prot · GL09107 · 1998-05-13 00:00:00 — Man avvaktade Justitiede-partementets förslag.Jag har velat peka på detta därför att både KU-ordföranden och ingående och i nästanraljerande ordalag kritiserat det vilande grundlags-förslaget, det som kammaren antog på våren 1994.Jag skall inte försvara det betänkandet, men jag tyckeratt när man värderar betänkandet skall man ändåkomma ihåg att den ministern och den regering därockså var ledamot inte förmådde attfullfölja beredningsarbetet så att det i enskunde presenteras ett ordentligt underlag. Man försat-te i den situationen att vi som ville göranågonting och visa att det fanns politiska möjligheteratt angripa barnpornografi var hänvisade - jag varinte med så mycket - till eget arbete, initiativ i utskot-tet och försök att få fram en lagstiftning. Det är klartatt det inte är några bra förutsättningar. Jag tycker attdet är magstarkt av dem som hade det yttersta ansva-ret för den uppkomna situationen att kritisera detlagförslaget, som i och för sig inte var bra, när maninte är beredd att ta något som helst ansvar för till-komsten av det.Får jag, herr talman, efter detta tillbakablickandegöra en liten framåtblick och en internationell utblick.Europarådet, som ju består av 40 europeiska stater,antog en rapport och en re-kommendation som heter Abuse and Neglect ofChildren. I den behandlas också frågan om barnpor-nografi. Rapportören och sociala utskottet, som hadeansvaret för frågan, lade fram förslag som på en radolika områden kring barnfrågor innebar att man inteskulle göra någon skillnad på innehav av och handelmed barnpornografiska bilder. Man vill alltså införaen lagstiftning ungefär som den som vi nu har att gåtill beslut om här.Jag tycker att det var utomordentligt glädjande att40 länders regeringar skulle rekommenderas att införaden här lagstiftningen. Det fanns ytterligare någraavsnitt. Det som kan vara intressant för denna kam-mare att veta är att det vid omröstningen visade sig attde svenska även i Europarådssamman-hang ville implementera sin ståndpunkt beträffandeinnehavsfrågan och gick emot detta mycket striktaoch bra förslag till rekommendation och i stället villegöra skillnad på privat innehav av bilder och handelmed dem, precis den ståndpunkt som man egentligenförfäktar i . Jag tycker att det kan vara rätt attupplysa kammaren om dessa förhållanden när vi såsmåningom går att fatta beslut i en sak som jag förmin del tycker - bakom den uppfattningen vet jag attdet finns en mycket bred majoritet av svenska folket -är mycket glädjande så till vida att vi äntligen kansätta punkt för denna fråga genom att besluta om attdet blir förbjudet, kriminaliserat, att inneha barnpor-nografiska bilder i Sverige.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan.Anf. 74 BO () replik:Herr talman! har berättat en delom sina erfarenheter från arbetet i Barnpornografiut-redningen. Det är självklart att ären av dem i kammaren som mest har sysslat medfrågan just därför att han arbetat i utredningen. Jagfick dock inte klart för mig om han delar utredningensbedömning om omfattningen av problemet, dvs. attdet nästan enbart rör sig om videogram och att det vardet som låg till grund för att en bred majoritet avutredningen, inklusive två av , stannade på den lösning som före-språkas av Moderata samlingspartiet, mig och någraandra från liberalerna.Jag tror inte att jag har raljerat med det faktum attdet som är huvudförslaget , det som det med storsannolikt kommer att antas, inte varit föremål för envanlig remiss. Jag har mera beskrivit förfarandet. Jaghar ingen inblick i så jagvet inte om hade stora svårigheteratt diskutera denna fråga eller inte. Det jag kan kon-statera i likhet med all allmänhet är att det stora flerta-let från skilda partier inklusive hälften av GöranMagnussons egen partigrupp efter en stor diskussionlandade på en annan lösning, den som inte före-språkas av tror inte heller att jag har raljerat med innehål-let i det vilande grundlagsförslaget utan bara pekat påhur svåra de här frågorna är och hur lätt det är attlanda på en ståndpunkt som sedan vid närmare efter-tanke visar sig inte vara så speciellt klok. Den stånd-punkten hade vi all rätt att upplysa kammaren ochallmänheten om i den mån de inte kände till den.Anf. 75 () replik:Herr talman! Jag vill gärna understryka att det ärsvårt och komplicerat att hantera dessa frågor. Därråder ingen skillnad i uppfattningen. När det gällerhuvudfrågan, kriminalisering av innehavet av barn-pornografiska bilder, har det för mig framstått somnödvändigt att få ett heltäckande beslut. Man kannaturligtvis med hjälp av utredningens redovisning avomfattningen hävda att det räcker medatt täppa till denna lucka genom den s.k. stencilregelnoch räkna med att det inte uppstår några barnporno-grafiska bilder på några andra områden och om detgör det angripa problemet då.Jag har haft den utgångspunkten att det bästa är attfå - det framgick av mitt inlägg - ett definitivt beslutom att det är förbjudet att inneha barnpornografiskabilder. Den ambitionen med det förslag som vinu har möjligheter att ta ställning till här. Jag tror attutredningsmajoriteten, med sin uppfattning om syste-matiken och principerna i yttrandefrihetsgrundlagenoch tryckfrihetslagen, tyckte att det var så här långtman kunde gå. Men vi som ville förbjuda innehavetav barnpornografiska bilder måste ta ytterligare steg.Det resulterade i den reservation som och jag stod för och som ihuvudsak också blev regeringens förslag.Anf. 76 BO () replik:Herr talman! Möjligen är det allra sista värt endiskussion. Flertalet som har studerat den reservationsom och i utredningen har uppfattat denna mera som enhalv utdefiniering än den totala utdefiniering som ägerrum . Men det är kanske en för teknisk fråga attdiskutera här.Det väsentliga var ändå att utredningsmajoriteten,efter det att den hade tagit in all möjliga kunskaperom detta, landade så entydigt på att man skulle skräd-darsy inslagen.Jag skulle gärna vilja höra till frågan om smittorisk, och då menarjag inte för framtiden utan det faktum att man i det härfallet - därför att det dyker upp vedervärdiga saker påvideogram och filmer - ger sig på det tryckta ordet.Det var ju, som säkert minns, pre-cis den debatt som vi förde för sedannär vi skulle ta fram en yttrandefrihetsgrundlag.Skulle man kunna tänka sig det mera praktiska, rimli-ga och heltäckande att ha en grundlag som gäller föralla medier? Eller fanns det någon risk för att problemi ett medium skulle drabba ett annat medium, i det härfallet det mest klassiska av alla: det tryckta ordet?Anf. 77 () replik:Herr talman! Jag skall gärna erkänna att jag tyckermig ha lärt mig mycket om yttrandefrihetsgrund-lag och tryckfrihetsgrundlagsstiftning. Men jag är inteberedd att gå tillbaka och föra samma debatt som manförde . Däremot vill jag återigen sägaatt det heltäckande innehavsförbudet har för mig varitdet väsentliga.Beträffande smittorisken gjorde jag ju en deklara-tion från talarstolen. Jag kan bara upprepa den, menden blir väl inte bättre för det. Utifrån mina utgångs-punkter hade det naturligtvis varit bättre att hitta enlösning inom ramen för grundlagarna. Men detta harinte visat sig vara möjligt, vilket också utskottsmajori-teten och regeringsförslaget visar. Jag ser det som attföreteelsen barnpornografi är unik, och vi kan medbibehållet samvete från tryckfrihets- och yttrandefri-hetssypunkt genomföra den här förändringen, men viskall naturligtvis hålla fast vid deklarationerna omsmittorisken och de sammanhängande problemen.Sedan är de möjligt att vi reservanter med vårkunskap inte lyckades beskriva det hela mera än somen halv utdefiniering, men det som vi avsåg - och vihade kanske kunnat få litet hjälp för att det skulle hablivit bättre - var en utdefiniering ungefär på det sättsom regeringen nu har föreslagit.Anf. 78 () replik:Herr talman! Jag vill börja med att rätta GöranMagnusson, och det gäller någon av de allra förstameningarna som han sade. Det är så att det råderpolitisk enighet när det gäller önskan att kriminaliserainnehavet. Det är bara det att olika grupper har valtolika väg.Sedan vill jag fortsätta historiebeskrivningen. Manhar försökt att dölja sitt tillkortakommande under desista socialdemokratiska åren , dåLaila sade att hon skulle ta krafttag motbarnpornografin. Att det inte blev så berodde på -berättade hon här nu - att hon inte fick några propåerom att hon skulle ta några krafttag. Men en justitie-minister har faktiskt möjlighet att själv sätta i gångmed de förändringar som hon vill genomföra.Sedan skrev den borgerliga regeringen början påde direktiv som senareanvände sig av. Så den utredningen hade kunnatkomma i gång ännu snabbare än vad den gjorde. Menprocessen har behövt . Så jag tycker inteatt det är egendomligt att vi nu har kommit till vägsände.Jag är glad över - och det sade jag också i mittförsta anförande - att vi har fått en fullständig majori-tet i KU. Vi är alla överens om försvarlighetsrekvisi-tet. Socialdemokraterna säger nu att det skall bli enkriminalisering av innehavet. Det innebär - till alllycka - en öppning i denna fullständiga kriminalise-ring så att det skall bli möjligt att bilda opinion motdenna förskräckliga företeelse.Det som skiljer de olika grupperna är att detfinns en grupp som vill att det skall föras in i brotts-balken med det sämre skydd som då föreligger medandet finns en grupp som vill låta det ingå i grundlagen.Men försvarlighetsrekvisitet ser likadant ut, oavsettvilken lag det regleras av.Anf. 79 () replik:Herr talman! Det är kanske bräckligt att stödja sigpå ett statsråd, men jag tycker att en bra insats här . Jag har ingen annanuppfattning än den som deklareradeom omfattningen av den kriminalisering som modera-ter och folkpartister vill göra. Den är begränsad. Deninriktar sig bara på en enda punkt och lämnar öppetpå vissa områden. Då kan man inte säga att det baraär en lagteknisk lösning, utan det är faktiskt en skill-nad i ambition.Rätten att skriva om barnpornografi har aldrigifrågasatts. Den diskuteras ju inte . Hela den härdebatten handlar ju om barnpornografiska bilder. Detär ju en viktig sak när det gäller opinionsbildning.Inger talade om att allt ansvar för att det inteskedde någonting vilar på den regering som hademakten och att det mesta som senare harskett har sin utgångspunkt i arbete iJustitiedepartementet. Jag rodnar ju inte, men IngerRené borde kanske rodna litet grand.Inger sade att hade initiativ-möjligheter när det gällde att lägga fram förslag. MenGun hade väl samma initiativmöjlighet! Honuppmanades ju av denna kammare att lägga framberedningsunderlag så att det kunde fattas beslut, mendet gjorde hon inte. Det som var angeläget 1993-1994 var ju att få i gång grundlagsförändringsproces-sen. Genom bl.a. och moderaternasagerande tar det ju innan man kanfatta dessa beslut, och det är en väsentlig förlust förde barn som utnyttjas för barnpornografi.Anf. 80 () replik:Herr talman! Jag försöker verkligen att inte raljerautan jag berättar hur det var. Det var så att när GunHellsvik tillträdde fyrdubblades straffsatserna för denhär typen av brott. Jag har försökt att få fram om detfinns något annat område där man har gjort så storastraffskärpningar på en enda gång som just i den härfrågan. Men jag har inte kunnat hitta något sådantområde.Detta hände alltså 1993-1994. Den borgerliga re-geringen avgick det året . Barnpornografiut-redningen, som har varit med i, harbehövt för att komma fram till sina för-slag. Jag finner det alldeles omöjligt att man på denkorta tiden hade klarat att lägga fram ett förslag tillgrundlagsändringar. Det förslag som konstitutionsut-skottet lade fram var ofullständigt påmånga punkter. Hade det gått igenom hade det varitnegativt för våra barn.Anf. 81 () replik:Herr talman! Det lönar sig inte att dis-kutera det som har varit. Det är ju framtiden som vi iförsta hand skall intressera oss för. Jag tycker att detfinns anledning att se positivt från densynpunkten att man nu får bättre och effektivare me-del att bekämpa barnpornografin.En initiativrik justitieminister hade ju naturligtviskunnat sätta i gång 1991-1992 och fullfölja ett be-redningsarbete och inte bara påbörja att skriva direk-tiv i ett sent skede av processen. Hade man satt i gång1992-1993 hade det kanske varit fullt möjligt att fåfram ett mycket bättre förslag.Barnpornografiutredningen tog litet tid på sig.Detta är en svår och besvärlig fråga. går detinte att göra någonting förrän det har varit val hösten1998. Det är först då som vi faktiskt kan fatta beslut.Man kan alltid från principiell kriminologisk syn-punkt diskutera värdet av höga straffsatser och bekämpar någonting genom att, som föreslogs,fyrdubbla straffsatser och annat. Men jag får ändåpåpeka att det fanns ett gott stöd för denna straff-skärpning också i socialdemokratiska motioner, så detvar inte någon alldeles egen uppfinning av moderater-na, som för övrigt inte behöver uppfinna straffskärp-ning som princip, för det har de som lösning på deflesta kriminologiska problem.Anf. 82 ():Herr talman! är äntligen frågan om hur vi kanförbättra skyddet för våra barn mot barnpornografivid vägs ände, och det är bra. Men har detvarit en litet sorglig uppvisning, som jag ser det, avhandfallenhet från det parlamentariska systemets sidajust vad gäller skyddet av våra barn.Har man tagit del av vad detta handlar om, alltsåbarnmisshandel i ordets rätta bemärkelse, måste mangivetvis sätta in all kraft på att med alla legala medelförhindra verksamheten och den upprepning avkränkningen av barnet som varje visning av bild inne-bär. Räcker inte lagstiftningen, måste den förändrasoch skärpas.Det är ett övergrepp varje gång de här vidrighe-terna visas. Barnen som utsätts bär fysiska och psy-kiska ärr av övergreppen under resten av livet. Deutnyttjade barnen tvingas leva med vetskapen attderas förödmjukelse och förnedring kan fortsätta attcirkulera och visas . Jag tycker attandre vice talman på ett utmärkt sätt beskrev dennaverksamhet. Jag har en liten randanmärkning i detsammanhanget - jag ser nu att hon inte kan ta replik -om att det är kvinnorna som ställer upp på barnenssida från ett grundlagsperspektiv. Jag vill nog protes-tera och säga att jag också som man faktiskt ställerupp på barnens sida, också från ett grundlagsperspek-tiv.Jag beklagar att vi inte fick ett stopp redan för fyraår sedan. Ansvaret för detta får faktiskt Folkpartietoch bära. Det var kanske inget perfektförslag då, men det var bättre än rådande situation. Nutror jag att vi får ett än bättre skydd. Ändå motsättersig och , vilket jag med vissförvåning noterar.Jag måste fråga: På vems uppdrag sitter vi här iriksdagen? Jag själv, som är från , fick /94 ta del av Norrköpingspolisensarbete med barnpornografihärvan. För att effektivtkunna bekämpa dessa vidrigheter ansåg och anserpolis och åklagare att det är nödvändigt med en för-stärkt lagstiftning. Är det då inte min plikt att ageranär jag får ta del av detta? Lever jag upp till det upp-drag som väljarna har gett mig, om jag inte agerar närvi har en lagstiftning som inte skyddar barn mot så-dant som de som tvingats att se materialet kallar förbarnmisshandel och barntortyr? Då kan man inte barase på och diskutera olika teknikaliteter och annat, utanman måste handla. Det var detta som det handlade omför sedan.Jag vill i debatten också uppmärksamma, vilketäven gjorts tidigare, alla de ideella insatser som hargjorts av organisationer och enskilda för att få osslagstiftare att gå till handling. Det har varit helt nöd-vändigt att ha detta tryck. Jag har ofta blivit kontaktadi denna fråga. Det har då uttryckts en mycket starkfolklig förståelse för att vi skall agera, och man harinte förstått hur frågan kunde sluta som den gjorde sedan.Trots allt som har varit, är det oerhört positivt attvi nu från riksdagsgrupps sidaenhälligt kan yrka bifall till hemställan i konstitu-tionsutskottets betänkande angående barnpornogra-fifrågan. Det känns också väldigt bra att detta betän-kandeförslag i huvudsak följer den reservation somkristdemokraterna hade i utredningen om barnporno-grafi.Fru talman! Vi kristdemokrater har ingen ordina-rie ledamot i , men vi har olikamotioner och förslag som vi delvis kommer att följaupp i de reservationer som finns. Dessa tar vi ställningtill här i kammaren senare.Anf. 83 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja börja med att ställasamma fråga till som jag ställde tillInger och som jag inte fick ett, åtminstoneför mig, begripligt svar på. Menar attkristdemokraterna beklagar att vi inte fick den ofull-ständiga och, som alla nu börjar betrakta den, dåligalag som föreslogs ?Jag en fråga till. Det är ju så att ord hjälper intealltid, men vi har några förslag som skulle kunnahjälpa och skydda de barn som utsätts för barnporno-grafi. Det ena är att polisen och rättsväsendet skall fåtillräckliga resurser. Det andra är det register som vivill ha för att internationellt komma till rätta medproblemet. Det är nämligen väldigt få svenska barnsom är inblandade i den här verksamheten men mångaicke-svenska barn. Vi tycker att det vore ett värde attvärna också dem. Varför ställer inte kristdemokrater-na upp på detta?Anf. 84 () replik:Fru talman! Det senare måste jag säga att jag togdel av med viss förvåning. Vi kristdemokrater harverkligen slagits för att ge polis och rättsväsenderesurser för och förmåga att beivra brott. Det gällerockså dessa brott.Jag har själv varit på plats i och sett hursvensk polis, stationerad där, arbetar med dessa frå-gor. Självklart skall allt sådant arbete ytterligarebackas upp, och det är något som vi konsekvent hardrivit. Så i den frågan tror jag att bet siglitet i tummen.Vad gäller det gamla förslaget hade det varit bätt-re att anta detta än ingenting. Förslaget gav ocksåskjuts i debatten och gjorde att det hände någonting.Jag törs säga att visst var det ofullkomligt. har viett bättre förslag. Men jag går så långt att jag säger attdet hade varit bättre om det tidigare förslaget hadegått igenom. Vi kanske hade kunnat göra ytterligareförändringar i det skedet. Det hade varit bättre än att,som hände, förslaget blockerades. Det dröjde alltså ettantal år till innan vi kunde se någon effekt.Anf. 85 () replik:Fru talman! Jag tog också upp frågan om regist-ren. Jag kanske i det här sammanhanget kan få sägavälkommen som reservant. Jag vill minnas att det ärreservation 5 som tar upp detta med resurser till polisoch rättsväsendet. Det är ingen som har yrkatbifall till denna reservation, men finns ju chansen.Anf. 86 BO () replik:Fru talman! Jag har ibland känten oro över att behovet av att vidta det som synes varakraftfulla åtgärder mer skulle vara symbolhandlingarän reellt innehåll. Det är inget fel med symbolhand-lingar. De är viktiga för oss människor både i detvardagliga livet och i politiken, men de blir farliga omde undanskymmer eller förhindrar det som annarsskulle göras.Jag blev därför litet orolig när jag hörde DanEricsson tala om att vi , i och med detta beslutsom nu skall fattas om lagstiftningen, har nått till vägsände vad gäller skyddet för våra barn. Det lät nämli-gen på som att saken nu är klar, att nuär det onda som vi alla vill bekämpa - barnpornografioch övergrepp mot barn - fixat och när vi går ifråndenna kammare så är det klart. Jag tror inte attdet är uppfattning, men han ger skenav att det är någonting stort och fantastiskt som nusker och som kommer åt det reella problemet. Detsom har oroat många av oss är att detta bara i begrän-sad utsträckning kan leda fram till något konkret.Samma problem fanns med i reso-nemang om det vilande grundlagsförslaget. Han för-säkrar oss att det hade varit bättre om det förslag somingen är för hade genomförts . Påvilket sätt det hade varit bättre för barnen hade kunnatvara av värde för kammaren att få reda på.Anf. 87 () replik:Fru talman! Jag kan ge rätt på enpunkt. Jag tycker inte att det här är det enda sätteteller att vi nu skall sluta att arbeta med den här frågan.Vad jag avsåg var att vi vad gäller lagstiftningsarbetetoch grundlagsfrågan nu faktiskt har kommit till par-lamentet för att vi skall fatta beslut rätt snart. Det hartagit att komma fram till det.Det är självklart att vi sedan också skall jobba vi-dare med alla medel. Det var jag inne på i ett annatreplikskifte. Inte minst måste de polisiära resursernaoch rättsväsendet få goda möjligheter, goda förut-sättningar att verkligen beivra brott mot den här lag-stiftningen.Sedan till det här med vad som hade varit bättre.Det är faktiskt bara att läsa innantill i betänkandet därman beskriver det tidigare lagförslaget. Jag säger detigen: Det var inte perfekt. Men det hade varit bättreatt i det läget få en förändring till stånd än att ingethände. Det var den distinktionen jag diskuterade.Anf. 88 BO () replik:Fru talman! Jo, jag hörde redan i det första inläg-get att sade att han tyckte att det hadevarit bättre. Men min fråga gällde ju på vilket sätt dethade varit bättre. har jag fått en läsanvisning. Jagfår väl nöja mig med den eftersom det tydligen inteinom ramen för replikerna går att utveckla på vilketsätt det hade varit bättre.Att jag reagerade, fru talman, mot uttrycket "vägsände", beror just på att jag tror att det finns människorsom tror att man med symbolhandlingar löser allaproblem. Vi har från liberalernas sida ivåra motioner - en partimotion och de bägge motio-ner som finns i anslutning till dagens ärende - räknatupp en mängd åtgärder som måste vidtas för att vi påett reellt sätt skall kunna komma åt detta onda.Vi har tagit upp åtta-tio punkter som handlar omdetta. Det handlar om polisanmälningar, skolhälso-vården, pedofilkommando vid och ettantal andra punkter. Det är viktigt att komma ihågdetta när någon kablar ut uttrycket att vi nu är vid"vägs ände".Anf. 89 () replik:Fru talman! När säger att vi på ettreellt sätt skall komma åt det här, är det Folkpartietsförslag det gäller. Men har vi inte basen i lagstiftning-en, vilket är vad alla som arbetar med det här harropat efter, så kan bara önska detta. Detär nu vi får ett verksamt redskap som vi kan vidareutifrån. Självklart ställer jag förmodligen upp på BoKönbergs övriga punkter. Men de är rätt verkningslö-sa om vi inte har basen i en lagstiftning som gör detmöjligt att faktiskt nu få bort den här barnpornografin.Det är vad det handlar om, Bo Könberg.Anf. 90 ():Fru talman! "Jag glömmer dem aldrig. Ögonensom tittade på mig med skräckblandad uppgivenhet.De tillhör ett litet barn, en flicka som just utsatts försexuella övergrepp på film. Jag bär dem med mig föralltid. Jag bär dem i mitt hjärta där de gör mig plåg-samt medveten om att jag deltagit i ett sexuellt över-grepp, eftersom jag sett barnpornografi. Jag bär dem imitt hjärna där de talar uppfordrande till mig att dettamåste få ett slut. Innehav av barnpornografi måstekriminaliseras. "Så inledde jag mitt anförande här i kammaren den9 juni . Och en sådan här dag står detklart att det nog var bra att jag bar flickans ögon ochuttryck med mig. är vi äntligen där. Flickan,som inte var av svenskt ursprung, kan nu veta att vi iSverige går mot att lagstifta mot att någon över huvudtaget innehar en film där övergreppen mot hennebeskrivs. Det tycker jag känns som ett stort framstegför barnens rättsskydd i det här landet.Jag vill naturligtvis, även om hon inte längre finnshär i kammaren, rikta ett speciellt tack till justitiemi-nistern för det mycket enträgna arbete som hon harbedrivit i den här riktningen.Det finns skäl att också notera att flickan som jagnämnde har ett skydd vare sig den film somövergreppen beskrivs i har en ansvarig utgivare ellerinte och vare sig övergreppen beskrivs i en tidningeller på Internet. Det är en mycket viktig deklarationsom riksdag gör ; att all barnpornografi,allt innehav av barnpornografi skall kriminaliseras.Den vanligaste fråga som jag har mött under dehär fyra åren och av arbete motbarnpornografi har varit: Varför är det så svårt attförbjuda det där? Det är en fråga som man fått ägnamycken tid åt. Det har vi nog alla fått göra oavsettpartifärg och oavsett inriktning i önskan om föränd-ring.