven skall få sin kompetens på . Omproblemen i gymnasiet skall kunna lösas är naturligt-vis en av förutsättningarna att eleverna har de grund-läggande färdigheter som krävs för att kunna följaundervisningen. Att alltid ligga efter, att alltid miss-lyckas betyder ju att man känner sig misslyckad självoch får ett dåligt självförtroende. Resultatet blir upp-givenhet, likgiltighet och man ger helt enkelt upp.En av gymnasiereformens åtgärder var ju att höjaambitionsnivån på de yrkesförberedande program-men. Därför gjordes de treåriga. Här tycker jag attkraven på goda förkunskaper har den allra störstabetydelsen. Att utbildas till ett praktiskt yrke medtonvikten lagd på detta får inte betraktas som någotsämre än en mer teoretisk utbildning med inriktningpå akademiska studier.Herr talman! Skolministern nämnde att elever sominte klarar godkänt i svenska, engelska och matematikskall kunna gå på det individuella programmet ochfölja kursen på ett nationellt program parallellt. I dagtycker jag att det förefaller ganska osannolikt efter-som tendensen är att man i stället hoppar av och in idet individuella programmet. Det är inte ansvarsfulltav regeringen att satsa på den sortens tankeexperi-ment.Nej, se till att ge kommunerna så starka signaleratt de inte kan krypa undan det resultatansvar somriksdag och regering har ålagt dem!Anf. 149 Statsrådet ():Herr talman! Regeringen har tagit många initiativför att stärka insatserna för att alla elever skall kunnanå kunskapsmålen i . Vi har utförligtdiskuterat dem i den tidigare interpellationsdebattenhär . Jag tänker inte upprepa mitt svar från dendebatten.Jag hoppas verkligen att en artikel i inte skall betyda mer än skolministerns svar iriksdagens kammare när det gäller viktiga frågor ochvilka ambitioner vi har. Till syvende och sist är detändå de beslut om behörighetsreglerna när man skallsöka till gymnasieskolans nationella och specialut-formade program som är fattade här av riks-dag som gäller, och de är icke ändrade.Men jag vill polemisera litet med finns inget som helst belägg för att säga att da-gens gymnasieskola är en förvaringsplats.Jag tycker att det är nedlåtande att beteckna gym-nasieskolan som en förvaringsplats med tanke på detviktiga arbete som bedrivs i gymnasieskolan av bådeelever och lärare. Det är tvärtom med oerhört stortengagemang och med mycket höga ambitioner somelever och lärare arbetar. De behöver mer stöd ochbättre utrymme för det arbetet. Jag tror inte att de ärhjälpta av den sortens, tycker jag, nedsättande omdö-men om sitt arbete.Jag vill kommentera, herr talman, det jag skissera-de i mitt interpellationssvar om hur man skulle kunnalösa situationen för vissa elever som inte har nått upptill behörighetskraven. Det är just den grupp eleverman pekar på i arbetsgruppen, nämligen de som ansesha de generella förutsättningarna för att bedriva studi-er på ett nationellt program, men av något skäl, t.ex.att man inte har läst tillräckligt mycket engelska igrundskolan på grund av att man har anlänt sent tillSverige, inte har nått de formella behörighetskraven.Som jag har sagt tidigare är jag inte beredd attändra de formella behörighetskraven, men jag ärangelägen om att man finner lösningar också för så-dana duktiga och ambitiösa elever så att de kan kom-ma in i gymnasieskolan på ett sätt som blir stimule-rande för den enskilde och ger goda resultat. När manavslutar gymnasieskolan skall man kunna göra detinom ramen för ett nationellt program och få ett full-ständigt gymnasiebetyg.Anf. 150 ():Herr talman! Initiativen diskuterade vi ju tidigare.Jag tyckte, som jag tycker , att de har tagits alltförsent. Den här interpellationsdebatten har ju varit bradärför att skolministern har kunnat få säga detta tyd-ligt. Det kan inte råda något tvivel om var regeringenstår. Det är jag glad åt.Jag tycker att debatten visar att skolmi-nistern ändå inte riktigt tar problemen i skolan påallvar. Problemet är ju att elever går vidare tillgymnasiet utan de kunskaper de behöver.Resultatet av skolpolitiken ser vi i att andelen ele-ver som studerar på det individuella programmet äralltför många. Skolministern säger visserligen attregeringen inte tänker föreslå någon uppmjukning avbehörighetskraven, men säger ministern attelever som saknar betyg från skall ägnatid åt att läsa in också de kunskaperna inom det indi-viduella programmets ram; kunskaper som de bordeha haft när de lämnade grundskolan.Gymnasiet skall inte ta över pro-blem. Ingen skall behöva lämna utan attkunna läsa och skriva en sammanhängande text. I dagär risken stor att var femte elev slutar årskurs nio utanatt kunna detta.Det individuella programmet skulle bli ett undan-tag, men det är onekligen gymnasiets tredjestörsta program. Det är ett tydligt tecken på att rege-ringens skolpolitik har varit och är misslyckad.Anf. 151 Statsrådet ():Herr talman! Problemet är ju inte att vi har mångaelever på det individuella programmet. Problemet äratt vi har många elever som trots i grund-skolan inte har tillräckliga kunskaper. Som vi diskute-rade i den tidigare debatten är det kanske inte hellersärskilt förvånande att de inte har det. De styrdoku-ment som vi haft för har ju faktiskt sagtatt av eleverna skall ha ettor när de lämnargrundskolan och skall ha tvåor. Vi har på ettmycket olyckligt sätt byggt in istyrningen av ett slags programmatiskförutsägelse att en stor grupp elever inte skall ha till-räckliga kunskaper. Det är där problemen finns.Det viktigaste är ju, som vi har diskuterat tidigare,att vi sätter in insatser tidigt i så att deeleverna får en chans att få tillräckliga kunskaper. Förde elever som står där i årskurs nio med otill-räckliga kunskaper, och har stått där ,är det naturligtvis bra att man använder möjligheteninom det individuella programmet för att den vägenskräddarsy utbildningar utifrån de individuella beho-ven.Jag menar att då får förstås ingen elev lämnas isticket så att man säger att om inte skolan har lyckatsatt ge tillräckliga kunskaper får du skylladig själv. I det fallet måste man naturligtvis ge elevenen andra chans att inom ramen för det individuellaprogrammet skaffa sig de nödvändiga kunskaper manbehöver som medborgare.Vi bör väl kunna vara överens om att vi kan mins-ka detta problem väsentligt genom att göra starkareinsatser tidigt i . Jag vill poängtera, somjag har sagt tidigare, att det är viktigt att vi har fåttförändringar i styrinstrument, läroplan, kursplaner ochbetygssystem. De förändringarna är redan gjorda. Nubehöver skolan också ett resurstillskott. Det kommerman att få.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Sista dag för avlämnande av propositionerFörste vice talmannen meddelade att talmannen ienlighet med 3 kap. 3 § riksdagsordningen föreslagitatt propositioner som regeringen avsåg skulle behand-las vid innevarande och för vilka särskildtidpunkt inte var föreskriven skulle avlämnas senasttorsdagen den 12 mars.Kammaren biföll detta förslag.15 § Meddelande om inlämning av interpella-tionerFörste vice talmannen meddelade att talmannen ienlighet med tilläggsbestämmelse 1, 6 kap. 1 § i riks-dagsordningen fastställt att sista dag för inlämnandeav interpellationer under innevarande skullevara måndagen den 27 april.16 § Anmälan om inkommen faktapromemoriaom förslag från Europeiska kommissionenFörste vice talmannen meddelade att följandefaktapromemoria om förslag från Europeiska kom-missionen inkommit och delats ut till kammarensledamöter:Förslag till och rådets beslut ominrättande av en allmän verksamhetsram för ge-menskapens verksamhet till förmån för konsumen-ter KOM (97) 68417 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1997/98:91 till jordbruksutskottetSkrivelse1997/98:69 till utrikesutskottetFörslag1997/98:RR8 till arbetsmarknadsutskottet18 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositioner1997/98:92 Ändringar i foderlagen, m.m.1997/98:93 Läroplan för förskolan1997/98:99 Aktiebolagets organisationMotionermed anledning av prop. 1997/98:55 Kvinnofrid1997/98:Ju23 av m.fl. (s)1997/98:Ju24 av m.fl. (m)1997/98:Ju25 av m.fl. (s)1997/98:Ju26 av och ()1997/98:Ju27 av m.fl. (fp)1997/98:Ju28 av m.fl. (v)1997/98:Ju29 av m.fl. (c)1997/98:Ju30 av ()1997/98:Ju31 av m.fl. (kd)1997/98:Ju32 av m.fl. (mp)1997/98:A8 av Per m.fl. (m)med anledning av prop.