prot · GL09122 · 1998-06-10 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1997/98:122Onsdagen den 10 juniKl. 9.00 - 12.3614.00 - 15.04Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------1 § PartiledardebattAnf. 1 ():Herr talman! Jag skulle bara kontrollera om tal-mannen hade på sig den slips som ledamö-ter, med alternativet scarf, har fått av talmännen vidslutet av mandatperioden. Så var inte fallet, men ing-en är så god att han inte kan bli bättre. Det gäller ävenriksdagens talman.I dag, herr talman, har vi terminsavslutning i riks-dagen. Vi har en blomstertid som kommer, slutet påen fyraårig mandatperiod och också början på envalrörelse.Men jag vill börja med ett tack till , som ju med dagens debatt lämnar rollen sompartiledare i riksdag. Jag skulle kunna säga,och åtskilliga kommer säkert att göra det, ganskamycket om . Vi har arbetat med, kanske iblandockså mot, varandra kontinuerligt sedan mitten av1970-talet. Vi har ägnat oss åt att försöka slutförvaraeviga problem, om jag inte missminner mig. Vi harbyggt broar över stora vatten, eller i alla fall försökt.Vi har tillämpat kretsloppsprincipen på nollösningar,med något varierande framgång. Men genom allt dettahar vi alltid bevarat respekten och, viktigast av allt,det goda humöret. har varit en vän och en kam-rat, också när det utåt sett ut att vara bara strid ochstorm.För en sak vill jag speciellt tacka honom. När vibildade regering var en av våra allraviktigaste uppgifter att inleda och slutföra de för-handlingar som skulle göra det möjligt för attredan 1995 ta det avgörande steget från utanförskaptill medlemskap i den europeiska unionen. Det var fåsom då trodde att det skulle vara möjligt. Vi hadealdrig klarat den uppgiften utan ochCenterns konstruktiva och aktiva insatser - dels imiljöförhandlingarna, såsom jag sagt många gångertidigare, dels i stödet för ansträngningarna i stort.Utan de insatserna hade det inte gått. Jag tackar Olofför samarbetet i denna form under dessa år.Nu är vi medlemmar i den europeiska gemenska-pen. Det ger skyldigheter, men än mer av möjligheter,och del i ett samarbete för frihet och för fred i vår delav världen.Men åter hör vi skotten nere på . Vi ser återriskerna för en ny tragedi. Vi ser förtvivlade familjersom tvingas fly när deras liv förstörs av hatet och avgranaterna. måste agera tidigt ochtydligt. Vi måste visa alla att vi lärt läxan av missta-gen från Sarajevo.Jag är bestämd i min uppfattning att det behövs ettstarkt politiskt agerande och en tydlig militär närvaronu för att förhindra en katastrof . Jag vill attSverige skall ha kraften att driva på. Jag säger intedetta för att söka strid med regeringen utan för attsöka samverkan. Jag vill att skall visa att vi ärberedda att ställa upp. Ställer vi inte upp med fredsin-satser nu kommer vi att tvingas ställa upp för flyk-tingkatastrofen . Vi har sett det förr, och vivill inte se det igen.Jag hoppas och tror att det i denna viktiga europe-iska fredsfråga skall vara möjligt med ett brett samar-bete. Jag har ingen anledning att tro motsatsen.För fyra år sedan stod vi i denna talarstol och dis-kuterade det val som då skulle komma. Den dåvaran-de socialdemokratiske partiordföranden talade om attvändningen uppåt i ekonomin skulle utnyttjas och attden första huvuduppgiften var att se till att Sverigeinte fastnade i arbetslöshetsfällan på samma sätt somland efter land i övrigt hade gjort. Han lovade, här idenna talarstol, att alla ungdomar skulle få jobb inomhundra dagar om socialdemokraterna fick makten.Han sade att det var vansinnigt om 20 000 personerskulle få lämna kommuner och landsting. Han lovadeatt det snabbt skulle bli många fler jobb med social-demokratisk politik. Ingenting var viktigare och ing-enting var tydligare än just detta.I dag kan vi, och bör vi, summera. Inte ens dennasommar kommer man att kunna infria sittlöfte till ungdomarna. Vi har sett mer än 300 000 svekmot detta löfte under dessa år. Ca 80 000 personer -en fyrdubbel vansinnighet, om jag skall använda detsocialdemokratiska språkbruket - har fått lämnakommuner och landsting. Och allvarligast av allt: Detfinns faktiskt färre riktiga jobb i än närsocialdemokraterna tog över -inte fler, som man lovade, utan färre. Skall ett miss-lyckande någonsin beskrivas som massivt är det väldetta.Den uppgång som vi hade då och som IngvarCarlsson talade om bröts. Hade den uppgången fort-satt med samma kraft hade haft minst150 000 fler jobb. Hade den socialdemokratiska re-geringens egna prognoser slagit in hade i daghaft ca 210 000 fler jobb. Hade haft sammautveckling som våra nordiska grannländer hade vi haft ca 260 000 fler jobb.Nu går det försiktigt uppåt - litet svagare de se-naste veckorna, men uppåt. Det är bra. Med litet turtror jag att regeringen framåt valet möjligenåter kan komma upp till det antal jobb hadenär socialdemokraterna tog över för snart fyra årsedan. Dit kan man komma, men knappast längre. Detär faktiskt inte mycket, inte ens för statsministern, attvara stolt över. Jobben var denna regerings viktigasteuppgift, enligt vad den själv sade. Med denna har denmisslyckats.Men den lovade mycket annat också, t.ex. en bätt-re skola. Men , när många barn sjunger avslut-ningspsalmen i skolan - det är där jag egentligenskulle ha varit just nu - vet vi att en av tio inte klararav . En bristande skola för barn dömer tillmisslyckande i livet.Man lovar en bättre sjukvård. Men sedan vårdga-rantin avskaffades har vårdköerna växt och växt. Jagkänner egentligen ingen som anser att vården harblivit bättre under dessa år.Vi har fått den s.k. Solnaeffekten i vård, skola ochomsorg: Högre skatt och sämre service. Och det ärvare sig mer eller mindre än en skandal när världenshögsta skatter ger en haltande vård och en bristandeskola.Varför? Jo, därför att valfriheten avskaffats, för-nyelsen stoppats och allt egentligen mest setts i kame-rala termer.Vi har bättre statsfinanser än se-dan, och i likhet med andra länder har vi fått klartlägre räntor. Vi har kunnat hålla inflationen stången.Det är en framgång att vi står eniga kring enlåginflationspolitik. Det var annorlunda i 1990-taletsinledning.Men det är jobben som måste bli den viktigastefrågan när vi nu blickar framåt. Nya jobb och ny till-växt är det avgörande politiska uppdraget när Sverigetar steget in . Vi får inte acceptera attständigt halka efter. Vi får inte acceptera att de nyajobben går förbi.Vi vill ha lägre skatter på arbete. Vi vill befriatjänstesektorn. Vi vill avreglera företagen. Vi villmodernisera arbetsmarknaden. Vi vill förbereda ossför euron. Vi vill ha en förnuftig energipolitik. Vi villgöra till spjutspetslandet framför andra i dennya informationstekniken.Det har gått som varit fyra förlorade år närdet gäller nya jobb. Det har vi inte råd med till.Därför behöver vi en ny politik. Det kräver en nyregering.(Applåder)Anf. 2 () replik:Herr talman! Alla ni som lyssnar! Det var intres-santa fraser som använde sig av. Vad är modernisera? Vad är förnuftig? Allt det där berornaturligtvis på värderingar.Jag kan hålla med på ett område, det äratt man inte har lyckats lösa problemen med arbets-lösheten. Skall man göra det måste man sänka arbets-tiden, dela på jobben, införa ett friår och skatteväxla.Carl Bildt talar väldigt mycket om skolan. Mode-raterna har talat om världens bästa skola. Men värl-dens bästa skola kräver också resurser. Vi kan inte fåvärldens bästa skola om vi har för stora klasser, förstora grupper.Världens bästa skola skulle vi kunna få om vi hadefler lärare i skolan, fler vuxna i skolan. Fler lärare ochfler vuxna kostar pengar. Därför är det mycket märk-ligt att höra den borgerliga oppositionens ledare sägaatt man skall satsa på en bättre skola, somman inte vill tillföra de resurser som faktiskt krävs föratt man skall få en bättre skola.Grupperna och klasserna är för stora. Jag har varitute i mängder av skolor . Sammasak hör man överallt, precis överallt. Det stora pro-blemet är att det är för få vuxna i skolan. Det är förstora klasser, för stora grupper. Det är detta vi måsteåtgärda. Hur gör det när han inte vill tillfö-ra mer pengar till kommunerna?(Applåder)Anf. 3 () replik:Herr talman! Jag ber om ursäkt, men BirgerSchlaug vet att jag har mycket pressad tid i dennadebatt.Mycket kort: I kommun efter kommun prioriterarkommunalmän skolan. I kommun efter kommun satsarvi i allmänhet mer på skolan, vi har en bättre skolpo-litik. Men prioriteringarna är fel. Läggned en mängd onödiga kommunala bidrag och byrå-krati! Satsa på skolan och barnen! Det gör vi.(Applåder)Anf. 4 () replik:Herr talman! Det är en intressant invändning attdet inte krävs mer pengar. Det skall vara omfördel-ningar, mindre bidrag. Är det de som har socialbidragsom skall få mindre, eller vad handlar det om, CarlBildt?Vi kommer aldrig någonsin att få en bra skola omvi inte får betydligt fler vuxna i skolan, och dettakostar pengar. Därför måste kommunerna få merpengar. Jag är glad att , i en de-battartikel i , har annonserat att man öppnar fördet.(Applåder)Anf. 5 () replik:Herr talman! Mindre förlustbidrag till onödigakommunala bolag, mer pengar till barnen och skolan!(Applåder)Anf. 6 Statsminister ()replik:Herr talman! Vi som har sysslat med kommunalverksamhet vet att det handlar om vård, skola ochomsorg. Om nu vill tillföra 18 miljarderkronor mindre än regeringen vill, hur skall man klaraut detta? Allt går inte att svepa bort på det här enklademagogiska sättet. Det handlar om lärare i klass-rummen, sjuksköterskor i äldreomsorgen och vårdper-sonal för dem som är krassliga.Redovisa politiken, ! Glid inte undan pådet här demagogiska sättet!(Applåder)Anf. 7 () replik:Herr talman! Socialdemokratisk politik i kommu-nerna kommer att innebära mycketmer av förlusttäckning i olönsamma och onödigakommunala bolag än nya satsningar på skola ochomsorg. Det är nya jobb som ger mindre utgifter förbidrag och som skapar bättre möjlighet att göra detsom politikerna skall göra, men som de ofta miss-lyckats med.(Applåder)Anf. 8 Statsminister ()replik:Herr talman! Då gör vi det ännu tydligare. I enmotion talar ni om att ni skall skapa utrymme för attsänka kommunalskatterna genom koncentration ochgenom högre effektivitet. Vi vet att av de kom-munala utgifterna är vård, skola och omsorg. Det somBildt försöker föra in, förlusttäckning i en del kom-munala bolag, kan för en och annan kommun vara ettproblem. Men för kommunsektorn, som vi nu talarom, ser strukturen ut på det viset.Har en politik ni vågar stå för, ellertänker ni fortsätta med den här typen av enkel dema-gogi?(Applåder)Anf. 9 () replik:Herr talman! Självfallet står vi för vår politik.Titta t.ex. på , där vi kan jäm-föra både maktskiften och en lång rad olika kommu-ner. På punkt efter punkt ser man att moderata kom-muner förra perioden och satsar mer påskolan och ger bättre resultat än socialdemokratisktstyrda kommuner. Socialdemokratiskt styrda kommu-ner satsar mer på en mängd annat. Men talar vi omskolan, och den sköts bättre i moderata händer, i mo-derata kommuner.(Applåder)Anf. 10 () replik:Herr talman! Vi har sett opinionsmätningar vadgäller partiernas framgångar och tillbakagångar. Detfinns en tendens att det går bra för högern och förvänstern. Jag tror att det beror på att vi har en tydlig-het i vårt ideologiska budskap och att vi talar omvärderingar. Jag skulle vilja ställa några frågor på dettemat till att ni vill skära ned i kommuner, vilketinnebär att väldigt många kvinnor går miste om sinanödvändiga och viktiga arbeten och i stället tvingastill passiv arbetslöshet, vill ni också sänka sjukför-säkringen och sänka nivån i a-kassan.Vad är det för människosyn som präglar sådanaförslag, dvs. att den som är arbetslös eller sjuk inteskall ha tillräckligt med pengar till mat och hyra? Harni någon föreställning om att människor som är ar-betslösa är allmänt lata och behöver någon form avmorot eller piska för att skaffa sig ett arbete?Anf. 11 () replik:Herr talman! får vi göra om talarordningenså att jag får litet mer tid.30 000 kvinnojobb har försvunnit under dennamandatperiod av vänsterpolitik. Bidragen under rege-ringen har varit lägre. Men lägre skatt påbidragen ger därmed i kronor och ören mer pengarkvar i kassan.Det viktigaste - och det borde jag vara överens om - är fler jobb. För att detskall vara möjligt krävs lägre skatt för alla, inte baraför vissa.(Applåder)Anf. 12 () replik:Herr talman! och jag kan vara överensom att det krävs att fler människor har möjlighet attutifrån egen sysselsättning klara sin egna försörjning.Vi är inte överens om att det krävs lägre skatt för alla.Tvärtom behöver vi en omfördelning, som gör att desom har pengar att lägga på hög delar med sig till demsom har slut i portmonnän innan månaden är slut. Detär bl.a. de som är sjukskrivna och arbetslösa. alla de kvinnor som har fått sparken från skolan,barnomsorgen och sjukvården och som tvingastill passivitet i hemmen.För detta krävs en omfördelning. Det krävs att desom har delar med sig till dem som behöver. Detinnebär att vi inte kan sänka skatten för alla. Tvärtom!Vi är en hel del som kan bidra mer. Jag tror att mångavill det.Anf. 13 () replik:Herr talman! Jag ber om ursäkt för att jag beskrevVänsterpartiets politik fel. Det är vi moderater somvill ha sänkt skatt för alla, inte Vänsterpartiet.(Applåder)Anf. 14 ():Herr talman! Det är enspeciell dag . Jag trodde att skullenämna att startar med tanke påhans stora fotbollsintresse. Men jag är också inne påslutrundan.Replikerna mot mig måste bli begränsade omstämningsläget skall vara så där hjärtligt. Även om vihar mycket av strid, kamp och käbbel i politiken, ärdet andra intryck som består - även i partiledarkret-sen. Med jämna mellanrum måste man fjädra upp sigoch tala om hur oenig man är. Det är mycket kamrat-skap. Det känns bra.Jag beundrar det engagemang som all-tid har visat i internationella frågor. Det är naturligtvisingen tillfällighet att du inledningsvis tog upp fråganom tragedin i . Det är en tragedi. Viär helt överens om att fredsprojektet i är detstora . Låt oss föra politiken i riktningen attutjämna skillnader mellan människor, ge människorbröd att leva av och se till att de slipper ta ihjäl var-andra för att skapa livsutrymme. I den delen är vi heltöverens. Däremot har vi en och annan tvist om detnödvändiga i att bygga imperier och förena valutor,med de spänningar som det skapar. Vi kanske hinnerkomma tillbaka till dessa frågor.Har ni tänkt på, kära riksdagsledamöter, att det ärsällan någon som åberopar tigerekonomiernaeller som förebilder för ekonomisk utveckling?Jag tänkte på det när jag hörde nyheterna i morse.Återigen var det skakningar där borta. vardet en erinran om hur beroende vi är av vår omvärld.Naturligtvis påverkar detta i värsta fall oss.Det finns anledning att betona de be-gränsningar vi har i den svenska ekonomin och densvenska politiken när det gäller att hantera saker påegen hand. Det kräver internationellt samarbete. Mendet finns också andra begränsningar som är värda attnämna.Först och främst är internationella bero-ende stort, och det ställer krav på konkurrenskraft.Det gäller varor, tjänster och kronans kurs. Ordningoch reda i ekonomin, trovärdighet på marknaden,politisk stabilitet är avgörande för att inte drabbas avmarknadsbestraffning i form av höga räntor och lägrekronkurs.För det andra har vi fortfarande en statsskuld somomfattar av den samlade produktionen ilandet, dvs. Det drar i sintur över 100 miljarder i räntekostnader , vilketurholkar de pengar som skulle kunna användas offen-sivt t.ex. för skattesänkningar på arbete.För det tredje är arbetslösheten oacceptabelt högmänskligt och ekonomiskt. Det kostar bidrag ochstöd. Det kostar uteblivet produktionsresultat. Därmedsänks efterfrågan i ekonomin.Låt mig nöja mig med dessa begränsningar. Allt vivill kan inte göras . Det ställer krav påansvar över valperioderna för den offentliga ekono-min och samhällsekonomin. Det krävs en strategi försunda finanser. Om vi delar ut pengar som inte finns,kommer marknadens straff. Det vet vi av erfarenhet.Det får vi inte glömma. Det kräver tid, stabilitet ochtrovärdighet för att få bort de begränsningar som harfjättrat oss . Detta kräver vilja att tasamhällsansvar hos så många parter och partier sommöjligt.När jag talade om nationell samling i valrörelsen1994 var detta min insikt och strävan. Jag visste attdet skulle krävas betydligt mer än vad vi hade hunnitmed under fyrpartiregeringen.Låt oss tala om konstruktiv opposition. Efter valet,då väljarna hade sagt sitt, var detta ett uttryck förinsikten att saneringen var långt ifrån klar vid rege-ringsskiftet . Vi drog slutsatsen att Sveri-ge behöver mer av samarbete och mindre av konfron-tationer. Men är begränsningarna i ekonominbetydligt mindre än . Detta skaparnya möjligheter. Det uppfattar svenska folket genomökad tilltro till förbättringar i samhällsekonomin ochden egna ekonomin.Jag skulle vilja göra en insats - om ni inte tar förmycket repliktid - genom att beskriva verklighetenbaserad på fakta.Det är en väldigt viktig utgångspunkt för politikeratt vara någorlunda överens om hur verkligheten serut, i stället för att tala förbi varandra och beskrivaverkligheten som den inte ser ut. Vi har väldigt brastatistik i - varför inte använda den?Jag skall inte ta allt, , men jag hittade enskrift som fyrklöverregeringen publicerade sommaren1994. Den svenska konjunkturen var på väg upp då,liksom . Under en rubrik där heter det: "Det ljusnarför ." Där konstateras en rad positiva drag. Jagtänkte att det väl är ganska objektivt om jag tar en delav dem och jämför med de siffror som vi har i dag.För det första: "Industrins orderingång ökar. "Ökningen var jämförtmed . Ni kan kontrollera siff-rorna om ni vill. Utredningstjänsten har hjälpt till meddem och en del andra källor.För det andra: "Industriproduktionen stiger." Ibörjan av 1994 var ökningen , efter att ha varitbetydligt lägre tidigare. Motsvarande är 6 %och +7,i årstakt. Sedan valet 1994har industriproduktionen ökat med ca 30 %.För det tredje: "Kapacitetsutnyttjandet i industrinstiger." 1994 var procenttalet 89,9. Den senaste kändasiffra som jag har tillgång till är 88,6 %.För det fjärde: "Exporten ökar." Det var år1994 mot fjärde kvartalet 1997. Till bildenhör naturligtvis kvardröjande effekter av den påtving-ade devalveringen 1992, som gav en enorm skjuts åtexportindustrin, som dröjde kvar framåt. Detsyns tydligt.För det femte: "Svensk industri tar marknadsande-lar." Det hade samband med det förra, och 1994 vardet . Den ökningen har avtagit därefter.För det sjätte: "Tillväxten tar fart." 1994 var ettrekordår med en ökning på , men vi minns ock-så de tre åren med minustal och stagnation dessförin-nan. Sista kvartalet 1997 var ökningen . Jämförtmed före regeringsskiftet harvärdet på svensk produktion ökat med 10 %.För det sjunde: "Näringslivets investeringar ökar. "De var mot -1,fjärde kvartalet1997. Det är en klar skillnad.För det åttonde: "Antalet lediga jobb ökar." I april1994 var det 33 000, och var det 38 000.För det nionde: "Företagskonkurserna minskar. "Det var 4 312 företagskonkurser 1994 på årsbasis,mot senaste motsvarande ungefär halva den siffran.För det tionde: "Bankinstitutens kreditförlusterminskar." Det var 18,7 miljarder i förluster 1994, ochsenast motsvarande 8 miljarder.För det elfte: "Hushållen allt mer optimistiska omframtiden." De var det 1994. Man kan uttrycka det såatt de var nettopositiva, och det är en stark ökningockså . Men det är inga exakta tal.Detta är naturligtvis ingen heltäckande bild, utanett urval.Det som var djupt bekymmersamt 1994 var låne-behovet för staten, som var vidvalet , jämfört med en amortering på ca 5 miljar-der sedan april 1997.Marknadsräntorna var höga , och är de mer än halverade. Ett villalån på 500 000 krmed bunden ränta är billigare per må-nad än 1994. Det är stora pengar för konsumenterna.Anmärkningsvärt är att differensen mot den tyskaräntan är - det växlar från dagtill dag - mot 1994.De svartmålare som har sagt att om mar-kerar att vi inte skall vara med i kommer det attgå snett har fått fel.Det handlar väldigt mycket om våra egna insatser,om vi lyckas stabilisera ekonomin och skapa trovär-dighet i vår omvärld. I så fall har vi goda chanser atthålla den konkurrensfaktorn i schack mot omvärlden.Den är viktig för våra investeringar och för vår kon-kurrenskraft.Kronan har stärkts mot D-marken med40 öre sedan valet 1994.Inflationen är rekordlåg, som vi vet - detsenaste året. Med starka statsfinanser, sänkta boräntoroch sänkt matmoms har vi knäckt inflationen, sominte varit över mål om någon endamånad . Det har betytt ökade reallöner förlöntagarna i stället för luft i lönekuvertet. har hushållens kon-sumtion ökat med över 2 %.En annan siffra som vi kan följa dag för dag, sominte kan tyda på att företag och kapitalägare uppfattarSverige som en öken, är att aktiekurserna på Stock-holmsbörsen slår rekord. Det var all time high i mån-dags. Ökningen sedan valet är till ivärde på Stockholmsbörsen.Jag skall inte överdriva vår insats, men i en demo-krati krävs det majoriteter. Den s.k. vänstersvängen,, hade inte den trovärdigheten i sigatt den förmådde skapa den stabilitet och den upp-skattning som marknaden kräver, i synnerhet av ettland som inte riktigt har visat att man har kontroll.Jag tycker att det är svårt att förstå kritiken motdem som tar samhällsansvar. Det gäller inte baraCenterpartiet. Tyvärr är chanserna att tala förbi var-andra oändliga, men även i politiken kan den statistis-ka mångfalden vara bättre än den oupplysta enfalden,om jag får uttrycka mig så.Det som jag skulle vilja sluta med att säga är alltsåatt den sanerade ekonomin skapar stora möjligheterför oss framöver och för kommande generationer. Dethär handlar inte bara om ekonomi, utan det handlar ihög grad om demokrati:- att kunna bestämma själv i eget hus,- att kunna göra de prioriteringar som vi uppfattar ärviktiga för framtiden,- att bekämpa arbetslösheten,- att satsa på en starkare social välfärd, där ingamänniskor slängs ut i kylan,- att satsa på det uthålliga , möjligheterna attse till att ekonomi och ekologi går hand i hand istället för att uppfattas som motpoler,- att vara beredd att ta de långsiktiga och även svårabesluten.Energipolitiken är en långkörare i den branschen,men den kräver just politisk uthållighet och stabilitetför att vi politiker över huvud taget skall leva upp tilldet demokratiska kravet, när vi nu har tagit en energi-källa i anspråk som egentligen inte ryms inom dedemokratiska förutsättningarna.Vad kan vi säga till hundratals generationer somskall ta hand om avfallet från kärnkraften? Jag tyckeratt detta är en större fråga än t.o.m. folkomröstningar.Vi kan inte folkomrösta om detta. Det är ju folkom-röstningar som naturligtvis innebär atten del generationer inte har blivit tillfrågade.Till sist tror jag att det av en del av stabilitetenkrävs en mogenhet i en demokrati. Det innebär söker de gemensamma nämnarna oftare. Vi harett gemensamt intresse av att det går bra för det härfina landet. Det är vårt huvudansvar. (Applåder)I detta anförande instämde ,, , ,, , ,, , , , , ,, , ,, , och (alla c).Anf. 15 () replik:Herr talman! Alla ni som lyssnar! Först och främstskall jag tacka framför allt för att hanvar en motmakt till LRF och även närdet gäller synen på EU inför folkomröstningen. Dettycker jag var väldigt bra. Jag uppskattar väldigt OlofJohanssons kamp mot EMU, som jag hoppas attCentern kan vidmakthålla även om det blir en nypartiledare.Det var en väldig avhyvling av den regering somCentern satt i. Det var intressant på många sätt. Detkan jag förstå.Verklighet och statistik är viktigt. Tyvärr glömdeOlof den statistik som handlar om miljön.Det är också en del av verkligheten, särskilt medtanke på att han avslutade med att säga att ekologi ochekonomi skall gå hand i hand.Naturvårdsverket har reagerat väldigt kraftigt, lik-som , på en utredning som harkommit som handlar om jordbrukspolitiken. Det ärden gamla centerpartisten som harutrett. Många centerpartister jublar också,såvitt jag förstår.