prot · GL09109 · 1998-05-15 00:00:00 — Vi vet inte hur det kommer att se ut dendag då vi får böcker som är digitala eller virtuella -alla nya, konstiga termer. Vi vet inte hur boken dåkommer att se ut. Och vi vet framför allt inte hur vikommer att använda den.Jag tror inte att vi som är vana vid att läsa en bokpå papper med pärmar och, för det mesta, en inne-hållsförteckning, kommer att vänja oss av vid att läsaböcker på det sättet. Därför tror jag att det är viktigtatt vi även fortsättningsvis arbetar mycket med läs-främjande åtgärder. Konsten att läsa är ju lika viktigoavsett vilket medium vi använder vid läsningen.Därför är det viktigt att de här åtgärderna vidtas. Detfinns många barn och ungdomar som har enväldigt låg läsförmåga och en ännu lägre läsförståelse.Därför är de här åtgärderna väldigt viktiga. Det ärviktigt att vi fortsätter med det här.Jag känner också väldigt varmt rent personligt -nästan fysiskt - för just boken. Den är så härlig att tapå. Att lukta på en ny bok är något av det allra bästaman kan göra. Därför tycker jag också att det är vik-tigt att stödet till bokhandeln, som finns med i det härförslaget, kommer att utvecklas.Jag hoppas också att de kriterier som kommer attfastställas kommer att ta stor hänsyn till de regional-politiska faktorerna. För det är viktigt att man även iVetlanda och och andra litet mindre orter harmöjlighet att köpa böcker. Det är viktigt med möjlig-heten att gå och titta på böcker, att bläddra litet grandi böckerna, och inte bara titta i en bokkatalog ochfundera över vad som kanske är bra och dåligt. Det äralltid så krångligt när man köper någonting som mansedan vill skicka tillbaka. Det får man kanske göra omman hamnar i den situationen att bokklubbarna blirden enda distributionskanal som står till buds i gles-bygdsområden.Statistik är viktigt. Inför kommande beslut är detväldigt bra om vi får en bättre statistik på hur boklä-sandet utvecklas, hur bokdistributionen fungerar ochinte minst hur momsen påverkar bokläsandet - ocksåhur mycket pengar momsen inbringar till statskassan.Därför välkomnar vi från den utredningsom man diskuterar och att vi då skall få en förbättradstatistik.Med det här vill jag yrka bifall till hemställan ibetänkandet i dess helhet.Anf. 67 Kulturminister ():Fru talman! Jag skulle bara helt kort vilja avrundaden här diskussionen och kanske svara på några av defrågor som har kommit upp på slutet.Först gäller det och Carl-JohanWilsons diskussion. Det är klart att man skulle önskamer av kulturkonservatism från de moderata ledamö-terna i kulturutskottet - inte bara i utskottet utan ock-så när det kommer till att fatta beslut. Kulturradikalerkan ni ju inte bli. Men ni kan vara kulturkonservativai stället för marknadsradikaler och nyliberaler.När det gäller det som tog upp isak, nämligen det här med böcker som färskvara,finns det naturligtvis en tanke också i det här distri-butionssystemet. Vi kanske - det får utvärderingenvisa - kan bidra till att öka livslängden hos boken.Det är inte bra att böcker är färskvaror på det sätt somde är . Det är inte bra för läsarna. Det är inte braför biblioteken. Det är inte bra för bokhandeln. Det ärfaktiskt inte heller bra för förlagen. Så om vi medhjälp av distributionsstödet kan ge böckerna en längrelivslängd, är det alldeles utmärkt.Till vill jag säga att det ju ocksåfinns en tanke med att stödja bokhandeln på ett tydli-gare sätt än vad föreslog genom attlåta den få del av de litteraturstödda titlarna precis påsamma sätt som biblioteken. Då är det också ett för-sök att bevara den bokhandelsstruktur som fortfarandefinns kvar, och helst få den att växa. Vi vill naturligt-vis också se till att inte boken blir en andrahandsfrågaoch att andra delar av vad en bokhandel sysslar medfår ta upp merparten av verksamheten.Pengarna i den proposition som ni har behandlatär reformmedel. Det är 30 nya miljoner som läggstill de permanenta reformmedel på 25 miljoner somdet fattades beslut om vid behandlingen av den kul-turpolitiska propositionen tillsammans med en en-gångssatsning på 5 miljoner. Det är alltså reformme-del, och det kräver inga omfördelningar, förutsatt atten socialdemokratisk regering får bestämma över denbudgetproposition som läggs fram . Men detvar viktigt för oss att fattarbeslut om detta, just därför att vi vill fortsätta atthävda läsandet och litteraturen. Med den uppslutningsom kulturutskottet har gett oss kan man vara ganskaoptimistisk på den punkten.Jag vill återigen säga att bokmomsen är viktig. Jaghar markerat min egen syn, även om jag tror att deallmänna ekonomiska förhållandena är sådana att manfår se detta på litet sikt. Men bokmomsen är ingettrollspö. Flera av de länder som räknarupp och som har låg bokmoms eller ingen bokmomshar samma problem, nämligen att läsandet minskar.Det finns en social skiktning också där. Att användasig av bara en generell politik och inte som vi i Sveri-ge av en ganska kraftfull selektiv litteraturpolitik ärfaktiskt något som man inte bör utrangera. Man skallinte framhäva enbart en generell politik och glömmabort det positiva med de selektiva inslagen.När det gäller förlagskoncentration och liknande,som också tog upp, är både utgivnings-stödet och distributionsstödet är bra för de små förla-gen också. Det räcker inte. Det ser inte bra ut på denmarknaden. Av bl.a. det skälet kan man ha en delfunderingar kring just vad en sänkning av bokmomsenskulle innebära för dessa få jätteförlagen. Blir detdessa förlag som kammar hem alla vinsterna? Förlorarläsarna och skattebetalarna på det? Det finns en riskför det. Så är det alltid när man sänker en moms.Till vill jag gärna säga att re-geringens förslag alltid blir bättre när be-handlar dem. De tillkännagivanden som har kommitbåde när det gäller arbetsplatsbiblioteken och när detgäller kassettversioner av kulturtidskrifter har vi tack-samt tagit emot från utskottet.Därmed vill jag tacka för debatten i dag.Anf. 68 ():Fru talman! Efter dessa relativt milda tongångarnafrån kulturministern är det litet svårt att replikera mednågon elakare ton.För omkring blev jag uppringd avkulturministerns företrädare somville att jag skulle ta plats i ,eftersom det där behövdes en kulturkonservativ per-son. Det är nog på det sättet som jag brukar betraktasav de flesta. Marknadsradikal och nyliberal är för miginte några positiva begrepp.Det är riktigt, vilket jag sade i mitt inledningsanfö-rande, att oavsett vad vi tycker om boken somfärskvara så har den blivit det. Det är därför som vifrån moderat håll, som egentligen inte gillar det, ivåra kulturpolitiska kommittémotioner och även ipartimotionerna har velat ta fram ett lagerstöd förklassiker, eftersom det är oerhört väsentligt. Man kani dag inte gå in i en bokhandel och köpa en bok avt.ex. Ofta finns de inte. Detskall inte vara på det sättet. Det är en av de saker somvi säkert får fortsätta att kämpa för.Jag tror säkert att vi kan finna en hel del bra ge-mensamma förslag just genom att alla vi som sysslarmed kulturpolitik kanske är mer intresserade av kultu-ren som sådan än den kulturpolitik som ligger bakom.Anf. 69 ():Fru talman! Jag och är företrädare förbåde selektiva stöd och generella stöd. Jag skall förstsäga något om de generella åtgärderna.I fattade man beslutom att helt slopa bokmomsen. Resultatet blev attförsäljningen av böcker sköt i höjden. Det är väl där-för värt att litet grand titta på deras konstruktion ochockså undersöka hur mycket bokmomsen egent-ligen drar in. Det förekommer nämligen olika siffror.Jag tror att det blir lättare att diskutera och argumen-tera om man också vet hur mycket böckerna drar intill statskassan.Jag skall därefter säga något om de selektiva stö-den. Visst är det bra med hjälp till bokhandeln ,och vi biträder detta förslag. Men nedläggningen avde små bokhandlarna går mycket raskt över hela lan-det. Det är ju ett kulturförfall. De som finns kvar äridealisterna.Jag skulle önska att kulturministern följde medmig till en sådan idealist på som har enliten bokhandel som står för hela den kulturella kraf-ten på , inklämd mellan Systembolagetoch banken. Följ med och hälsa på Bokmalin vidGullmarsplan. Hon kan inte vara med på bokrean.Hon klarar inte av att administrera den. Men hon harett brett utbud. Hennes råd är att billigare böcker kanhjälpa till att ge människor råd att köpa böcker.Anf. 70 Kulturminister ():Fru talman! Jag vill till säga att jagtycker att det är viktigt att vi har en bra bokhandels-struktur. Det räcker inte med bara biblioteken. Menden bild som ger av de små bokhandlar-na är inte riktigt korrekt. Visst finns det många småförlag och små bokhandlar som har problem och somförsvinner, men det tillkommer nya. Situationen ärdärför inte så dyster. Jag tror att vår fokusering påläsandet och litteraturen, som vi nu gemensamt harställt oss bakom, kommer att göra att de kommer attfå en något starkare position. Jag tycker att det ärviktigt att framhålla.Självfallet måste vi veta exakt hur mycket pengarsom kommer in till statskassan från bokmomsen. Viblev litet förvånade när kom fram helt annan siffra än den som branschen har redovi-sat. Av det skälet lägger vi nu på ett upp-drag att fortlöpande följa utvecklingen på bokmark-naden och ta reda på hur mycket momsen de factoger. Om vi inte har klara fakta kommer vi inte attkunna gå vidare och reformera den här delen av lä-sandet och litteraturen.Anf. 71 ():Fru talman! Jag håller med. Förlag läggs ned, ochförlag tillkommer. Och många små bokförlag till-kommer, vilket är mycket glädjande. Men de småbokhandlarna läggs ned. De som finns kvar står för enväldigt kraftfull kulturkraft. Det är idealister. De stårför så mycket mer. Därför behöver vi också värna denlilla bokhandeln med någon form av stimulans, någotselektivt stöd, så att vi hjälper dem i deras försök attsamarbeta med bibliotek och skolor. Man behöver gedem incitament, trots att det ändå är kommunerna sombestämmer. T.ex. skolorna bestämmer själva var deskall köpa in sina böcker. Men vi skulle kunna funde-ra över om det inte är något annat selektivt som viskulle kunna göra för att hjälpa till och rädda kvar denlilla bokhandeln.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 5 §. )5 § Vissa utrikeshandelsfrågorFöredrogsNäringsutskottets betänkande 1997/98:NU13Vissa utrikeshandelsfrågorAnf. 72 ():Fru talman! I dagens betänkande behandlas en radolika utrikeshandelsfrågor. Det råder stor enighet isvensk politik om vikten för att värna frihan-deln. har en lång tradition som frihandelsföre-språkare. Det är inte så konstigt. Vi lever i en liten,öppen och exportberoende ekonomi. Motsvarande40 % av BNP exporteras . Världshandeln harutvecklats mycket snabbt . Denhar växt snabbare än ekonomin som helhet. Fri handelleder till ökad tillväxt, ökad konkurrens och ger väl-stånd till alla parter. Vi har därmed ett partigemen-samt intresse av att arbeta för frihandeln i olika inter-nationella forum.Vi måste använda vårt inflytande, inte minst i EU,till att värna en liberaliserad syn på handel. Det finnsdock en påtaglig risk för att de socialklausuler ochmiljöklausuler som har vunnitinsteg i debatten blir en förtäckt form av protektio-nism. måste motverka varje försök att införanya villkor för handel som skulle drabba u-ländernaoch hindra dem i deras utveckling mot en bättre eko-nomisk situation och ett förbättrat välstånd.Det är ingen slump att de som av ideologiska skälär motståndare till en växande världshandel ofta ocksåär starka förespråkare för olika typer av restriktivtverkande klausuler. Det är heller ingen slump att desom fruktar att inte skall klara den internatio-nella konkurrensen, med mindre än att dagens struktu-rer i moderniseras, ofta talar om skydd motutländsk konkurrens.Inte sällan finns det en underton av att alla de län-der som inte har samma typ av sociala regleringarsom på något sätt skulle agera oetiskt ellert.o.m. snedvrida konkurrensen på ett otillbörligt sätt.Det är därför heller ingen slump att många ärmotståndare till de här klausulerna. Man fruktar attdörren till den europeiska marknaden skall stängas itakt med klausulernas införande.Dagens fattiga länder har rätt att handla sig rika,precis som en gång gjorde. Handel är denenda väg till rikedom som egentligen står dem tillbuds. Frihandel är ett viktigt medel för att stärka ettlands ekonomiska, demokratiska och sociala utveck-ling. De minst utvecklade länderna i världen är bero-ende av att kunna handla med de varor som de fak-tiskt är bäst på att producera.Det var viktigt för ekonomiska utveck-ling, när vi befann oss i industrialismens vagga, attvåra varor kunde exporteras. Lika viktigt är det för att handeln med deras varor inte utsätts förolika typer av hinder. Om hade drabbats avden typ av klausuler som förespråkas på vissa håll , skulle vi ha mött hinder att handla oss till väl-stånd.Förhållandena vad gäller sociala villkor och mil-jömässig hänsyn är i hög grad en ekonomisk mog-nadsfråga. Förbättrat välstånd, genom bl.a. handel, ären förutsättning för reformer på de sociala och miljö-mässiga områdena.Slutsatsen blir således att den som vill snabba påsociala reformer och utvecklingen av sunda miljö-mässiga hänsyn bör arbeta för att öppna handeln istället för att reglera handeln och försvåra för denna.Fru talman! Frihandel är inget bistånd men väl enviktig förutsättning för välstånd. Med detta yrkar jagbifall till reservation 1 i betänkandet.Jag går över till Östersjöhandelsfrågorna, somvi behandlar i reservation 6. Majoriteten anser attregeringens åtgärder på området är kraftfulla ochmålmedvetna. Jag tycker att det finns goda grunder attifrågasätta detta.Förslaget om den s.k. Östersjömiljarden, någotsom regeringen nu vill förlänga, kom i sysselsätt-ningspropositionen 1996. Insatserna skulle kopplastill det svenska näringslivet. Ett syfte var att skapajobb i Sverige.I finansutskottets betänkande 1995/96:Fi15 åter-ges propositionen: "Avsikten är att rådets" - - arbete skall koncentreras till följande femområden: svensk exportindustri, bl.a. avseende livs-medel; energisystem; ömsesidigt kunskapsutbyte;stärkt infrastruktur; samarbete för att skydda miljönrunt . "Östersjömiljarden skulle alltså användas till pro-jekt i enlighet med detta, sade man. Syftet med mil-jarden var alltså att främja ekonomisk utveckling ochtillväxt i men också - märk väl! -att främja sysselsättningen i Sverige.Från moderat sida avvisar vi Östersjömiljardendels därför att konstruktionen - att den skulle hanterasi Statsrådsberedningen vid sidan av övriga programför - inte var acceptabel, dels därför attstatliga subventioner som utgår för att öka den svens-ka sysselsättningen knappast kan vara att anses somett stöd till , dels därför att vi i ordi-narie budget har anvisat en högreanslagsnivå än vad regeringen hade för stödet tillnärområdet, dels därför att propositionen var oaccep-tabelt oklar i beskrivningen av Östersjömiljardensinnehåll och dels därför att inriktningen, att stödjasvensk export av t.ex. livsmedel till , inte varacceptabel.Trots att näringsutskottets kansli vid behandlingenflera gånger kontaktade departementet gick det inteatt utröna vilken typ av stöd till svensk livsmedelsex-port som det kunde vara fråga om. Enligt sena, munt-liga, uppgifter till utskottet avsåg skrivningen"kunskapsöverföring i allmän bemärkelse inom helalivsmedelskedjan. Det gäller t.ex. regler för djurhåll-ning, hygienfrågor och distributionskedjan. I det fallatt det skall kunna bli fråga om stöd till export avprodukter skall det, enligt uppgift, avse högt förädladelivsmedel." Detta skrev utskottet. Det har knappastblivit på det sättet. En rad större infrastrukturellaprojekt som tar en stor del av miljarden i anspråkförekommer på projektlistan.Östersjömiljarden hanterades fram till oktober1997 i Statsrådsberedningen och överfördes då tillNärings- och . Regeringen fattarbeslut om varje enskilt projekt. En tanke med detta -trodde vi och det har vi fått bekräftat, som det känns -var att statsministern skulle kunna ha pengar till för-fogande för utrikespolitiska utspel utan att behöva gåvia riksdagen.Att stödja projekt i andra länder för att öka det eg-na landets sysselsättning leder fel. Den moderatalinjen, att anvisa ett högre ordinarie anslag för Öster-sjösamarbetet, skulle ha varit en betydligt bättre åt-gärd för att stödja utvecklingen av . Så ärdet även denna gång.Stödet till bör inriktas påuppbyggnad av rättsstatens och marknadsekonominsinstitutioner, på miljöförbättringar och på kun-skapsöverföring. Man kan ifrågasätta om en del av denuvarande Östersjömiljardprojekten verkligen alls börkomma i fråga för skattefinansiering. Större in-frastrukturella projekt bör finansieras via den interna-tionella kapitalmarknaden. kan bara på mar-ginalen bidra till den typen av projekt. Likväl blirsådana satsningar betungande.Östersjömiljarden kom alltså att hanteras först avStatsrådsberedningen och överfördes senare till Nä-rings- och . Rimligen bordedock hela stödet till hanterasav UD. Vi förordar därför att förslaget om den nyaÖstersjömiljarden avvisas och att 200 miljoner kronori stället flyttas från utgiftsområde 24 till utgiftsområde7.Regeringen vill att Östersjömiljarden fortsatt skallligga under . Kanske är detta ettsvar på kritiken mot att Östersjömiljarden tidigare inteingått i det ordinarie budgetarbetet. Regeringen upp-repar alltså inte exakt samma misstag som när detgällde den förra miljarden; i stället gör man nya. För-slaget om den nya miljarden bör av den anledningenavvisas.Anf. 73 ():Herr talman! För liberalerna är själv-klart ordet frihandel ett honnörsord. För vårt parti ärockså ordet jämställdhet ett honnörsord. Därför är detett sant nöje att få tala om ämnet frihan-del och jämställdhet.Frihandel och exportledd tillväxt i harvarit en av de i särklass viktigaste faktorerna för kvin-nans frigörelse och för ökad jämställdhet. I de nyaindustrierna, inriktade på export i och , arbetar ofta kvinnor. De arbetar hårt i mångatimmar och ofta under villkor som för oss i i-ländernaär helt oacceptabla. Buller, damm, hetta och långaresvägar till och från arbetet tillhör det vanliga. Dehär kvinnorna är ofta unga och ogifta. Icke destomindre innebär de här nya arbetstillfällena för kvinnori ett enormt genombrott och förändrardessa länder i grunden.Först och främst får kvinnorna en egen inkomst -en finansiell självständighet. Detta är grunden förfrigörelsen. Det ger kvinnor i dessa exportinriktadeländer en ökad självständighet i allmänhet och gente-mot familjen och de traditionella värderingarna isynnerhet - en självständighet för kvinnan som tidiga-re sällan eller aldrig funnits i många av dessa samhäl-len.Alternativet är att arbeta lika hårt som man gör in-om exportindustrin med kroppsarbete i jordbruket -ute på fälten med boskapsskötsel. gifter sigde här kvinnorna ofta och föder en stor bar-naskara. Ofta är man avskärmad från impulser utifrån,nekad all formell utbildning. Ett annat alternativ kannaturligtvis vara arbetslöshet i storstadsslummen.Det egna arbetet och de inkomster som arbetet inomexportnäringen innebär ger kvinnorna också en störresjälvständighet i valet av make. Erfarenhetsmässigtgifter sig kvinnorna senare, inte vid 16 eller , utan kanske . Detta har enenorm betydelse för antalet barn som kvinnorna idessa länder föder - eller, skall man kanske snararesäga, tvingas föda. De blir naturligtvis mycket färre jusenare kvinnorna gifter sig.Detta återspeglas också i den utplaning av be-folkningstillväxten som vi kan se i dessa länder medexportledd tillväxt och stigande inkomster. Möjlighe-terna till en formell utbildning ökar med inkomst ochkrav på de här länderna från omvärlden. Unga kvin-nor i den moderna sektorn exponeras för modernavärderingar och kan också börja göra jämförelsermellan sin egen situation och läget i andra länder. utrikeshandel innebär med nödvändighet ett in-flöde av ny information till de här länderna, idéer ochimpulser från omvärlden.Det är bl.a. av detta skäl som f.d. , dagensBurma och mängder av andra diktaturer under årenslopp har sökt strypa utrikeshandeln och införa själv-hushållning. Utrikeshandeln innebär också en importav ny teknik och av nyheter och krav på att hängamed i förändringar i omvärlden. Det är väldigt viktigtatt notera att utrikeshandeln innebär att förändringövergår till att bli något naturligt, normalt och kansket.o.m. eftersträvansvärt i dessa samhällen. Det är enoerhörd omkastning i synsättet i länder där oförän-derlighet och auktoritärt styre har varit norm i kansketusentals eller hundratals år.Protektionism innebär alltså ofta stagnation,självtillräcklighet, brödraskap, skråväsende, under-tryckande av konkurrens och av nya impulser ochtekniker.Frågan är om det i några andra av världens ländersatsas så mycket på utbildning som man satsar ide här länderna, framför allt i de somär inriktade på ekonomiskt samarbete och handel medresten av världen. Denna utbildningsrevolution i fram-för allt de gynnar även kvinnorna.Modern utbildning i att läsa, skriva och räkna vartidigare begränsad till flickor i en liten upplyst över-klass, t.ex. i , för att nu nämna bara ett enda land.Självklart är det också så att demokratin främjasjust genom den möjlighet att göra jämförelser sommera information och kunskap om omvärlden ger.Frihandel leder inte till demokrati men underlättarframväxten av demokrati.En grundläggande förutsättning för den positivautveckling som jag har pekat på är alltså frihandel ochexportledd tillväxt. Alternativet, nationell instängdhet,självhushållning och traditionella värderingar, miss-gynnar kvinnorna. Frihandel är alltså inte bara enfråga om priser, inkomster och transporter. Den kny-ter ihop länder. Frihandel är en bärare av modernitet,egna inkomster för människor i en modern sektor,frigörelse och nya möjligheter utanför hemmet. Dettamer än något annat gynnar kvinnorna i u-länder.Därmed har jag, herr talman, även något bemöttde propåer om socialklausul som har förekommit.Låt mig också som hastigast ta upp ett annat libe-ralt favoritområde, nämligen handel och miljö. Fri-handel och en bättre miljöpolitik bör gå hand i hand.En bättre miljö åstadkommer man inte primärt genomhandelspolitik utan genom en icke diskriminerandemiljöpolitik, dvs. en miljöpolitik som inte diskrimi-nerar mellan utlänningar som smutsar ned och in-hemska nedsmutsare.Leder då frihandel även till en bättre miljö? I vissafall gör den otvivelaktigt det. Frihandel leder t.ex. tillatt en mängd ineffektiva och smutsiga anläggningar if.d. konkurreras ut och stängs. Det gällerförhoppningsvis också ett antal farliga anläggningar,och jag tänker då naturligtvis i första hand på kärn-kraftverken i . Nettot av den ökade frihan-deln i har inneburit en revolution i miljö-förbättringar i genom nedläggning ochomstrukturering.Europa har en protektionistisk jordbrukspolitiksom är en del av den europeiska unionen. Den ledertill miljöförstöring, övergödning och ett alltför inten-sivt jordbruk, med bl.a. bekämpningsmedel, jämförtmed om man hade haft frihandel med jordbrukspro-dukter och gett möjligheter till import från ,, och även USA.Man kan fråga sig om det inte är bättre att impor-tera stekar från än att behöva se misshand-lade kor från transporteras över Engelskakanalen. Frihandel hade varit bättre för korna, förEuropa och för de europeiska konsumenterna.Det finns en risk att man börjar handla med dåligmiljö på det sättet att man flyttar miljöfarliga anlägg-ningar till länder som inte har så många utkomstmöj-ligheter. Vi kan se några exempel på detta i ,som har tagit emot miljöförstörande verksamhet somtidigare bedrevs i . Därmed kan man alltså sägaatt miljöpolitiken i ett land, i detta fall , påverkarett annat land, nämligen . Men det är återigeninte och handelspolitik som skalländras utan miljöpolitiken i . Det är alltsåmiljöpolitiken som är instrumentet för att åstadkommaen bättre miljö.Man kan ändå peka på att öppenheten i ett landhar en viss roll, i den meningen att de nya miljövänli-ga teknikerna - om man så vill uttrycka det de grönateknikerna - oftast utvecklas i ellerde rika länderna.