prot · GL09121 · 1998-06-09 00:00:00 — Vi vill ha ett permanent riskkapitalavdrag ochvi vill ha avskaffad dubbelbeskattning. Även om PerRosengren inte riktigt förstår sig på den finessen stårvi för den. Vidare vill vi avveckla förmögen-hetsskatten, men inte i ett steg. Vi vill dock påbörjaden avvecklingen. Allt detta syftar till att främja sys-selsättningen, inte till att konfrontera. Med den härtypen av skattesänkningar borde vi kunna realdiskute-ra med skatteministern.Eftersom regeringen inte vill förstå, och ännumindre vill tillstå, att sitter fast i en skattefällafinns det ingen annan utväg än att hoppas att väljarnaden lyfter ut regeringen och därmed denskattefilosofi som hävdar att det skall vara häftigt attbetala skatt, oavsett konsekvenserna.Herr talman! Slutligen yrkar jag bifall till reserva-tion nr 37.Anf. 102 ():Herr talman! När man här i kammaren hör de mo-derata företrädarna i riksdagsdebatten kan man lätt fåintrycket att skatter är en pålaga som en ondsint riks-dag använder för att plåga folk.Jag inbillar mig naturligtvis inte att särskilt mångamänniskor tycker att det är "häftigt" att betala skatt,! Men förmodligen tycker väldigtmånga att skatter är ett nödvändigt ont. Någon tyckerkanske t.o.m. att de bara är ett ont.Samtidigt är jag alldeles övertygad om att enmycket stor majoritet av svenska folket inser att skat-terna är ett mycket viktigt redskap för att skapa soli-daritet och rättvisa i samhället. Det är också så visocialdemokrater ser på saken. Vi menar att den härrättvisan kan skapas på två olika sätt: dels genom attanvända samhällets skatteinkomster så att de sämstställdas standard förbättras, dels genom att skatternakonstrueras på ett sådant sätt att de fördelas efterbärkraft. Personligen tror jag inte att det är möjligt atthöja skattetrycket.Det hindrar emellertid inte att skatterna även fort-sättningsvis kan vara ett viktigt fördelningspolitisktinstrument som t.o.m. kan förbättras och skärpas. Detkan ske genom att vi har kvar en relativt hög kapital-skatt. Det kan också ske genom att vi, som vi nu gör,inför ett nytt steg i skatteskalan som innebär att skat-ten höjs för dem som har de allra högsta inkomsterna.Om den positiva utvecklingen i svensk ekonomi fort-sätter, blir det säkert också möjligt med skattesänk-ningar för låg- och medelinkomsttagare.En mycket viktig fördelningspolitisk åtgärd är attse till att alla verkligen betalar den skatt som man ärålagd att betala. Vi måste ha en effektivare skatte-kontroll. Det behöver då inte bara handla om merpengar till skatteförvaltningen. Det handlar i minstlika hög grad om att ge skattetjänstemännen bättreredskap i form av lagar som möjliggör effektiva in-gripanden mot skatteflykt. Här har den gångna man-datperioden inneburit stora framsteg. Generalklausu-len mot skatteflykt har förbättrats, skatterevisionenhar effektiviserats, förhandsbeskedsinstitutet har re-formerats och punktskattekontrollen har förbättrats.Det handlar också om att skapa de organisatoriskaförutsättningarna för en effektiv skattekontroll. Dennyinrättade och skatte-brottsenheterna vid de regionala skattemyndigheternaär viktiga steg på den vägen.Den kanske viktigaste fördelningspolitiska åtgär-den är nog ändå att se till att använda skattemedlen påett rättvist sätt. De besparingar och indragningar somvi tvingats genomföra har förvissointe verkat i den riktningen. upplever vi ändåslutet på besparingseländet. Ekonomin förbättrasstadigt och förtroendet för ökar. Vi har detstarkaste budgetläget under hela 1990-talet.Den stora och ganska angenäma frågan är nu hurvi skall utnyttja detta förbättrade ekonomiska läge.Hur skall vi agera för att med ändå relativt begränsatekonomiskt utrymme uppnå maximal fördelningspoli-tisk rättvisa. Vi socialdemokrater har länge klart ochtydligt deklarerat att vi i en sådan situation måsteprioritera de s.k. verksamheterna, dvs. åldringsvård,sjukvård, barnomsorg och utbildning - något som vinu också kan göra utan att behöva låna pengar till det.Mitt i allt detta positiva och konstruktiva tänkandedrabbas vi så återigen av moderata attacker på detsvenska skattesystemet. I motioner, anföranden ochdebattartiklar formligen vräker man ut sitt skattemiss-nöje. Skatter är i stort sett roten till allt ont i Sverige.Skatter skapar bidragsberoende och arbetslöshet.Skatter driver folk från hus och hem, med andra orden enda lång orgie i skattekverulans.Allt detta visar med pinsam tydlighet hur långtifrån verkligheten som moderata politiker lever. Detstora problemet är inte att samhället har för storaresurser, dvs. skattemedel, för att lösa sina åtagandengentemot invånarna. Problemet är det rakt motsatta.Vi har ännu inte tillräckligt med pengar för att fullt utklara vården, omsorgen och utbildningen. Vi har intepengar till att ge medborgarna fullgod ersättning vidolika typer av inkomstbortfall. Vi har inte pengar föratt ge alla arbetslösa en meningsfull sysselsättningosv. Och allt detta beror till stor del på att så mycketav statens inkomster går åt till att betala räntor på denstatsskuld som vi drog på oss . I årgår av de totala skatteintäkterna åt för attbetala räntorna på statsskulden.I denna besvärliga situation går alltså moderatariksdagsmän ut och kräver enorma skattesänkningaroch ytterligare nedskärningar. Det handlar faktiskt omnedskärningar i minst samma storleksordning som visocialdemokrater beslutat om . Våra besparingar har drabbat låg- och medelin-komsttagare hårt. Hur skall det då inte bli när modera-terna skall genomföra sina besparingar på ytterligare70 miljarder kronor?Man har dessutom mage att framställa skatternasom ett hot mot låginkomsttagarna. Det är i sak fel,eftersom det man får för skattemedlen är långt vikti-gare för låginkomsttagarna än de skatter man måstebetala. Det är också ett oerhört cyniskt påstående, föri själva verket är man bara ute efter att misskrediterahela det svenska skattesystemet. Man använder sig avsamhällets svagaste som en murbräcka mot skatterna,dvs. mot möjligheterna att föra en solidarisk och rätt-vis politik. Och syftet är ju uppenbart. Man vill heltenkelt motivera sina egna skattesänkningsförslag förvälbärgade människor i form av avskaffad förmögen-hetsskatt, avskaffad skatt på aktieutdelningar, sänktreavinstskatt på aktievinster, sänkt skatt över bryt-punkten och mildrad skatt på pensionssparande.Sammantaget innebär de moderata skattesänk-ningsförslagen enorma inkomstbortfall för staten,närmare bestämt 34,4 miljarder , 62,3 miljar-der och 84,4 miljarder . Och visst fåralla hushåll sänkta skatter med förslag,dock större sänkningar för höginkomstta-garhushållen. Och tar man dessutom hänsyn till hurmoderaternas besparingsförslag slår mot låginkomst-tagarhushållen kommer man att finna att dessa lågin-komsttagarhushåll i många fall får en minskad köp-kraft, medan höginkomsttagarhushållen får en kraftigtökad köpkraft. Längre sträcker sig inte moderaternashastigt påkomna omsorg om låginkomsttagarna.Det är alltså inte svårt att se att ex-trema skattepolitik leder till en gigantisk social ned-rustning, som kommer att drabba kommunerna sär-skilt hårt. Det blir vården, omsorgen och utbildningensom kommer att få sitta emellan.Svårare är det dock att se hur denna politik i enhögst eventuell borgerlig regering skall kunna kombi-neras med och enga-gemang för just vården. Skall man bli tvungen attsluta upp bakom väldiga skattesänk-ningskrav och därmed också bakom deras politik försocial nedrustning? Skall man återigen bli överkördav den moderata ångvälten? Spåren från 1991-1994förskräcker. På den här punkten får vi inga beskedvare sig från folkpartister eller från kristdemokrater.Så vi får väl göra som övriga väljare: Vi får vänta ochse.Slutligen, fru talman! Det här är min sista debatt iriksdagen. Jag vill framföra ett varmt tack till meddebattörer, alla utskottsledamöter. Ni haralla bidragit till att skapa en mycket god stämning iskatteutskottet. Jag tycker att vi trots de meningsmot-sättningar som finns ändå lyckats vara mycket godavänner. Får jag framföra ett alldeles särskilt tack tillRolf Kenneryd som jag har haft en hel del att göramed. Vi har haft rätt många ganska tuffa överlägg-ningar. Vi har båda fått ge och ta. När det hela är överstår vi fast, och vi har lyckats få igenom förslagen iriksdagen tillsammans.Sedan vill jag tacka talmännen och kammarenspersonal för ett utomordentligt gott arbete.(Applåder)Anf. 103 ()replik:Fru talman! nämnde inte någontingunder sitt långa anförande om det stora behovet avnya jobb och den enorma arbetslöshet som vi har iSverige.Jag ställde ett par frågor i mitt anförande bl.a. omföretagsklimatet. som ni har regerathar det blivit 20 000 färre företag än vad som fannsnär regeringen tillträdde. Företagsklimatet har försäm-rats. Stillatigande står ni vid sidan och tittar på närbåde Nordbankens och Storas huvudkontor försvinnertill . På skall man fatta beslut i höstom hur man skall göra, om man skall stanna kvar iSverige eller inte. Varför gör ni ingenting för att räd-da kvar jobben i ?Jag ställde också en fråga till om denorättvisa förmögenhetsskatten och fastighetsskatten,men där blev han mig svaret skyldig.För några dagar sedan fick en av mina moderat-kolleger ett samtal från en ensamstående pensionär.Han hade köpt sitt lilla radhus i för125 för . Hans pension var9 /mån och han tvingades betala ifastighetsskatt. Han har ingen möjlighet att öka sinainkomster. Han har dragit in på maten för att kunnabetala denna orättvisa skatt. Han insåg också att rege-ringens förslag inte skulle vara till någon större hjälpför honom, eftersom allt talar för att hans fastighets-skatt kommer att i öka i stället för att minska - denkommer att minska för tillfället, men sedan ökar denigen.Är det socialdemokratisk rättvis att tvinga vanligamänniskor från hus och hem för att de inte har råd attbetala förmögenhetsskatt och fastighetsskatt, närmiljonärerna kan bli helt befriade från för-mögenhetsskatt?Anf. 104 () replik:Fru talman! Jag skall besvara den fråga som K-GSvenson ställde i sitt inledningsanförande om skatteroch arbete. Han frågade: Varför avvisar ni sänkt skattpå arbete? Det är ju inte riktigt hela sanningen, K-GSvenson. Under den gångna mandatperioden har vigenomfört skattesänkningar på ,skattesänkningar som har varit riktade mot de mindreoch medelstora företagen därför att där finns potentia-len för en ökad sysselsättning. Däremot säger vi nejtill att smeta ut dessa skattesänkningar på en mängdolika saker.Vi vet att stora skattesänkningar inte leder tillökad sysselsättning. Det kan vara precis tvärtom. Deträcker inte att bara tänka på skattesänkningar, ävenom jag förstår att det är någonting som K-G Svensonägnar sig mycket åt. Man måste också ta konsekven-serna av skattesänkningarna. Det är en fråga om be-sparingar. Och vad är besparingar för någonting? Jo,det drabbar oskyldiga människor och drar ned påderas förmåga och möjlighet till konsumtion, dvs.deras efterfrågan. Då minskar också möjligheterna tillproduktion och sysselsättning.Alternativet är att låna till dessa skattesänkningar.Det vet vi ju av bitter och bister erfarenhet hur det gårnär man lånar till skattesänkningar. Då stiger räntorna,vilket får till effekt att sysselsättningen sjunker.Det finns inte någon ekonom i hela världen somhåller med K-G när han säger att skatte-sänkningar generellt leder till en ökad sysselsättning.Man skulle kunna tala mycket om företagsklima-tet. Många undersökningar visar att har ettalldeles utomordentligt företagsklimat. Men vi behö-ver inte gå till undersökningar, vi kan bara se ossomkring. Då ser vi hur det går för företagen . Deinvesterar, de anställer folk, vinsterna ökar, de expor-terar osv. Det har förmodligen aldrig varit så bra förföretagen som det är just nu.Anf. 105 ()replik:Fru talman! Jag bara konstaterar att Stora ochNordbanken valde på grund av lägre skatter.Finland sänker kontinuerligt skatten på arbete för attskapa förutsättningar för nya jobb. drar folkfrån därför att det blir fördelaktigare att arbe-ta där.Under denna tidsperiod har ni höjt skatterna förlåginkomsttagare. Vi har världens hårdast beskattadelåginkomsttagare i , och det har ni till stor delgenomfört under den här mandatperioden. Det är juskrämmande att ni driver en sådan politik att alltflerblir beroende av bidrag.Jag skall ta de sista minuterna i anspråk och säganågra ord till - han höll ju sitt sistaanförande här i kammaren. Vi har under en tioårspe-riod jobbat tillsammans i skatteutskottet. Det har varittrivsamt och stimulerande. Vi har jobbat tillsammansbåde under ditt ordförandeskap och under ditt viceordförandeskap då vi hade majoritet.Jag hoppas att du när du lämnar kanta tillfället i akt och njuta av livet tillsammans meddin hustru. Jag lovar att försöka att ge dig ytterligaretid efter höstens val så att du kan ta en och annan turtill och njuta av det goda vinet där genomatt jag skall försöka att se till att du slipper ordföran-deskapet i Fastighetsskatteutredningen.Tack, , tillsammans!Anf. 106 () replik:Fru talman! Jag tackar så mycket för de vänligaorden, K-G . Jag kan återgälda väldigt mångaav dem. Det är klart att omtanken kanske sträcker siglitet för långt när du vill beröva mig mitt ordförande-skap i . Men vi får väl sehur det går.Avslutningsvis vill jag säga när det gäller Nord-banken och Stora, som K-G ofta och gärnaåterkommer till, att det inte är av skatteskäl som Storakommer att flytta sitt huvudkontor till . Nord-bankens huvudkontor finns faktiskt i , så manhar inte flyttat. Men det är ju inte detta som är detviktiga från sysselsättningssynpunkt utan det viktigaär att vi får investeringar till Sverige.Nu kan vi se att nettoinflödet av investeringsmedelär större än på mycket . Det kommer alltså flerutländska investeringar till än vad som för-svinner från . Det är t.o.m. så att ärdet land inom EU som får de största utländska inves-teringarna, och det är oerhört betydelsefullt för syssel-sättningen. Det är någonting som väcker hopp förframtiden.Anf. 107 () replik:Fru talman! sade inledningsvis i sittanförande att det sannolikt inte är möjligt att ökaskattetrycket. Därefter ägnar han sig med en viss rättmerparten av sitt anförande åt att kritisera moderater-nas skattesänkningsiver. Jag tycker att det skulle varaintressant om med den "seniora" vär-dighet som tillkommer en avgående ordförande skullekunna dela med sig av sina bedömningar när det gäl-ler möjligheter till skattesänkningar mot bakgrund avdet förväntade överskottet i våra gemensamma finan-ser som ligger inom räckhåll.Det är riktigt som säger att vi harhaft en del att göra med varandra under den här peri-oden. Jag har sagt till att jag ofta harirriterats av att han har varit så svår att övertyga ge-nom goda argument. Det har varit svårt att få honomatt överge den ståndpunkt som regeringen har intagit.Detta har dock successivt förbättrats.Jag har framför allt värdesatt den hållfasthet ochden ordhållighet som har präglat vår relation. Den harhaft en gammaldags och hederlig karaktär och sombäst kan sammanfattas med ett gammalt talesätt,småländska gentlemän emellan: Sagt är sagt. Så hardet varit. Tack för det.Anf. 108 () replik:Fru talman! Efter alla dessa överväldigande vack-ra och snälla ord blir jag nästan förstummad, men intemer än att jag skall försöka svara på den konkretafråga som ställde till mig om möjlighe-ten att minska skattetrycket. Jag skulle egentligenkunna göra det med precis samma ord som har använt i talarstolen , nämligenatt vi inte kan genomföra några skattesänkningar somäventyrar den förda saneringspolitiken. Vi måste vetaatt den står sig framöver. Vi kan inte genomföra någraskattesänkningar som äventyrar vården för de gamlaoch de sjuka och utbildningssystemet i Sverige.Allting tyder ju på att det går så pass bra för densvenska ekonomin att vi förmodligen i framtidenkommer att ha möjligheter att genomföra skattesänk-ningar, men det skall vara rättvisa och riktiga skatte-sänkningar. Det skall vara skattesänkningar för demsom har fått stå ut med ganska mycket under sane-ringspolitiken, nämligen låg- och medelinkomsttagar-na.Anf. 109 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är tillfredsställandeatt vi har samma grundläggande synsätt, nämligen attskattesänkningar måste ske i den takt som samhälls-ekonomin medger och att vi inte skall ta ut någradynamiska effekter i förskott. Men jag tycker ändå attdet, med den sakkunskap som besitter, bordevara möjligt att avge någon bedömning av storleksni-vån och en litet mer detaljerad inriktning på de skatte-sänkningar som kommer att vara möjliga under denärmaste åren - detta som ett litet testamente till dennya riksdag som skall samlas.Anf. 110 () replik:Fru talman! Mitt testamente blir i så fall omsorgenom ekonomi och möjligheten att hjälpa demsom har det sämst ställt i . Att precisera någraskattesänkningar i det här läget vågar jag mig inte på.Det tar jag inte med i mitt testamente.Anf. 111 () re-plik:Fru talman! Jag väntar med tacket till något sena-re. Jag vill först ägna mig åt sakpolitiken litet ytterli-gare innan får ledigt i det avseendet.En budget i balans - ja, det är bra. Vi är mångasom tycker är det är bra, och det sticker vi inte understol med. Att prioritera skola, vård och omsorg ärockså bra. Vi delar den uppfattningen. Men arbetslös-heten eroderar tryggheten för skola, vård och omsorg,enligt vår uppfattning.Min fråga till är: Kan möjligensänkta skatter och avgifter öka sysselsättningen ochdärmed bättre trygga skola, vård och omsorg? Finnsdet något rimligt i denna tanke?Anf. 112 () replik:Fru talman! Jag svarade faktiskt på den frågan imin debatt med K-G . Jag sade att det säkertfinns vissa skatter som har betydelse för sysselsätt-ningen. Jag tog ett exempel, nämligen beskattningenav de mindre företagen i . Där finns det heltavgjort en potential för att öka sysselsättningen.Jag vill återigen påminna omatt vi faktiskt har gjort ganska stora insatser på detområdet genom att sänka skatterna med i storleks-ordningen . Bl.a. har vi sänkt ar-betsgivareavgifterna för de mindre företagen. Så visstkan man använda skattevapnet för att öka sysselsätt-ningen. Men jag tror att man skulle göra sysselsätt-ningsfrågan en otjänst om man krävde att skattesänk-ningarna skall smetas ut även på de stora företagen.Att avskaffa utdelningsskatten på aktier, vilket niju vill, och halvera reavinstskatten på aktier tror jagskulle kunna få rent motsatt effekt. Det leder nämli-gen till att avkastningskravet på de mindre företagenblir så mycket större med påföljd att investeringskapi-talet kommer att söka sig ifrån de mindre företagentill de större, och där ger de inte särskilt mycket sys-selsättning. Så risken är, , att det nipläderar för med så stor intensitet skulle få en raktmotsatt effekt, och det vore ju inte bra.Anf. 113 () re-plik:Fru talman! Jag gläder mig starkt över att vi nuändå kan börja ägna oss åt en sakdebatt, att det är entänkbar och lämplig väg att diskutera sänkta skattersom drabbar rätt del av näringslivet.Sedan kan jag naturligtvis beklaga att det kanskeär sista debatt här, när vi nu äntligen harnått så långt. Jag skall fortsätta debatten och ocksåkänna skatteministern på pulsen, för jag hoppas atthan kommer att finnas med . I den mån hanskulle vara med i en ny regering är det ännu viktigareatt veta vad han står för.Men låt mig fördjupa frågan ytterligare i detta se-na ögonblick. Eftersom den svenska skattenivån är såhög jämfört med i världen i övrigt, undrar jag om LarsHedfors tror att det skulle underlätta för svensk exportom vi hade något lägre skatter i och att sys-selsättningen på det sättet skulle öka. Det är alltsåexportdimensionen som jag talar om nu.Sedan skall jag svara på den fråga vi fick i Larsanförande om hur det skall gå för Kristdemokraternaoch i samverkan med i en nyregering.Det stora problemet 1991 var inte Moderaterna.Det är ju så att i ett högskattesamhälle finns det enytterlighet som företräder högskattesamhället. Då fårman ofta någon som kör i det andra diket, och detkanske är roll i det här sammanhanget.Vi skall göra vårt yttersta för att se till att vi håller osspå vägen. Det finns ett ordspråk som säger att det ären kort stund man befinner sig på rätt väg, nämligennär man är på väg från det ena diket till det andra. Viskall försöka upprätthålla att vi håller oss på vägen ide här sammanhangen. var som sagt intedet stora problemet 1991, utan det var det finansde-partement som vi tog över med finansministrar somhade gett sig av för att bli författare och finansminist-rar som hade sett ljus i tunnlar, som befinner signere i . Det var det stora problemet.Slutligen ett stort tack till som ordförande,som på ett elegant och trivsamt sätt har skött detpraktiska i utskottet. Det vill jag verkligen skickamed. Tack så mycket!Anf. 114 () replik:Fru talman! Jag blir litet skakis när börjar tala om . Då levde manefter den största gemensamma nämnarens princip,dvs. att skulle ha igenom sina skatte-sänkningsförslag och övriga partier skulle ha igenomalla sina utgiftsökningsförslag. Resultatet blev juförfärande: enorma budgetunderskott, en jättestorstatsskuld som vi ännu inte har börjat avbetala i någonstörre utsträckning, skuldräntor på över 100 miljarderkronor som tar massor av pengar från satsning-ar på vård, omsorg och utbildning.Detta var det skrämmande resultatet av den perio-den, . Vi måste be alla goda makteratt bevara oss från något liknande igen.Sedan vill jag tacka för de vänliga orden.Anf. 115 PER () replik:Fru talman! talade om effektivaskatter och att det inte bara behövs mer resurser. Vi-dare sade han att skatterevisionen har effektiviserats.Men det är ju inte på det sättet. En rapport som komfrån RSV alldeles visar att det har blivit säm-re. Framför allt granskningen av deklarationer ärväldigt dålig. Det var faktiskt en alarmerande rapportsom kom förra veckan.Sedan talade han om nya verktyg. Ja, visst har detkommit en del nya verktyg, men vi saknar ändå detkanske viktigaste verktyget, nämligen möjligheten förskattemyndigheterna att på vissa arbetsplatser göraidentifikationskontroller som skulle kunna stämmasav mot arbetsgivarregistret.Det var intressant att höra tala omhur man nu kämpar för att uppnå maximal fördel-ningspolitisk rättvisa.Anser att en sänkning av skattenmed för sådana som tjänar minst32 är fördelningspolitiskt rättvis inuvarande läge?Dessutom säger att man inte skallsmeta ut skattesänkningar för mycket, utan rikta demdit problemen är. Precis den uppfattningen har jag.Hur kan man då gå med på en skattesänkning på0,när det gäller fastighetsskatten? Det är ju verk-ligen att smeta ut pengar på ett väldigt underligt sätt.Slutligen sade här förut att man harlyckats finansiera de 2 miljarderna. Då undrar jagnaturligtvis: Hur har man finansierat de 2 miljardernanär det gäller sänkningen av fastighetsskatten? RolfKenneryd sade ju att det var klart. Jag hoppas att vikan få ett svar på det nu.Anf. 116 () replik:Fru talman! Låt oss börja med fastighetsskatten.Jag hörde Per i sitt inledningsanförandesäga - ungefär - att sänkningen var usel och att detvar fråga om att kasta bort 2 mijarder kronor.Men, Per , har ju faktisktanslutit sig till denna sänkning. Det är en förkastelse-dom över sig själv som Per nu utfärdar. Nihar ju varit med på det. Ni har inte reserverat er motdet. Det är möjligt att man kan säga att vi har gjort enkovändning. Men det har ju ocksågjort, så på den punkten är vi väl lika goda kålsupare.Fördelningspolitik talar Per ofta ochgärna om. Det tycker jag inte att han skall göra medallt för stora bokstäver. Väldigt många av era förslag,om man studerar dem litet närmare, ställer ju till medfördelningspolitiska problem.Ta t.ex. ert förslaget om att kraftigt höja bolags-skatten. Vad leder det till? Vi vet att bolagsskatten ärden viktigaste skatten när det gäller investeringar förföretagen. man bolagsskatten leder det tillminskade investeringar, sämre sysselsättning, arbets-löshet. Det är väl ingen fördelningspolitik att tala om.När det gäller boendeskatten snackar ni om att niskall ha rättvisa i boendet. Men vad var det ni gjorde ibostadsutskottet?