prot · GL09117 · 1998-06-03 00:00:00 — Svenska staten är i dagmajoritetsägare i ett antal företag. Statens andel av detjusterade kapitalet uppgick till dryg 110 miljarderkronor . Dessa företag sysselsätter omkring180 000 människor.I ett internationellt perspektiv är svenska staten enrätt måttlig ägare. Vi ligger under genomsnittet närdet gäller andelen statligt ägda företag. Det svenskanäringslivet sysselsätter ungefär 2,5 miljoner perso-ner. Inte heller här är statens företagsengagemangbetydande.Det är naturligtvis lika viktigt för staten som förandra ägare att företag skall skötas på ett effektivt ochändamålsenligt sätt, ett sätt som står i relation till demål som ägaren satt upp för sina företag.Vad gäller målen skiljer sig vissa företag medstatligt ägande tydligt från privata företag. Betydelsenav klar och tydlig styrning samt uppföljning av före-tagen är lika stor oavsett vem som äger företagen.Syftet med revisorers granskning harvarit att undersöka hur staten utövar sin roll som äga-re i företag. Man har även granskat Regeringskansli-ets och de olika departementens ägarpolicy.Riksdagens revisorers granskning av statens rollsom ägare av bolag är förtjänstfull. Granskningenutgör ett utmärkt underlag för ett fortsatt arbete medatt utveckla ägarrollen, som t.ex. pågår inom Rege-ringskansliet. I detta arbete ingår flera av de frågorsom revisorer aktualiserat i sin rapport.Näringsutskottet tar därför för givet att regeringentar till sig de synpunkter och förslag som framförts avRiksdagens revisorer och att regeringen återkommertill i dessa ärenden.Herr talman! När det gäller försäljningen av destatliga företagen, har utskottets majoritet tidigareredogjort för sin inställning i principfrågan. Ingentinghar inträffat som motiverar en ändrad grundinställ-ning. Dock bör vikten framhållas av att regeringenutvecklar och förbättrar den årliga redovisningen tillriksdagen. Väsentliga frågor för statens bolagsägandeunderställs ju också regelmässigt . Så ärfallet med , som kommer att behandlas sena-re i vår i denna riksdag.Fru talman! pågående utveck-lingsarbete behandlar många av de förslag som Riks-dagens revisorer presenterat. Jag utgår från att riksda-gen kommer att föreläggas resultaten när de är klara.Det föreligger därför knappast något behov nu avytterligare uppdrag till regeringen i dessa frågor.Utskottet avstyrker därför såväl revisorersförslag som motionsyrkandena i betänkandet.Anf. 166 () re-plik:Fru talman! har här sagt att dengranskning som revisorerna har gjort har varit för-tjänstfull, att den innebär ett utmärkt underlag för detfortsatta arbetet osv. Revisorerna har påtalat ett antalkonkreta missförhållanden eller brister i statens rollsom ägare av bolag. Vi måste väl alla vara överens atti den mån staten äger företag skall de skötas så effek-tivt som möjligt.Några av partikamrater ingår igruppen av revisorer som har kommit fram till att dethär är vad som borde göras för att få en bättre funge-rande skötsel av företagen.Varför vill inte och utskottsmajori-teten göra något som helst tillkännagivande till rege-ringen? Är man nöjd med förhållandena som de är ? Om man inte är nöjd, varför tar man inte tillfäl-let i akt och talar om för regeringen vad man vill haåstadkommit om man delar de synpunkter som reviso-rerna har tillkännagett och som harsagt är förtjänstfulla och utgör ett utmärkt underlag?Vi kan inte bara vänta. Vi måste göra något själva föratt raska på processen.Anf. 167 () replik:Fru talman! Jag delar uppfattningen att Riksda-gens revisorers rapport är ordentligt gjord. Den bely-ser många av de frågor som alltid är svåra i fråga omägandet i bolag. Jag delar uppfattningen om de åtgär-der som bör vidtas - och det är inte första gången somdetta uppmärksammats av utskottet, tyvärr. Därförfinns det inte anledning att nu ytterligare påtala detta.Vi får konstatera att arbetet pågår i departementen.Därför utgår jag från att vi får en rapport med förslagtill de åtgärder som revisorer har pekatpå. Den rapporten kommer att ges till . Jagutgår från att utskottets samtliga ledamöter blir nöjda.Anf. 168 () re-plik:Fru talman! Man kan i och för sig fråga sig omriksdagen har anledning att ge regeringennågot till känna. Nästan allting är på gång förr ellersenare.Här har revisorerna konkret pekat på problem ochbekymmer. De har lagt fram förslag till hur statenskall kunna fungera bättre som ägare. att förslagen är bra. De utgör ett utmärkt under-lag.Varför skall då , i någon mening ansva-rig för regeringens arbete, inte tala om vad regeringenskall göra?Mats slinter möjligen med tungan närhan säger att det inte är första gången som utskottethar tittat på frågan och påtalat brister. Därför finns detinte skäl att göra något . Det, om något, ger under-lag för ett beslut från att regeringen verkli-gen skall göra något. Här finns det konkreta och tyd-liga förslag. De bör självklart ge regeringentill känna för att få ändringar till stånd - om vi vill attföretagen skall skötas på bästa möjliga sätt.Anf. 169 () replik:Fru talman! Det var inte någon tunga som slant.Men det var en bekräftelse på att det har hänt mycketvad gäller hanteringen av statliga företag. Det harblivit betydande förbättringar under årens lopp.Därför menar jag att varken jag eller GöranHägglund direkt kan säga att skall genomföras på punkt efter punkt. Vi ärinte de personer som skall fastlägga hur punkternaskall genomföras och i vilken takt de skall genomfö-ras. Därför utgår jag från att när regeringen och depar-tementen gått igenom rapporten kommer besked omhur detta skall se ut. Det får vi då ta ställning till.Anf. 170 () replik:Fru talman! säger att han tar förgivet att regeringen tar åt sig av kritiken och gör nå-gonting. Jag har en enkel fråga som besvara med ett ja eller nej. Har tidiga-re, med utgångspunkt i det betänkande som KU ladefram, beslutat om liknande saker och framfört kritik ide frågorna? Ja eller nej?Anf. 171 () replik:Fru talman! Vi har både haft borgerliga och soci-aldemokratiska regeringar som har fått kritik på denhär punkten. Därför konstaterar jag att regeringarnahar tagit åt sig av kritiken. Därför har vi en betydligtbättre styrning av de statliga företagen än tidiga-re.Anf. 172 () replik:Fru talman! Eftersom tycker attrevisorerna har lagt fram en förtjänstfull rapport,tycker att kritiken är berättigad i denrapport som revisorerna har lagt fram?Anf. 173 ():Fru talman! I så fall skulle jag inte ha sagt det.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )12 § Staten och trossamfunden - grundlagsfrå-gor m.m.FöredrogsKonstitutionsutskottets betänkande 1997/98:KU20Staten och trossamfunden - grundlagsfrågor m.m.(prop. 1997/98:49 och 1997/98:116)Anf. 174 ():Fru talman! Det principbeslut som fat-tade innebar att Svenska kyrkani väsentliga avseenden skulle bli fri att bestämma isina egna angelägenheter. Andra samfund fick vä-sentligt förbättrade möjligheter att verka genom dennya associationsformen registrerat trossamfund ochmöjligheten till uppbördshjälp.Utredandet hade onekligen varit igrundligaste laget eftersom det mer eller mindre på-gått . De reservanter som kräver en merlångtgående förändring, som inte har stöd i kyrkomö-tet eller i principbeslut, bör inse att debegär ytterligare uppskov och därmed status quounder överskådlig tid.Moderata samlingspartiet uttalade redan på par-tistämman 1987 att "lagstiftningsmaktskall upphöra och kyrkan bli fri att besluta i egnaangelägenheter". Vi stödde därför i allt väsentligt detprincipförslag som följs upp genom de två propo-sitionerna om grundlagsfrågor.De statliga utredningar som gjorts hari flera avseenden lett fram till tydligare, principielltriktigare förslag. Jag syftar på att offentlighetsprinci-pen bara kommer att gälla för de områden där kyrkanfortfarande kan sägas vara en del av det allmänna,såsom beträffande viss kulturminnesvårdande verk-samhet. Det gäller också synen på sekretess och tyst-nadsplikt inom kyrkan, som får reglerasinomkyrkligt.Det är vidare bra att beteckningen kyrkoskatt, somen majoritet av kyrkomötet faktiskt ville behållaav dunkla skäl, försvinner och ersätts av den meraadekvata beteckningen kyrkoavgift. I och med attförsamlingarna förlorar sin kommunstatus kan deförstås inte längre besluta om några skatter. Det ärvisserligen sant att begreppen skatt och avgift oftamissbrukas i den allmänna politiska världen - den s.k.allmänna fiskevårdsavgiften, för att ta ett exempelfrån ett helt annat område, som föreslogs häromåretvar i själva verket en skatt, som också kallades"mörtskatt" - men det kan ju inte vara ett tillräckligtskäl för att begreppsförvirringen skall spridas ocksåtill den andliga världen.På några punkter tycker jag att regeringen ärprinciplös och inte följer den i övrigt goda linjen attså långt som möjligt frigöra kyrkan från bestämmelsersom enbart gäller den offentlig-rättsligt regleradesfären. Jag syftar bl.a. på att rätten till ledighet förförtroendevalda utsträcks ända . Även omregeringen skriver att det handlar om en övergång-speriod måste förslaget betecknas som oprincipiellt.Det uppmuntrar också till andra förslag om över-gångstider, som vi kan se av motionerna.Detta att även i fortsättningenkostnadsfritt skall vara behjälpligt med uppbörden avkyrkoavgiften var en mycket viktig förutsättning föratt stat-kyrka-reformen över huvud taget skulle bli av.Frågan om jämställdhet med andra samfund löstesgenom att även andra trossamfund kan få denna hjälp.Det som kan ifrågasättas är förstås om det är enlämplig konstruktion att avgiften helt och fullt skalltas ut som en skatt enligt reglerna för vad som ärkommunalt beskattningsbar inkomst. Därmed kommeralla riksdagsbeslut om förändringar av t.ex. grundav-drag eller reseavdrag att direkt påverka kyrkoavgiften,vilket inte förefaller särskilt rimligt. Sådana föränd-ringar sker genom riksdagsbeslut, och fleraförändringar kommer att behövas , efter-som det svenska inkomstskattesystemet är orättvist,förlegat och tillväxthämmande. Emellertid kommerden frågan upp igen, varför vi här har nöjt ossmed att i ett särskilt yttrande framföra några tanke-gångar, som också finns i en motion av jag avslutningsvis kommer in på den viktigafrågan om den kyrkliga egendomen vill jag bara näm-na några få ord om bekännelsekravet på monarken.Regeringen lägger alltså inte fram några förslag omförändringar av regeringsformen och successionsord-ningen med anledning av relationsförändringen mel-lan staten och kyrkan . Inte heller vi tycker attfrågan nödvändigtvis har med relationsförändringenatt göra. Bestämmelserna i och successionsord-ningen nämner inget direkt om tillhörighet till Svens-ka kyrkan. En kung eller en prinsessa kommer att blimedlem av kyrkan på samma sätt som alla andra,nämligen genom dopet.Man kan hur som helst inte - det är huvudin-vändningen mot att det skall fattas något beslut i dag- behandla det som varit en tung paragraf i åtskilligaregeringsformer, alltså bekännelsekravet på monar-ken, som om det bara var en religionsfrihetsfråga.Eftersom den rör monarkens ställning bör den, omman nu vill ha en förändring, bli föremål för en par-lamentarisk utredning. Möjligen lyser ett republi-kanskt nit igenom i några motioner. Vi får väl se omkravet på republik blir ett tungt inslag i herrar Leijon-borgs, eller personvalskampanjer.Innan jag går in på frågan om äganderätten tillprästlönetillgångarna vill jag ge regeringen en litenmen dock eloge för att man följt minoritetslinjen frånkyrkomötet beträffande speciellaställning. Förslaget är nu att skallbehållas som en självständig förmögenhet och utgöraen egen juridisk person. Det finns goda skäl för dennasärbehandling, framför allt detta att tillgångarna avhistoriska skäl uppgår till avsevärt mycket störrebelopp än som är fallet beträffande andra medeltidadomkyrkor.Innebörden av principbeslutet i 1995 äratt den kyrkliga egendomen skall stå till kyrkans för-fogande 2000 utan stödav den detaljerade statliga reglering som finns i dag.Regeringen anger i proposition 1997/98:116: "Ensträvan bör därför vara att i största möjliga utsträck-ning åstadkomma enkla och överskådliga regler". Motden bakgrunden föreslår regeringen att stora delar avtillgångarna, bl.a. Kyrkofonden, skall överföras medäganderätt till eller olika organisato-riska delar av detta samfund.Prästlönetillgångarna är beteckningen på kyrkansreella finansförmögenhet i jord, skog och fonder.Förmögenheten har byggts uppgenom gåvor och donationer och andra tillskott frånförsamlingsborna. Enligt direktiven till utred-ningen om kyrkans egendom hade Kammarkollegietatt utreda hur efter relationsföränd-ringen skulle disponera prästlönetillgångarna. Lag-stiftningsmodellen innebär att prästlönetillgångarnasstiftelseliknande karaktär bibehålls.Kammarkollegiet behandlade emellertid även al-ternativet äganderätt och framhöll att det som talar tilldetta alternativs fördel är "den klara och enkla lös-ningen som leder till alldeles otvetydiga förhållandeni det nya läget".Ytterligare ett citat från Kammarkollegiets utred-ning:"Ägandealternativet är ett radikalt medel att för-ändra situationen. Det skiljer sig från de övriga alter-nativen genom den konsekventa upplösningen av allastiftelsebildningar. Därigenom går det också längstnär det gäller äganderättsöverföringar från stiftelsertill enheter inom . "I sina överväganden fann Kammarkollegiet lag-stiftningsalternativet och ägandealternativet likvärdigafrån olika utgångspunkter men förordade till slut ändålagstiftningsalternativet. Bland remissinstansernavägde det tämligen jämnt, med någon övervikt förlagstiftningsalternativet. Det bör dock noteras att bl.a.JK, majoriteten av flerpastoratssamfälligheterna,och biskoparna för-ordade ägandealternativet. Som framgår av proposi-tionshandlingarna stödde ett betydande antal av kyr-komötesledamöterna reservationen i andra kyrko-lagsutskottet för äganderätt.Regeringen föreslår dock i propositionen att lag-stiftningsalternativet skall tillämpas beträffande kyr-kans egendom.Vi anser däremot att äganderättsmodellen är attföredra av flera skäl:För det första innebär regeringens förslag en be-stående oklarhet genom att prästlönetillgångarnabehåller sin "stiftelseliknande karaktär" och för-blir s.k. såsom-stiftelser. Den föreslagna regle-ringen kan också ses som en stiftelsebildning i sig,vilket kan skapa en konflikt med stiftelselagen.För det andra kan de säregna stiftelserna förmodasinnebära onödig byråkrati. De kan också bli enhämmande faktor för de strategiska ingrepp i kyr-kans förmögenhetsförvaltning som kyrkan kantänkas vilja göra.För det tredje innebär äganderätten en så starkgaranti för opåkallade ingrepp som det går attåstadkomma i en rättsstat.Slutligen var ju själva grundtanken bakom denhistoriska reformen att skall bli såsjälvständig som möjligt i förhållande till stateninom ramen för den särskilda lagen om . Det är från denna utgångspunkt som det iprincipbeslutet sedan anges att egendomen skallstå till kyrkans förfogande.Det förefaller därför motsägelsefullt när regering-en i motiveringen för lagstiftningsalternativet, dvs.inte ägandealternativet, markerar behovet av fortsattstatligt inflytande över kyrkans egendom. Så här stårdet på s. 99:"Den egendom det är fråga om uppgår till bety-dande värden. Den har byggts upp ochunder medverkan av hela befolkningen. Det är därförett allmänt intresse att de ändamål som är knutna tillegendomen fullföljs. I lagstiftningsalternativet tarsamhället genom ett delansvar för att dettasker. "Då har vi fortfarande kopplingen till staten, somsyftet var att undvika. Bakom formuleringen liggertvivelsutan också en ideologiskt motiverad skepsismot äganderätten och en traditionellt socialistiskförkärlek för politisk kontroll. Man märker avsikten -och blir beklämd.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 6.Anf. 175 ():Fru talman! Låt mig först yrka bifall till reserva-tionerna nr 1 och 8.År 1848 var ett revolutionernas och upprorens år iEuropa. På svenska tidningars kultursidor har manmest uppmärksammat 150-årsjubileet av ett par skriv-bordsrevolutionärer som satt på British Museum iLondon och författade pamfletter.Långt viktigare för svensk samhällsutveckling vardock det stillsamma uppror som inträffade i Valler-svik i och Fjäre härad i norra . Där lät fem vuxna per-soner döpa sig och bilda den första baptistförsamling-en i . Detta är födelseögonblicket för Folkrö-relsesverige.Baptisterna är vårt äldsta frikyrkosamfund. Fri-kyrkorörelsen blev en inspirationskälla till nykterhets-rörelsen. Dessa bägge rörelser bidrog på ett avgöran-de sätt till att vår tredje stora folkrörelse - arbetarrö-relsen - valde reformismens och inte revolutionensväg.Men det visste inte de nydöpta 1848. Det de gjor-de var en olaglig handling. Konventikelplakatet gav juSvenska kyrkans präster monopol på att förkunnaevangeliet och utdela sakramenten. Flera baptisterblev också dömda till landsförvisning. Under detdecennium som följde fördes en hård strid om religi-onsfriheten och statskyrkomonopolet. Konventikel-plakatet avskaffades 1858, och komdissenterlagen som gjorde det möjligt att utträda ursvenska kyrkan om man inträdde i ett annat evange-liskt samfund.Det var denna strid för religionsfriheten som förde samman de två grupper - stadslibera-ler och väckelsekristna - som har utgjortstommen i den organiserade svenska liberalismen.Den liberala kampen för att stärka religionsfrihetenhar fortgått sedan dess.Det beslut som nu står i begrepp attfatta innebär ytterligare ett steg mot vidgad religions-frihet i . får en friare ställningoch blir mer jämbördig med andra religiösa samfund.Den ökade friheten är bra för . Detär också bra för det svenska samhället att en idéburenorganisation förs över från statsmaktens sfär till detcivila samhället. Men det viktigaste skälet för refor-men är att den är ett steg mot ökad statlig neutralitet itrosfrågor.Folkpartiet vill gå längre än utskottsmajoriteten.Vi menar att fria och med andrasamfund jämbördiga ställning kan markeras ytterliga-re.För det första anser vi att formerna för lagregle-ring och avgiftsuppbörd bör göras så lika som möjligtför och andra samfund. Därför avvi-sar vi bl.a. att det stiftas en särskild lag för Svenskakyrkan.För det andra anser vi att den kyrkliga egendomen,inklusive prästlönetillgångarna, bör överföras tillSvenska kyrkan med äganderätt.Fru talman! Jag tänkte uppehålla mig någotvid en reservation som ligger mig särskilt varmt omhjärtat, nämligen den om trosbekännelse för statsche-fen m.fl.Som ett led i att öka statens neutralitet i trosfrågorföreslås i propositionen och i utskottsmajoritetensförslag att det statsråd som ansvarar för kyrkofrågornai regeringen i fortsättningen inte nödvändigtvis måstetillhöra . Det är bra. Men däremotavvisas både i propositionen och av utskottsmajorite-ten att motsvarande förändring skall göras vad gällerstatschefen.Så länge har en grundlagsbestämmelse omatt statschefen måste ha en viss religiös uppfattning ärstaten inte neutral i trosfrågor. Så länge staten inte ärneutral i trosfrågor råder inte fullständig religionsfri-het.Successionsordningen, 4 §, stadgar sålunda "attKonung alltid skall vara av den rena evangeliskaläran, sådan som den, uti den oförändrade Augsbur-giska bekännelsen, samt mötes beslut av år1593, antagen och förklarad är".Den augsburgska trosbekännelsen tillkom 1530för att mobilisera "hjälp mot turken, den grymmegamle arvfienden" och ett viktigt syfte med den är att"se till, att ej ännu flera laster utbreda sig över Tysk-land". Här har vi alltså den konstitutionella grundenför Europapolitik.Kungen, liksom prinsarna och prinsessorna, måstevidare för att inte "vare från all successionsrätt uteslu-ten" anse att "alla människor, som äro på naturligt sättavlade och födda, födas med synd vilken fördömeroch även nu medför evig död för dem, som icke på-nyttfödas genom dopet och ". Vux-endop godtas inte, eftersom augsburgska trosbekän-nelsen föreskriver barndop. Över huvud taget avvisasväckelserörelsen eftersom det skall finnas en kyrkamed ett prästämbete som har monopol på att förkunnaevangeliet och utdela sakramenten.Jag måste uppriktigt sagt säga att jag finner detnågot osympatiskt att leva i ett land där statschefen ikonstitutionen åläggs att fördöma mig och alla andra"ogudaktiga människor och djävlar" och hylla upp-fattningen att vi efter den yttersta dagen "utan ändeskola plågas".Till sist vill jag kommentera något av det NilsFredrik sade om just denna bestämmelse.Han hävdade att det inte finns något direkt sambandoch att det inte finns något direkt krav på att statsche-fen och tronföljarna tillhör . Men som jag visar i mitt anförande bryterbestämmelsen mot principen om statens neutralitet itrosfrågor.Nils andra argument var att visom förespråkar den fjärde paragrafens avskaffande isuccessionsordningen skulle vara republikanskt an-stuckna. Det må så vara i vissa fall, men jag tror ickeatt man skall se viljan att ta bort paragrafen som ettuttryck för republikanism. Det kan snarare vara tvärt-om.Jag tror att det var som en gång apropådenna paragraf sade att konungen antingen tror på denaugsburgska trosbekännelsen, och då är han galen ochmåste avsättas, eller så tror han icke på den, och dåbryter han mot grundlagen och måste avsättas i allafall.Möjligen är det de som värnar om monarkin sombör fundera på om man inte skall stryka denna para-graf i successionsordningen.I detta anförande instämde ochEva Flyborg (båda fp).Anf. 176 ()replik:Fru talman! Det var onekligen ett nytt och intres-sant argument för monarkin som formulerades påslutet, och de märgfulla citaten var också intressanta.De visar väl dock framför allt att nämnda bestämmel-ser icke kan tolkas efter bokstaven utan får ses med enviss historisk förståelse.Det är egentligen inte min uppgift att förklara var-för regeringen inte har lagt fram något förslag omförändring av regeringsformen och successionsord-ningen i detta avseende. Vi har helt enkelt förståelseför att man inte har gjort det. I detta sammanhangtycker jag att det räcker med det argument som jagfaktiskt antydde. Då menar jag det som kallade "det första argumentet", nämligen att enkonstitutionell fråga som har med monarkens ställningatt göra, som den formuleras i regeringsformen och påannat sätt i grundlagarna, bör utredas. Den bör utredasicke bara som varande en religionsfråga, utan i så fallgenom en parlamentarisk utredning.Bekännelsekravet är en väldigt tung paragraf i åt-skilliga regeringsformer. Jag vill minnas att det var2 § regeringsform, exempelvis. Det är ändåkonstitutionellt otillräckligt att bara se en sådan för-ändring beträffande monarkens ställning som en reli-gionsfrihetsfråga.Anf. 177 () replik:Fru talman! Man kan tycka att formuleringarna itrosbekännelsen är av mer historiskt intresse. Manskall inte ägna sig åt husförhör i konungahuset och tareda på om de verkligen känner till och tror på allabestämmelser.Det jag hävdar är den grundläggande tanken attdet är fel att i grundlagen föreskriva att statschefenskall ha en viss religiös uppfattning i ett mångetnisktsamhälle. Den principen är så pass enkel att det intefordras någon parlamentarisk utredning för att taställning till om man är för eller emot detta.Frågan var faktiskt uppe i när man se-nast ändrade successionsordningen, nämligen då maninförde kvinnlig tronföljd. Frågan är icke på något sättny. kan med gott samvete bifalla reserva-tionen.Anf. 178 ()replik:Fru talman! Den uppfattning som jag gör mig tilltolk för här är heller inte alldeles ovanlig bland juris-ter. Jag vet att exempelvis juridiska fakulteten i Lundformulerade sig ungefär som jag gjorde när manhade synpunkter på Kyrkoberedningens förslag, somberörde denna fråga.Personligen ser jag paragrafen som en lämplighistorisk erinran och ser gärna att den finns kvar,eftersom den i själva verket icke gör någon skada.