prot · GL0970 · 1998-02-19 00:00:00 — I ett sådant läge behövs det en lång-siktig politik av annan karaktär än den som var nöd-vändig när det var fråga om att rädda en akut utrot-ningshotad art.Därför är det oerhört viktigt med det uppdragriksdagen har gett regeringen att återkomma med ensammanhållen rovdjurspolitik som både beaktar detbiologiska mångfaldsperspektivet att bevara den artsom har en hemvist i vårt land, men att också beaktaandra intressen, t.ex. näringsintressen eller lokalbe-folkningars intresse av att tryggt leva och bo i sin delav landet.Sören har fått i uppdrag att göra utred-ningen. Den kommer att i ett mer långsiktigt perspek-tiv behandla de frågor har berört.Jag delar uppfattningen att detta är en fråga där allaintressena måste tas till vara. Vi får inte avfärda denoro eller rädsla som människor runt om i landet kän-ner. Jag ser med oro på att detta blir en diskussioninte bara om den konkreta frågan vargen och dessförekomst, utan också till en symboldiskussion i någotslags motsättning mellan landsortsbefolkning ochstadsbefolkning. Den diskussionen skall vi lämnadärhän, utan i stället koncentrera oss på de konkretasakfrågorna.Det är bra att har gett regeringen upp-draget. Jag ser fram emot de resultat som kommer attkomma fram i utredningen. Jag delar verkligen upp-fattningen att vi måste ta frågorna på största allvar. Enförutsättning för att vi skall kunna ha en vargstam ivårt land är att det finns en acceptans hos människor ivårt land att vargstammen finns. Annars kommer dettaatt bli en omöjlighet.Anf. 28 ():Fru talman! Det verkar som att jordbruksministerntar frågan på allvar. Bara detta faktum gör att man kanse framtiden an med ett visst lugn. Jag frågade efterjordbruksministerns åsikt, men det är klart att det varregeringens åsikt jag menade. Den är viktig i sam-manhanget.Vargen är en realitet . Det är likadant medvargen som med oss, dvs. den är ovan vid att umgåsmed oss. Ett normalt vargbeteende är att den finns iskogen och inte bland människor. Det är ett djur sominte passar bland människor. Det är inte heller natur-ligt att vargen skall göra det.Om vi skall få den acceptans som både jord-bruksministern och jag har talat om, är det nödvändigtatt myndigheter - i det här fallet -men även länsstyrelserna möter människorna så att deser att de blir tagna på allvar. Man skall inte barahänvisa till att det inte finns så många vargar ochdärför skall de inte skjutas. Det är inte ett acceptabeltsätt att bemöta människor. Vargen görs en stor skadaeftersom människorna blir emot den.Jag upplever inte att det finns någon motsättningmellan stad och landsbygd. De flesta vargarna finnsute på landet. Jag vill egentligen inte ta upp den dis-kussionen. Människor måste kunna känna trygghetoavsett var de bor i vårt land, både när det gäller vargoch annat.Jordbruksministern talar om rovdjurspolicyn. Vivar lovade att få den . Men jag förståratt den dröjer. Det är väl egentligen litet dumt. Jag sermed viss förväntan fram emot den. Det är viktigt attdet framgår klart hur vi skall hantera olika typer avrovdjur, ta vårt ansvar och hur människor skall integ-reras så att alla känner att de är med.Jag vet inte om jag kommer så mycket längre medjordbruksministern på den här punkten. Det är viktigtatt ett arbete är på gång. De delar som inte finns med iNaturvårdsverkets förslag, dvs. vilka som skall hante-ra frågan, skall också tas fram. Närheten till besluts-fattarna är också viktig. Det vore riktigt att även för-ändra 28 §. Jag utgår från att jordbruksministern tarmed sig dessa frågor och snabbt kommer fram till ettbeslut.Anf. 29 Jordbruksminister ():Fru talman! De frågor som tarupp och som inte berörs i förslagkan och bör behandlas i den nu tillsatta utredningen.Låt mig också säga att det naturligtvis inte är frå-gor som vi klarar av för all evig tid genom att tillsättaen utredning. Det handlar om mycket grundläggandekonflikter. Det är mycket riktigt så, som säger, att vargen inte är anpassad till att levabland människor. Omvänt skulle man kanske ur var-gens perspektiv kunna säga att människorna förmod-ligen inte är avsedda att leva bland vargarna, vilket viändå på sätt och vis gör. Vi tar oss friheten att ingripai naturen, att själva vistas i vargens miljöer och bedri-va jakt på andra arter.Vi har naturligtvis detta grundläggande problematt hantera. Hur skall den moderna människan ochhennes samhällsbygge förenas med naturen och ska-pelsen i övrigt? Jag tror att det är en fråga som vi sålänge vi existerar på denna planet återkommandekommer att behöva diskutera och ta ställning till.Det är viktigt - det vill jag gärna upprepa än engång - att vi i den diskussionen tar alla aktörer påallvar. Det kan inte vara så att det antingen handlarom vargen eller om människor som bor i de delar avvårt land där vargen finns. Vi måste sträva efter lös-ningar som innebär någon typ av samexistens mellanvargar - och för den delen också andra djur - ochmänniskor. För att nå dit måste vi ta dem som är mestberörda - de som lever i de trakter där vargarna finns- på allra största allvar.Anf. 30 ():Fru talman! Jordbruksministern sade att vi männi-skor befinner oss vid vargens boplatser. Det är förvis-so sant i många sammanhang. Vad som är problemetär ju att vargen nu har dragit sig in i samhällena. Detgäller inte bara varg. Också andra vilda djur har gjortdet, och det skapar också bekymmer. Men det är enannan fråga.Jag måste säga att det var en ganska stark upple-velse att träffa människor som så direkt har upplevtvargen. De har upplevt rädslan när vargen kommer inoch sätter sig på trädgårdsgången och inte flyttar påsig. När man byggde hus och bosatte sig där fanns detinte varg över huvud taget.Det är detta som är bekymret. I min föreställ-ningsvärld - jag vet inte om den är riktig eller inte -finns vargen i de djupa skogarna och inte ute på slät-terna och där människor har byggt sina bostäder. Såvar det kanske . var man jurädd om sin boskap och tog in den. Man såg till attden var skyddad mot vargen.Jag var uppe i . Därfördes det också en vargdebatt. En gammal farbrorsade att man hade inhägnader och tog in djuren påkvällen. Han sade att det var som manvisste att vargen var farlig. har man glömt det.Naturligtvis är vargen farlig. Det är ett stort djur,och det jagar. Jag tror egentligen inte att den är farligför människor, men det spelar ingen roll i samman-hanget. Det räcker att människor är rädda. Därförmåste vi ta hänsyn till det.Anf. 31 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag vill återigen säga att jag delaruppfattningen att vi måste ta hänsyn till de människorsom lever i de delar av landet som är mest berörda avvargförekomsten.Vargen finns i föreställningari de djupa skogarna. Det är nog sant. Vargen finnsnog också i de djupa skogarna inom oss. Inget djur ärväl så mytomspunnet och i så stor utsträckning sym-bol för människors oro och rädsla. Det gäller Fen-risulven, och det gäller kanske tidigare än så. Det trorjag också bidrar till - det finns en risk för mig somnollåtta med att säga det - att vår rädsla för vargenibland är något överdriven.Jag har berört det faktum att det finns en oro föratt dyrbara och mycket älskade jakthundar rivs avvargen, men det är en realitet att betydligt fler jakt-hundar dödas av misstag av jägare som råkarskjuta dem i stället för vilda djur. Proportionerna pådiskussionen kan ibland vara orimliga. Vargen upp-målas som ett oerhört stort hot mot t.ex. jakthundar,men hotet mot jakthundar är kanske av en annan ka-raktär. Vi skall inte tala om hur många hundar somdödas av bilar.Vi har all anledning att ta problemen på allvar ochmöta människors oro med konkreta åtgärder somleder till att man kan leva i trygghet och säkerhet. Vibör kanske ibland också ställa oss frågan om rädslanför vargen symboliserar någonting annat och någon-ting mer är just rädslan för den faktiska förekomstenav djuret.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1997/98:120 omESO-rapporten om fisketAnf. 32 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat vilka åtgär-der finansministern tänkt sig eller planerat med an-ledning av om fiske.Arbetet är så fördelat inom regeringen att det ärjag som skall svara på interpellationen.Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi -- är en kommitté under Finansdepartementet.ESO tillsattes . har varit att bredda och fördjupa underla-get för budgetpolitiska och samhällspolitiska avgö-randen liksom att belysa frågor om den offentligasektorns effektivitet och produktivitet.Kommittén anger självständigt de huvudsakligariktlinjerna för verksamheten, beslutar om vilka pro-jekt som skall genomföras, behandlar förslag till rap-porter samt beslutar om publicering. Ofta behandlasfrågor som ingen annan lyfter fram i debatten.Uppslag till nya projekt kan komma från flera oli-ka håll. Sekretariatet presenterar projektidéer som kanha sitt ursprung i bl.a. den allmänna samhällsdebatten.Expertgruppen arbetar främst genom att lämna upp-drag till forskare eller utredningsorgan. Studierna ärrapporter till och inte från för att markera attförfattarna själva står för resultat och slutsatser.Avsikten med den nu aktuella omfiske är enligt förordet att komplettera utredningenom översyn av fiskeriadministrationen m.m. med ettunderlag som kan bidra till att bredda debatten delsgenom att ifrågasätta den nuvarande fiskeripolitiken -inte bara administration och organisation - dels ge-nom att få fler att engagera sig i debatten.Som framgår av min redovisning över inriktningenav ESO:s arbete gäller att kommittén skall formuleraoch söka besvara frågor om offentlig ekonomi som ärviktiga och intressanta. om fisket fårses som ett inlägg på författarnas eget ansvar i denallmänna debatten och det fria tankeutbytet. Någonsärskild åtgärd från min sida kommer rapporten inteatt föranleda.Anf. 33 ():Fru talman! Tack för svaret. Jag hade givetvishoppats på någonting annat. Jag antar att det framgårav mina formuleringar i interpellationen. Jag vill,eftersom det är sedan interpellationen lämna-des, ge en bakgrund.Det är en hel svensk yrkeskår som känner sigdjupt kränkt av utredningsrapporten. Dessa landetsyrkesfiskare och deltidsfiskare - de är några tusen tillantalet - har alltså drabbats av en s.k. utredning elleren till departementet.Titeln är Fisk och fusk: mål, medel och makt i fis-keripolitiken. Man skulle kunna tänka sig att ordet"fiskeripolitiken" ersattes med ordet"brottsstatistiken". Det är faktiskt det man leds att tronär man tar del av utredningen. Jag tycker som gam-mal journalist och tidningsmakare att detta är en av demest utmanande utredningstitlar man kan tänka sig.Jag har inte träffat på någonting värre, måste jag säga,i denna bransch.Dessvärre är titeln något av ett tema i rapportenoch för det s.k. utredningsarbetet. Yrkesfiskarna i vårtland känner sig inte bara utpekade som presumtivaskatte- och bidragsfuskare. De känner sig även direktutpekade som misstänkta för skattebrott och bidrags-fusk.Det fördes en häftig diskussion i , där Si-ewert Öholm, som är en förträfflig journalistisk ochalltid aktuell utmanare, fick fram det väsentliga i denmycket starka olustkänsla som finns hos landets yr-kesfiskare och förmodligen även deltidsfiskare i olikadelar av landet. Det gäller t.ex. ,men också på andra håll.Enkelt uttryckt utpekas landets fiskare som mereller mindre brottsliga i sin yrkesutövning.Yrkesfiskarna uppfattar utredarnas agerande somoförskämt och oetiskt. Om utredarens uppgifter ochslutsatser är felaktiga, måste detta rimligen leda till ettoffentligt avståndstagande från ansvarigt håll. Det ärklart att jag då vänder mig till regeringen. Någonstansfinns ansvaret och någonstans har den här rapportenfinansierats. Den är i regeringens hägn.Som sagt: En hel yrkeskår och därtill många and-ra, kanske de flesta i skärgårdarna - jag har haft till-fälle att tala med åtskilliga om detta - tycker att dettainte bara är olustigt utan en häpnadsväckande attackmot människor som har sin näring i havet, i våra skär-gårdar, ute på öar och även i inlandet.Svaret från statsrådet är: om fisketfår ses som ett inlägg på författarens eget ansvar i denallmänna debatten och i det fria tankeutbytet. Någonsärskild åtgärd från min sida kommer rapporten inteatt föranleda.Det är ju väldigt tråkigt. Jag måste säga att jagsom gammal tidningsman i alla fall hade trott att detfanns en ansvarighet på samma sätt hos regeringen,även om inte samma lag gäller här som för tidnings-utgivning.Anf. 34 PER ():Fru talman! Jag skall inte värdera själva rapporten.Jag skulle i stället vilja gå in på sakinnehållet ochkanske få jordbruksministern att kommentera någrafakta.Vi vet ju att den svenska fångststatistiken visar attde svenska resurserna inte tillåter det uttag som görs . Jag frågar mig då: Skall det svenska fisket ochresurserna till denna näringsgren baseras på foder-fångst till animalieproduktion, som prioriteras,eller skall sakpolitiken omprioriteras till förmån förkonsumtionsfisket? Detta är en huvudfråga.Vi har ett stort problem. 1991 utgjorde konsum-tionsfiske två tredjedelar av fisket och foderfiske entredjedel. 1995 utgjordes en fjärdedel av konsum-tionsfiske och tre fjärdedelar av foderfiske. De trefjärdedelarna var bara värda . är skillnadenännu större.Samtidigt vet vi att det är en liten del av yrkeskå-ren som fångar foderfisk, men de fångar fisken frånväldigt stora fartyg. Den övervägande delen av fiskar-na fångar konsumtionsfisk från små båtar. Därför ärfrågan om råvaran, dvs. fisken, skall vara avsedd förkonsumtion och kunna vidareförädlas regionalt, base-rat på ett utökat lokalt kustfiske som självfallet skallvara beståndsbevarande, eller om råvaran, fångad frånnågra stora fartyg, skall malas ned till foder för ani-malieproduktion. Detta är den stora frågan för mig.Jag skulle gärna vilja att jordbruksministern kommen-terade den.Om framtidens fiske skall vara hållbart måste viutveckla ett selektivt konsumtionsfiske som bygger påbevarandeinsatser, framför allt när det gäller det kust-nära fisket. Därför har jag en litet annorlunda ut-gångspunkt när jag talar om fiske än vad hade här . För mig är det nämligen alla desmå fiskeföretagen som bör värnas och som vi måsteta särskild hänsyn till, inte de stora fartygen som so-par rent utmed våra kuster, framför allt vad gällerfoderfisk.(forts. 12 §)10 § FrågestundAnf. 35 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag ber att få hälsa statsråden välkomna till dagensfrågestund. Från regeringen medverkar statsrå-det , utrikesminister , socialminister , utbild-ningsminister , inrikesminister , arbetsmarknadsminister statsrådet . Statsrådet besvarar allmänpolitiska frågor. Frågorna tillövriga statsråd förutsätts beröra deras ansvarsområdeninom regeringen.Innan vi börjar frågestunden vill jag informera omatt talmannen efter samråd med gruppledarna harbeslutat att i fortsättningen inte ge ordet för följdfrågatill annan än frågeställaren. Från och med fåralltså direkta följdfrågor inte ställas av någon annanän den som ställt den ursprungliga frågan.Nytt studiemedelssystemAnf. 36 ():Herr talman! Jag vill rikta den första frågan tillutbildningsminister . Studiemedlen spelaren mycket viktig roll för ungdomars möjligheter attbedriva högre studier. Studiemedelssystemet har ut-retts ett flertal gånger, och det har uppgivits, bl.a. avutbildningsministern själv, att ett nytt studiemedels-system skall träda i kraft . har jagläst i tidningarna att man på CSN, , säger att detta inte är möjligt pågrund av det s.k. millenniumskiftet. Man har alltsåproblem med datorerna.Min fråga är: Vad gäller? Avser utbildningsminis-tern att lägga fram ett förslag i så god tid att det kanbörja gälla , eller gäller CSN:s uppgifter?Anf. 37 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag avser att förelägga regeringen ettförslag som innebär att ett nytt studiemedelssystem-skall kunna träda 2000.IrakAnf. 38 ():Herr talman! Jag tror att alla i och inter-nationellt med oerhörd spänning följer det som händeri . Vi vet att den göroerhörda ansträngningar direkt och via säkerhetsrådet.Men jag vill ändå fråga utrikesministern om inställ-ningen till vilja att agera på egen hand i denhär frågan. Vi vet att det nu händer en del positivasaker. FN:s generalsekreterare skall åka till ,och det händer även annat på det här området. Ändåkvarstår hotet om ett världskrig, initierat av USA.Jag vill fråga utrikesministern hur ser pådetta. Anser att på egen hand skulle harätt att starta krig om inte uppfyller vissa krav?Anf. 39 Utrikesminister ():Herr talman! Den här frågan är mycket allvarlig.Det handlar inte om rätten för det ena eller andralandet att starta krig, utan det handlar om att få Sad-dam och den irakiska regeringen att samarbe-ta med FN, att sluta trotsa FN och att se till att debiologiska och kemiska vapnen förstörs som man harlovat. Det är inte konstigt att känner att de harledningen i det här arbetet, eftersom det ju var USAsom ledde koalitionen förra gången. Men jag konsta-terar att även nu har ett stort intresse av att gåFN-vägen. Vi sätter alla vårt hopp till att FN:s gene-ralsekreterare nu skall kunna hitta en lösning i Bagdadtillsammans med de irakiska ledarna.Anf. 40 ():Herr talman! Vi är överens om nödvändigheten avatt få att eliminera de stridsmedel som finns ilandet. De är den ursprungliga källan till oro ochorsaken till att världssamfundet agerar. Det är vi heltöverens om. Men måste det vara oerhörtviktigt för att visa att det är FN som skallagera i form av sin generalsekreterare och sitt säker-hetsråd. skall inte enskilt ta sig rätten att ageraom man inte direkt får kraven som vapeninspektörer-na och FN ställer uppfyllda. Jag hoppas att det är deninställningen som regeringen driver i säker-hetsrådet och i de direkta kontakterna med Irak.Anf. 41 Utrikesminister ():Herr talman! arbetar mycket aktivt inomFN:s säkerhetsråd för att man där skall tala med en-tydig röst, så att förstår att det vadgäller kravet på regimen att förstöra massförstörelse-vapnen faktiskt inte finns någon annan utväg än attefterkomma det samlade säkerhetsrådets krav.Sedan har det varit frågan om tekniker, om hur dethär skall gå till. De frågorna hoppas vi alla att FN:sgeneralsekreterare nu skall kunna lösa tillsammansmed det irakiska ledarskapet under sin resa till . 42 ():Herr talman! Jag har en fråga till den storstadspolitiska proposition som enligtinformation från regeringen skall komma i maj.Statsministern har ju informerat om att ThomasÖstros skall vara ansvarig för den propositionen. Dettycker jag verkar vara väldigt bra, eftersom jag tidiga-re har försökt debattera villkor för jobb och företa-gande i storstädernas förorter med näringsministern.Om man skall förbättra villkoren i storstädernas föror-ter, tror jag inte att det är en framkomlig väg att frå-gorna sköts från det departementet.Jag förstår att propositionen inte är färdig ännu,men med anledning av att skall ansva-ra för den vill jag fråga på vilket sätt statsrådet tänkerta upp de olika förslag som finns om att underlättaframväxandet av företag i det sammanhanget. Jag troratt det är helt avgörande för att man skall kunna be-kämpa segregationen är att människor får mer maktöver sin egen tillvaro. Det handlar om att de skall fåegna, riktiga jobb och om att man måste koppla losstankarna på att bara omfördela resurser som skapatsav andra vid tidigare tillfällen.Jag vill därför fråga hur han ser påvillkoren för jobb och företagande i förorterna.Anf. 43 Statsrådet ():Herr talman! Jag delar uppfattningom att egenföretagandet är viktigt, inte minst i stor-städerna. Det genomförs nu - och kommer att genom-föras - åtgärder på en rad områden som syftar till attstimulera just egenföretagandet. har vi ändå t.ex. lättat skattebördanför småföretagare rejält. Det märks om man ser ett årtillbaka i tiden. Vi bedriver också ett förenklingsarbe-te på ganska bred front som handlar om att minskasteget till att bli egenföretagare. Det tror jag kan varasärskilt viktigt i de delar av storstaden där man i dagupplever problem, fast de är så nära de möjlighetersom också finns i storstäderna.Regeringen har tillsatt en utredning som ställerfrågan om man rejält kan förenkla regelverket påskattesidan för småföretagare. Regeringen planerarockså tilläggsdirektiv till den utredningen för att manskall kunna titta närmare också på redovisningsreg-lerna. Det finns ju ett viktigt samband mellan skatte-regler och redovisningsregler.Till grund för allt detta måste man också föra enklok ekonomisk politisk för att hålla nere räntorna ochse till att det över huvud taget finns en miljö för attdriva företagande. Det innebär att det inte finns vilketutrymme som helst för att sänka skatter, t.ex. Detskulle ju kunna innebära ett dråpslag för företagarna inästa skede, när räntorna stiger och efterfrågan påderas produkter försvinner. Småföretagarpolitik somriktas inte minst mot storstäderna måste vara en sam-manhållen ekonomisk politik med såväl skatter, för-enklingar som en stram ekonomisk politik som hållernere räntorna.Anf. 44 ():Herr talman! Självfallet krävs en ansvarsfull skat-tesänkningspolitik. Möjligen har vi litet olika upp-fattningar om vilken typ av skattesänkningar som mankan genomföra och fortfarande ta ansvar för statsfi-nanserna. Från sida tror vi att det är vik-tigt att faktiskt sänka skatterna på arbete, särskilt inomtjänstesektorn där skattekilarna får så stor betydelse.Även detta är extra viktigt just i storstäderna, efter-som tjänstesektorn nog har störst expansionsmöjlighe-ter där. Men detta är fråga om mer generella föränd-ringar, som vi kan lämna därhän till en annan debatt.Men jag vill ändå fråga om villko-ren för jobb och företagande mer specifikt i storstä-derna. Som exempel kan jag nämna att av de som finns för regionalt utvecklings-stöd har endast 7 miljoner avsatts för Stockholmsre-gionen.Det innebär att de önskemål som finns om att merspecifikt kunna skapa stödstrukturer för invandraresom vill starta företag egentligen har mycket småmöjligheter att rent praktiskt kunna genomföras.NUTEK, och andra sådana stödfunktioner somfinns är mycket dåligt utbyggda och dåligt anpassadeför de villkor som finns här.Kommer mer av den typen av förändringar sommer specifikt underlättar för jobb och företagande istorstädernas förorter att ingå i de konkreta förslagsom kommer ?Anf. 45 Statsrådet ():Herr talman! Vi är precis i början av arbetet meden storstadsproposition som regeringen planerar attlägga fram . Jag kommer inte här och att gå inpå de exakta förslag som kommer att finnas i den.Låt mig bara påminna om att detkanske viktigaste verktyget för att klara av att mot-verka gryende klasskillnader i storstäder är ett starktvälfärdssamhälle - stark skola, starka dagis och alltsådant som faktiskt ger människor ett stöd i livet så attde också skall kunna ta för sig av de möjligheter somfinns. I den delen är det helt uteslutet att driva någotslags allmän skattesänkningspolitik i den meningensom menar. Vi går kontinuerligt ige-nom förenklingmöjligheter för att stimulera egenföre-tagande, och det skall vi fortsätta med. Det är klart attdet är värt att även se över själva stöden som finns ide statliga organisationerna. Men det innebär intenågot slags allmän skattesänkningspolitik för att för-svaga välfärdssamhället i dessa delar av landet.Anf. 46 ():Herr talman! Just med anledning av hur viktigaskolan och barnomsorgen är för barn och ungdomarsärskilt i de utsatta förorterna är det extra angelägetatt man sätter in allt krut för att människor skall kunnafå jobb. Som det ser ut , som vi i tydligt visar, undergräver den stora arbets-lösheten kommunernas möjligheter att erbjuda barnoch ungdomar en vettig förskola och skola på grundav att invånarna i stället blir hänvisade till socialbi-drag. Man kan inte se det på ett sådant sätt att manskall undvika satsningar på jobb för att på det sättetkunna gardera skolan. Jag tror att det är viktigt attstatsrådet går in i detta arbete med kanske nästanmotsatt ambition, att värna jobben just för att kunnavärna skolan.SysselsättningenAnf. 47 ():Herr talman!