prot · GL09102 · 1998-05-06 00:00:00 — Därmed finns det möjlighet för kvinnor som villkomma nära hemorten att också ta del av program-verksamhet och vara placerade på ett önskvärt sätt.När det gäller vaktbolagen är det tänkt att de skallanvändas i väldigt speciella fall. Det har också varit iväldigt speciella fall som de har använts tidigare. Dethar t.ex. varit när man inom sjukvården har behövt endygnsbevakning. Man kan då tänka sig att bevakning-en i ett sådant fall görs av någon som inte är anställdav kriminalvården. Likaså om man t.ex. skall ha be-vakning av någon som har svalt narkotika kan dettaske inom anstalter och häkten. Men det skall vara isådana fall när det inte krävs någon behandlingskon-takt eller pågår ordinarie verksamhet.Anf. 119 () replik:Herr talman! Vi från anser nog attäven den här typen av icke direkta behandlingsinsat-ser, utan när det gäller bevakning av någon som harsvalt narkotika, någon som är tvungen att ligga påsjukhus m.m., är och bör ses som en ordinarie verk-samhet vid en kriminalvårdsanstalt. Det är inga spe-cifika situationer. Det är just möjligheten för de priva-ta vaktbolagen som vi vänder oss emot, men där harvi uppenbarligen skilda åsikter.Herr talman! När det gäller frågan om kvinnor ianstalt är skrivningen i regeringens förslag att enkvinna normalt skall placeras i en anstalt som är av-sedd för enbart kvinnor och att en kvinna inte utaneget medgivande får placeras i en annan anstalt. Detinnebär inte nödvändigtvis att allt kommer att brytasupp. Vi vet att kvinnor som lever i den kriminellavärlden under det här förtrycket harväldigt svårt att bryta sig loss.När diskussionen har gällt att renodla till kvinno-anstalter har vi fått protester från kvinnor som finnspå blandade anstalter som säger att de gärna vill varakvar i den miljön. Vi i anser att maninte bör ställa upp på det.Med vårt förslag, att undantag kan medges omkvinnan själv begär det och det finns starka skäl fören annan placering, ser man till att ge de här kvinnor-na skydd och möjlighet, även om de själva inte klararav att bryta upp från dessa mönster utan kanske gersitt medgivande till att placeras i en blandad anstalt.Det är viktigt att vi ser hur strukturerna är i den härvärlden och hur situationen är för dessa kvinnor somlever i den kriminella världen. Om vi kan bidra till attstärka möjligheterna att förändra det här tycker jag attvi skall ta det ansvaret. Våra formuleringar öppnarändå för möjligheten att ta hänsyn till barn eller omdet skulle finnas speciella behandlingsprogram.Anf. 120 () replik:Herr talman! Det finns inte så många kvinnor attdet finns underlag för att bygga upp anstalter ochavdelningar runt om i . Vi har tre anstalter -Hinseberg, Färingsö och Ljustadalen - som är avde-lade enbart för kvinnor. Sedan finns det anstalter därman har avdelningar som är helt för kvinnor - Lin-dome och Ystad.Nu anser man att det är viktigt att man också påandra platser skall kunna ha mindre avdelningar ochutslussningsavdelningar, där kvinnor kan få vara entid innan de lämnar anstalten.Genom att kvinnor får en ovillkorlig rätt att vistaspå avdelningar fria från män tror vi att utvecklingenmot fler platser av detta slag stärks.Anf. 121 vice talman () replik:Herr talman! Jag vill till säga attden proposition som är framlagd är en positiv pro-position. Det tycker vi i också. Den förflera frågor vidare.Jag kan koppla det t.ex. till möjligheterna tillkontakt med barn. Man ger nu möjlighet till en indi-viduell bedömning på ett helt annat sätt än tidigare.Man ställer verkligen det kravet. Då kan man ocksågöra den bedömningen utifrån kopplingen till barnsom den intagna har. Det har hänt att man har placeratintagna så långt ifrån barn som är så pass stora att dehar haft behov av kontakt att kontakten har varitomöjlig att upprätthålla. Här har man möjligheter attförbättra detta.Vi bryter faktiskt mot när viinte ger barnen dessa möjligheter i de fall det är tillbarnens bästa. säger att barnet harrätt till båda sina föräldrar. Om det blir ett avbrott ifamiljeförhållandet har barnet rätt att upprätthålla enpersonlig kontakt med den förälder som inte finns därbarnet bor. Vi bryter mot om viinte i varje fall prövar möjligheterna.Jag tror också att vi minskar möjligheten till re-habilitering. Varje intagen behöver ett socialt nätverknågon annanstans än i fängelset för att kunna kommatillbaka till samhället. En kontakt med ett barn kanockså göra att den intagna är mer villig att ställa upppå rehabiliteringsprogram när det gäller att vänja sigav med narkotikaberoende, t.ex. Barnens inverkantror jag har mycket större betydelse än man har beak-tat tidigare. Det är därför jag är så ivrig när det gälleratt lyfta fram denna fråga. Det har ekonomiska kon-sekvenser, förutom sociala.Anf. 122 () replik:Herr talman! Jag tror att vi är helt överens om attvi måste tillgodose barnens bästa och att vi måstearbeta med dessa problem.Det finns motstridiga intressen. Inlåsningen ochslutenheten i kriminalvården motverkar naturligtviskontakterna med barn och med familj. har man påvissa håll försökt att underlätta besök av barn ochfamilj genom att man inrättar besökslägenheter. Dekan naturligtvis användas för vissa av de intagna.En annan åtgärd har vidtagits för dem som ärlångtidsdömda. De har ett behov av att träffa familjen.Då placerar man dessa på , som är en platsför semestervistelse för långtidsdömda intagna medfamilj. De får möjlighet att träffas och umgås underlättare former utanför anstaltsmiljön.Det går bra för vissa långtidsdömda. Det är klartatt det finns svårigheter för en mindre grupp när detgäller att tillgodose barnens behov av att träffa sinaföräldrar. Men problemen är uppmärksammade. Vimåste arbeta vidare på den inslagna vägen.Anf. 123 vice talman () replik:Herr talman! Jag uppfattar att vi har samma mål -att försöka åstadkomma denna förändring. Det harförts en diskussion om metodutveckling förut. Jag troratt det handlar om det här också. Det gäller att utveck-la ett synsätt och metoder, eftersom vi inte har jobbatså väldigt mycket med just frågan om barns relationertill föräldrar som sitter i fängelse.AnnBritt Grünewald har berättat att de som sitterpå , t.ex. - det är män - har en sak gemen-samt. De har flera saker gemensamt, men bl.a. en sak.Det är att de har saknat en pappa under sin uppväxt -en förebild.Om man avbryter ett barns relation till sin pappa,som man ju har gjort tidigare, kommer även dettabarn att sakna en manlig förebild. Familjen blir oftaisolerad. Mamman blir ofta isolerad från övriga sam-hället tillsammans med barnen.Jag tror att debatten för detta synsätt och dettaperspektiv vidare . Man upptäcker mer ochmer att det också finns möjligheter. Jag tror att debat-ten inom fängelserna, bland internerna, också kangöra att det utvecklas en känsla av att det finns möj-ligheter att hålla kvar relationer och komma ut ochfaktiskt ha en familj. Avbrottet är inte fullständigt.Det tror jag också möjliggör rehabilitering och att deintagna kan komma tillbaka på ett helt annat sätt.Jag ser fram emot den utredning som skall kommaden . Förhoppningsvis kommer det enproposition på denna.Anf. 124 () replik:Herr talman! Jag vill som replik framhålla att vimoderater anser att kraven på underrättelseskyldighe-ten från fängelsernas sida gentemot målsägande intefår blir mindre. När en person som sitter inne förstraffverkställighet skall släppas fri, mer eller mindrepå permission, skall de människor i omgivningen somär utsatta för vederbörandes hot också få underrättelseom det.Vi motsätter oss inte bara av principiella skäl utanockså med tanke på människorna att man skall göranågon gradering av skyddsbehovet för olika personer.Det är detsamma som en gradering av de människorsom känner rädsla för den som utgjort ett hot och somfortsatt utgör hot när vederbörande kommer ut i detfria.Birthe Sörestedt sade att det är en myt att man ris-kerar att bli narkoman därest man sitter på fängelse.Det är i vilket fall innebörden av det socialdemokra-tiska försvaret för den uppluckring som är på gång.Hälften har missbruksproblem, säger föreligger ju ett faktum som skriften på väggen.Luckra inte upp möjligheterna att få veta vilka det ärsom har problem med narkotikan.Anf. 125 () replik:Herr talman! När det först gäller underrättelse-skyldigheten vill jag säga att det var behövligt med ennyansering för att få det att fungera. Det skall intevara så att en målsägare som är i behov av att bliunderrättad inte skall få underrättelsen. Det är baranär det inte alls behövs som man skall underlåta attunderrätta målsägande.Jag måste fråga : Vad har GötheKnutson för belägg för att påstå att den som aldrigmissbrukat blir missbrukare därför att man kommer inpå en anstalt? Jag ställer den frågan därför att enmajoritet av anstalterna faktiskt inte har några pro-blem med droger eller mycket få. Man har kunnat,allra helst när det har varit ganska gott om plat-ser inom anstaltsvården, differentiera de intagna. Jagvill påstå att det är en myt att man blir missbrukaredärför att man blir intagen på en kriminalvårdsanstalt.Sedan får jag väl poängtera att jag ser att GötheKnutson och menar att man genom merstraff, mer kontroll och mer visitation kommer tillrätta med problemen. Jag tror att insatser av helt annatslag i många fall kan leda till att man kan lösa pro-blemen.Anf. 126 () replik:Herr talman! Låt oss konstatera att problemen harväxt på anstalterna. Det är ett ökande våld. Vi hardessvärre noterat flera mord på anstalter. Detta förkla-ras av personal och ansvariga på anstalter med attnarkotikan har kommit in i större omfattning. Sedanhar det varit betydande nedskärningar, som vi kännertill. och jag som sitter i styrelsen förKriminalvårdsstyrelsen vet detta utomordentligt väl.När efterlyser källor kan jag sägaatt vi så lätt kan få veta hur läget är på olika anstalter.Det har jag i alla fall tagit reda på. Personal på anstal-ter över hela vittnar om att narkotikan alltfortär ett problem och på vissa anstalter i större omfatt-ning.När det så gäller underrättelseskyldigheten kvar-står det faktum att vi moderater inte vill ha någongradering av underrättelseskyldigheten. Vi anser attdet är det presumtiva offret som skall skyddas i varjeläge, inte minst när det är kriminalvården som tagitöver ansvaret för en person som har visat sigvara allmänt farlig för omgivningen och i synnerhetför de personer som känner sig hotade.Anf. 127 () replik:Herr talman! Jag har inte förnekat att det finnsproblem på vissa anstalter. Den socialdemokratiskaregeringen har gett kriminalvården i uppdrag att aktivtverka för att anstalterna skall bli narkotikafria. Mål-sättningen är helt klar. Där tror jag inte att vi skiljeross från varandra utan är helt överens. Vi kanske intehar samma uppfattning om hur vi skall komma tillrätta med problemen. Jag tror att det behövs en radolika insatser, naturligtvis också kontroll, men intebara repressiva åtgärder. Som jag nämnde i fråga omKirsebergsanstalten måste man se till att det inte finnsnågra missbrukare som är intresserade av att få tag pånarkotika. Där måste insatser sättas in. Det pågår ettsärskilt berednings- och utvecklingsarbete för attkomma fram till bättre behandlingsmetoder och kunnage adekvat vård och göra adekvata placeringar.Anf. 128 ():Herr talman! Jag vill med detta mitt inlägg ge enförklaring till varför inte fanns med vidjusteringen av protokollet och varför vi inte är med pånågra reservationer. Det berodde på sjukdom. Det ärdärför jag vill ta litet tid i anspråk och tala förnågra av reservationerna som vi står bakom.Först vill jag säga att vi i tycker att detär mycket bra att man i propositionen ändrar på dennaförhatliga 7 § för vissa långtidsdömda och att det bliren individuell bedömning. Det finns ingenting som ärså destruktiv för någon, speciellt för dem som sitterintagna, som att man känner att man är dömd ohörd.Vad gäller placeringen av kvinnor på anstalt harjag ena stunden varit för propositionen, andra förVänsterpartiets reservation. Jag har stannat för attbiträda propositionen i detta läge, men jag hoppas nuverkligen att regeringen och speciellt Kriminalvårds-styrelsen följer detta noggrant. Jag hoppas att AliceÅström, jag och många till kan följa upp detta väldigtnoga. Vi kan ganska snabbt se om det verkligen blirnågonting av det. Det är väldigt viktigt att se till attdet blir hållplatser och att man slår larm om det inteblir så som det var tänkt.I propositionen tar man också upp sysselsättningoch annan verksamhet på anstalter. Jag brukar elaktsäga: Låt de intagna vika litet mindre bakplåtspapperoch låt dem i stället få lära sig att läsa, skriva ochräkna så att de får en bättre start tillbaka i livet. Det ären tragedi att så fruktansvärt många av dem som sitterinne har oerhörda läs- och skrivsvårigheter. Det ärden bästa starten tillbaka ut i det allmänna livet igenatt ge dem den undervisning som de av olika skäl intefick i den skola de en gång gick i.Låt oss då titta på de olika reservationerna. Jagvill först tala om för kammaren vilka reservationer vistår bakom. Naturligtvis tycker , precissom andra som står bakom reservation 6, att det ärväldigt viktigt att man är restriktiv när det gällerpermissioner. Detta skall ingå i en allmän plan så ser över, speciellt när det gäller återfallsförbryta-re, om man kan använda intensivövervakning ocht.ex. elektronisk övervakning.Beträffande reservation 11 om underrättelse tillmålsägande vid fängelse tycker vi att det är oerhörtviktigt att den som en gång drabbats skall veta, omhon eller han känner för det, när den person kommerut som en gång gjort vederbörande så illa. Det ärockså extra viktigt med underrättelse till målsägandevid rättspsykiatrisk vård. Det tas upp i reservation 12som vi också står bakom.Reservation 14 gäller rättspsykiatrisk vård i av-vaktan på dom. Man kan fråga sig varför det så oftaskall vara skillnad mellan offentliga och privata alter-nativ i . Det är därför vi står bakom dennareservation. Det skall inte spela någon roll om det ärrättspsykiatrisk vård i offentlig eller privat regi.Sverige skrev ochvar det första landet som har tittat på hur väl densvenska lagstiftningen stämmer överens med barn-konventionens intentioner. Tyvärr visar det sig att detinte var så bra heller i när det gäller att ta tillvara barnens rättigheter ute i samhället. Extra besvär-ligt är det för de barn som har föräldrar i anstalt. Vihar här från en vädjan, som jag är överty-gad om att alla andra partier också har, att göra nå-gonting. Här är det verkligen viktigt att jobba före-byggande. Dessa barn har så hemskt mycket mer iryggsäcken genom att någon av deras föräldrar harbegått ett brott.I reservation 17 står bakom att detskall vara hårdare kontroll mot narkotika. Vi måste påolika sätt verkligen se till att man kontrollerar. I dettasammanhang vill jag passa på att påpeka en sak. Se-nast läste jag i någon av morgontidningarna hurdåligt man har lyckats att rehabilitera bl.a. dem somanvänder rökheroin. Jag är övertygad att en av destörsta orsakerna till att vi inte klarat av detta är att viförst genom uppfinningar börjatkunna upptäcka de signalsystem som finns i vår hjär-na och som visar att hjärnan har lärt sig minnesfunk-tioner. Och man är inte lättjefull eller lat när manåterfaller, utan det är faktiskt inte så himla enkelt atthelt plötsligt bara sluta. Man måste vänja hjärnan vidnågonting annat.Det är därför, herr talman, jag vill avsluta med attyrka bifall till reservation 8, som gäller kostnads-ansvaret för § 34-placering. Det kan inte nog under-strykas hur viktigt det är att missbrukare får en ade-kvat och vettig rehabilitering. Och det är inte bara såsom det står i reservationen, att det finns en risk att deinte får den här rehabiliteringen på grund av att kom-munen har dålig ekonomi - alltför ofta är det ett fak-tum att så är fallet.Nu pågår det i och för sig utredningar. Men för attmarkera hur viktigt det är att detta går fort vill Folk-partiet yrka bifall till reservation 8.Anf. 129 ():Herr talman! Det är alldeles ofrånkomligt att manmåste lösa problemet med det ekonomiska ansvaretnär det gäller § 34-placeringar. Man måste ha ensamverkan eller lägga ansvaret på en av myndigheter-na. Men man måste samverka om att den planeradebehandlingen kan fullföljas; annars finns det ingenmening med att påbörja en sådan.Jag har kommenterat de flesta av de reservationersom tog upp, men jag vill också poängte-ra att regeringen tillsätter . Denna kommer att ha somuppgift, förutom att utvärdera de narkotikapolitiskainsatserna, just att se över metodutveckling m.m. föratt man skall kunna rehabilitera missbrukarna på ettadekvat sätt.Anf. 130 ():Herr talman! Egentligen behöver det inte utredasmycket mer när det gäller vikten av kostnadsansvaroch vikten av rehabilitering för missbrukare. Därför ärdet en dålig del i propositionen att man inte har tagittill medelsanvisningen så att man kan ta över det fullakostnadsansvaret här. Det är nämligen väldigt välsparade pengar långsiktigt.Anf. 131 ():Herr talman! Det gäller alltså kostnadsansvaret för§ 34-placering, reservation 8. Jag vill gärna läsa in-nantill: "Vi anser att de missbrukare som påbörjatmissbruksbehandling inom kriminalvården bör gesbättre möjligheter att fullfölja påbörjad behandlings-plan. I annat fall riskerar de resurser som dittills lagtsner på behandlingen att bli till ingen nytta. "Vidare konstaterar vi i reservationen att behand-lingsmöjligheterna blir bättre om man kan låta dettafortsätta och att en lösning skulle kunna vara att låtakriminalvården ta över det ekonomiska ansvaret. Menhar man påbörjat en behandling skall den fullföljas.Sedan utgår vi från att den också blir lyckad. Det börbli ett lyckat resultat. Det blir i alla fall ett misslyck-ande om man avbryter en behandling i och med attvederbörande släpps ut från anstalten.Anf. 132 ():Herr talman! Den som kommer ihåg Fängelseut-redningen vet att man där lade fram förslaget att kri-minalvården skulle ta över hela det ekonomiska an-svaret. Detta fick dock ett blandat mottagande. Det ärdärför man kanske bör penetrera den här frågan vida-re, så att man slutligen kan lösa den en gång för alla.Det är ju viktigt att en påbörjad behandling kan fort-sätta och naturligtvis också att den kan få ett bra resul-tat.Anf. 133 ():Herr talman! Det finns ju omständigheter attkomma till rätta med. Inom diskuterasredan, på grundval av motioner, att de som hartilldömts sluten psykiatrisk vård skall placeras pålandstingens bekostnad. Man kan också vända på det:Har i detta fall staten genom rättsvården tilldömt enperson ett visst omhändertagande bör också kostnads-ansvaret ligga där. De här frågorna kan måhändautredas tillsammans, men det viktiga är att den somhar fått en behandling också skall kunna fortsätta attbli föremål för denna behandling och att den inte skallavbrytas därför att vederbörande - visserligen tilllycka, men ändå - kommer ut ur fängelset.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )11 § Europa-Medelhavsinterimsavtal mellanEG och betänkande 1997/98:UU10Europa-Medelhavsinterimsavtal mellan EG och PLO(skr. 1997/98:74)Anf. 134 ():Herr talman! Vi skall nu behandla en skrivelsefrån regeringen som i och för sig inte kräver någotbeslut av men som ändå har föranlett en delreflexion och några motioner. Det är en redogörelse,för att vara alldeles exakt, för ett Europa-Medelhavsinterimsavtal om associering samt omhandel och samarbete mellan Europeiska gemenska-pen och den palestinska befrielseorganisationen den palestinska myndigheten på och iGaza.I EU:s arbete för att väva samman länderna kringMedelhavet finns det något som kallas för Barcelo-naprocessen. I den processen ingår bl.a. att försökatillskapa s.k. associeringsavtal, något som vi för öv-rigt har också med en del länder i , medländerna kring - söder och öster omMedelhavet, för att vara exakt. Dessa avtal syftar tillbåde förbättrade handelsmöjligheter genom bl.a.tullfrihet, ett socialt samspel och en politisk dialog.Det har förhandlats färdigt avtal när det gäller Ma-rocko, och samt . gällerdet alltså ett avtal med PLO. De andra avtalen harvarit s.k. blandade avtal, dvs. de har gällt gemenskap-skompetensen, medlemsländerna och den europeiskakol- och stålgemenskapen, och har fordrat riksdags-beslut för att ratificeras. Det gör inte det här avtalet,eftersom det inte sträcker sig längre än gemenskap-skompetensen. Det är alltså ett avtal mellan EG ochPLO.Detta gör dock inte avtalet mindre viktigt. I sak ärdet ett viktigt avtal, men jag skulle nog vilja påstå attdet politiskt är ännu viktigare. Det markerar nämligenpalestiniernas betydelse i den här regionen och ävenderas rätt till självbestämmande. I den meningen ärdet ett mycket viktigt avtal.Jag skall be att få yrka bifall till utskottets förslagatt vi lägger regeringens skrivelse till handlingarna,som det heter, i det riksdagsbeslut som följer i mor-gon bitti.Det finns inga reservationer till det här betänkan-det, men det finns alltså några motioner. Jag skallmycket kort kommentera dem.Vänsterpartiet har ett första yrkande där man lyfterfram ursprungsbeteckningar för olika produkter. Manvill att importörer och konsumenter skall ha klart försig om produkter kommer från , de palestinskaområdena och de av ockuperade områdena.Avtalet inrymmer i sig att en tydlig ursprungsan-givelse skall fogas till de här produkterna i en särskildhandling. Produkten måste alltså bestå av i huvudsakpalestinskt innehåll för att den skall kunna säljas sompalestinsk. Likadant är det i princip med det litet mervittomfattande avtal som gäller . På det sättetkan man alltså veta varifrån produkten kommer.Samtidigt sträcker sig kanske inte konsumenten sålångt att han eller hon letar i en massa papper för attfå besked, utan man ser på produkten.Det finns inga krav i EU på att man skall märkaprodukter. Det finns däremot en pågående diskussionom märkning är rätt eller fel. Vi har den också i Sve-rige. Mig veterligt finns det bara ett beslut om märk-ning av produkter, och det gäller nötkött. Det skallträda i kraft , alltså.Det finns inga krav på att en produkt som tas in tillEU skall vara märkt med ursprungsland. Det är nå-gonting som konsumenterna måste driva mot importö-rerna.Samtidigt är det viktigt att tillägga att Parisproto-kollet, som är fogat till interimsavtalet, egentligensyftar till att man skall skapa en de facto-tullunion.Det är inte säkert att tydliga ursprungsangivelser frånPalestina och egentligen gynnar vare sig pales-tinierna eller israelerna. Den här tullunionen, som kanharmonisera ursprungsreglerna mellan EU-PLO ochEU-Israel, kan i det långa loppet på ett bättre sättgynna handeln för båda parter. ursprungsbe-teckningar har både sina för- och nackdelar. Det ärklart att märkning av produkter i och för sig vore bra,men det faller inom ramen för en allmän EU-diskussion.Jag kanske när det gäller att närma sig Parisproto-kollet skall säga att man från svensk sida fogat enförklaring till avtalet som innebär att i kom-mande förhandlingsomgångar vill medverka till attdriva ursprungsreglerna mot en harmonisering för attunderlätta handeln. Det är också meningen att detskall bli ett riktigt associeringsavtal, inte bara ettinterimsavtal med PLO.Det finns ett yrkande som handlar om att vi skallöka kvoterna inom jordbruks- och fiskerinäringen.Redan nu ingår i några artiklar i avtalet att man skallarbeta i riktningen att liberalisera handeln så att kvo-terna kommer att öka. Dessutom har fogat ensärskild förklaring till avtalet när det gäller jord-bruksprodukter.Det finns en diskussion om ockupationsmaktensrätt att utnyttja arbetskraft och naturtillgångar. Det ären mycket komplicerad fråga, som vi har försökt attnågot reda ut. För man frågan till folkrättens nivå kanman konstatera att själva bosättningarna och bosätt-ningspolitiken otvivelaktigt är folkrättsstridiga. Detråder inget tvivel om det. Däremot är det betydligtmer oklart när det gäller handeln. Man kan inte utanvidare hävda att handeln från bosättningarna skullevara det.