prot · GM0937 · 1998-12-16 00:00:00 — Jagtycker att det skulle vara väldigt intressant att få ettbesked om vad den socialdemokratiska talesmannen isocialutskottet har för uppfattning i fråga om alterna-tiva driftsformer, entreprenad och liknande, därför attdet skiljer ju så mycket mellan olika företrädare.Dessutom skulle jag vilja fråga vad SusanneEberstein säger om de privata verksamheter som vi defacto har. Jag tänker på Stenshult i , Vidarkli-niken i , , Sophiahemmet m.m.Slutligen har jag en fråga när det gäller investe-ringsbidragen för äldrebostäder, dvs. de 150 miljonersom utskottsmajoriteten vill öronmärka. Centerpartietvill lägga pengarna i "kommunpåsen" och betona attbehoven är olika. Vi har förtroende för våra kommu-nala förtroendevalda, att de själva kan göra bedöm-ningar utan statliga pekpinnar. Är inte det en ganskarimlig inställning?Anf. 165 () re-plik:Fru talman! Till vill jag sägaatt det viktiga med vården och omsorgen är att den ärgemensamt finansierad och att det finns ett demokra-tiskt inflytande. Driftsformerna kan alltid diskuteras,och de kan variera. Det sker redan i dag.När det gäller specialpengarna till äldrebostäderhar man upptäckt att det är väldigt ojämnt över kom-munerna, och därför vill man i det här fallet special-destinera just till äldreboendet.Anf. 166 () re-plik:Fru talman! I den första delen ber jag att få tackaför beskedet. vet vi att talesmannen i socialut-skottet har uppfattningen att man kan släppa framalternativa driftsformer. Det är bra. Vi har sammauppfattning där.När det sedan gäller investeringsbidragen för äld-rebostäder har vi olika uppfattning. Min erfarenhet avatt vara kommunpolitiker är att om man ger de kom-munala företrädarna frihet och ansvar och hyfsat medresurser, som också via skatteutjämningsbidrag m.m.är rättvist fördelade, löser de uppgiften utifrån delokala förutsättningarna. Jag är övertygad om att omdet inte fungerar ser väljarna i val till att ersätta demmed nya företrädare.Anf. 167 () re-plik:Fru talman! Jag måste få säga att det skulle glädjamig mycket om jag i fortsättningen fick vara ta-leskvinna i socialutskottet och inte talesman. Detkanske vi kan vara överens om.Jag kan också säga om RKC, Rikskvinnocentrum,som många här har värnat om, att vi har ordnat frampengar från . De har alltså sinograverade verksamhet om de ansöker hos Justitiede-partementet, där det finns pengar just till RKC.Anf. 168 ():Fru talman! Moderata samlingspartiet har i parti-och kommittémotioner förordat en annan inriktningav hälso- och sjukvårdspolitiken än regeringen. Våraförslag syftar till att skapa förutsättningar för en ut-veckling av sjukvården och till att ta till vara de godaförutsättningar som finns, men som kvävs i lands-tingsmonopolets famn. Vi vill göra de förändringarsom kan möjliggöra tillväxt i vården och låta den blimotor i en avancerad högteknologisk utveckling. Vivill göra de förändringar som ger patienten ett verk-ligt inflytande i vården och som släpper fram perso-nalens kreativitet och ledaregenskaper. Det är sådanaförändringar som gör att de anställda kan påverka sinarbetssituation bl.a. genom att det finns en vårdar-betsmarknad med många arbetsgivare och med kon-kurrens och belöningar. Det är sådana förändringarsom begränsar politikernas roll till att tydliggöra måloch resursfördelning, men skiljer produktion frånfinansiering och låter pengarna följa patienten. Viföreslår i vår obligatoriska hälsoförsäkring sådanalösningar.Jag har presenterat försäkringen här ochför flera representanter för , som harblivit väl informerade. Jag skall bara kort nämna vaddet gäller. Den är solidariskt finansierad. Det kan mangöra med skatter eller med avgifter. Skatter kan intespecialdestineras, så därför vet man inte vad som gårtill sjukvård och vad som går till annat. I en försäkring följer pengarnapatienten. Patienten får en reellt stärkt ställning ochhar då inte bara landstingspolitikers prat att rätta sigefter. Produktion och finansiering skiljs åt, och dåökar effektiviteten.Ett aktuellt land att dra lärdom av är . Omman vill gå långt bort kan man titta på Singapore.USA är i det fallet inte en förebild.Fru talman! Vi har föreslagit en långtgående väx-ling från subventioner och bidrag till omfattandeskattesänkningar för alla samt upphävandet av skadli-ga och kostsamma monopol, därför att den enskildamänniskans ställning skulle stärkas och hennes bero-ende av stat och kommun minska. Vi värnar samtidigtde människor som är i störst behov av gemensammainsatser och som har små eller inga möjligheter attpåverka sin situation. Vi värnar dem som är gamlaoch sjuka före nog så lovvärda förebyggande insatserför unga och friska.Fru talman! Majoriteten skriver i sitt betänkandeatt alla, oberoende av inkomst, skall ha tillgång tillsjukvård, barnomsorg och äldreomsorg av hög kvali-tet i ett solidariskt samhälle. Så är det juinte i socialdemokraternas . För att vara säkerpå att få vård när man behöver den måste man hapengar för att gå förbi de köer de ineffektiva regio-nala landstingsmonopolen skapar. Den lilla männi-skan ställs i kö i socialdemokraternas Sjukvårdssveri-ge.För någon vecka sedan diskuterade vi här i kam-maren en verklig vårdgaranti och patientens rätt.Socialdemokraterna var inte intresserade av annat änmarginella förändringar - sådana som garanterar attmakten ligger kvar hos landstingspolitiker och inte iverklig mening kommer patienten till del. I konfliktenmellan patientens rätt och det kommunala självstyretställer sig socialdemokraterna alltid på landstingsap-paratens sida.Socialdemokraterna och Vänstern tror, som fram-gick här tidigare, att ett rättighetsbaserat system medvalfrihet och kontroll över egna ekonomiska resurser,som vi föreslår, skulle leda till att starka individer fårfördelar på de svagares bekostnad.Fru talman! Är det på det sättet? Vi ser ju att det är de som har resurser, pengar och kontakter somkan gå förbi köerna i vården. Dagens system gynnarden starke. Skulle t.ex. rätten att välja läkare ochsjukhus, liksom rätten till en second opinion, blivitfastlagd och överklagningsbar så hade ett prejudikatskapats som framgent helt obetingat gynnat den svagevid första överklagande. Det är alltid den svage pati-enten som kommer i ett utsatt läge när, som , hu-vudmännen har begränsade resurser eller inte förmårutnyttja de resurser de har på ett riktigt sätt.Rätten till vård gäller i grunden valfrihet, rätten attvälja vårdgivare och sjukhus, makt över priorite-ringsbeslut, att kunna delta i de prioriteringsbeslutsom gäller en själv samt att ha rättigheter, som rätt tillsecond opinion, i konfliktsituationer. Genom att bibe-hålla huvudmannens primat före patientens har majo-riteten i kammaren säkerställt att prioriteringar sätterde svagaste grupperna i en utsatt position. Man kaninte lita på att få vård när det behövs. Socialde-mokraterna agerar tvärtemot vad de säger i sitt betän-kande.Fru talman! Vi förordar en ny tandvårdsförsäkringsom innebär ett bra skydd för personer med högatandvårdskostnader och lägre offentligautgifter. Högkostnadsskyddet för grupper som harbehov av tandvård - som far illa - måste priorite-ras i förhållande till andra insatser. Även här måstelandstingets dubbla roll som finansiär och producentavskaffas. Vi vill införa fri konkurrens inom barn-och ungdomstandvård och skapa konkurrensneutrali-tet mellan privata och offentliga vårdgivare.Tandvårdslagen bör ändras så att den endast inne-håller krav på att landstingen skall verka för en godtandhälsa och ha en tillfredsställande etablering inomtandvården. Landstingen skall inte få subventioneravuxentandvården.Vi vill, fru talman, också införa en ny läkemedels-försäkring vars konstruktion jag tidigare redovisat häri kammaren. Vi vill genomföra rationaliseringar inomläkemedelsförsörjningen. Bl.a. bör kostnadsansvaretför läkemedel i öppenvården återföras till staten,lagen om receptregister avskaffas och ett nytt hög-kostnadsskydd införas. Dessa förslag innebär en be-sparing på - inte att medici-nen blir dyrare för den behövande patienten. Vi före-slår ett högkostnadsskydd på . Det äralltså bättre än socialdemokraternas.Till frågan om läkemedel, fru talman, hör naturligtnog också apoteksväsendets utformning. har utredningar om detta varit legio. Så gott somsamtliga har talat om att monopolet bör hävas, menregeringen har inte kunnat ta sig samman till beslut.Vi anser att Apoteksbolagets monopol bör upphävas.Det är också en fråga om vårdtillgänglighet ochservice. har ca 900 apotek, 13 000och 20 000. Ett normalt västeuropeiskt landtycker att servicestandarden skall vara ett apotek på3 000-4 000 invånare. har ett apotek på10 000 invånare. I en liten svensk stad finns i bästafall ett apotek, och det är förvisso inte nattöppet. I enfransk stad av samma storlek finns fyra apotek, varavalltid något är nattöppet. I hela finns bara ettenda nattöppet apotek!Läkemedel skulle bli billigare vid fri konkurrens,enligt utredningarna, men rusartill apoteksmonopolets hjälp och försvarar monopoletmed att de administrativa kostnaderna för landstingenskulle öka vid en avmonopolisering så att de fick enmerkostnad. Ett bättre erkännande av hur illa och hurpatientfrånvänt man arbetar och sköter sin administ-ration och ekonomi kan man knappast få.Fru talman! Bestämmelserna om apotekens de-taljhandelsmonopol bör upphävas från den 1 juli1999. Då erfordras också en kompetensregleringgällande rätt att bedriva apoteksrörelse. Sådana be-stämmelser kan ingå i läkemedelslagen. En avregle-ring på området, förenklade hanteringsmetoder, kon-kurrens från postorderdistribution, nya apoteksformerm.m. skulle leda till rationaliseringseffekter om ca 1miljard kronor på tre till fem års sikt.Fru talman! Vi motsätter oss en minskning av an-slaget för hiv- och aidspreventivt arbete, liksom över-föring av medel från anslaget A 4 inom det utgiftsom-råde vi talar om - 9 - till utgiftsområde 25. Det gernämligen fel signaler att nu inleda en avveckling avdet statliga stödet. Det kan tolkas så, att det offentligainte anser att hiv är så farligt längre.Fru talman! Vi framställer dessa förslag för att gö-ra det bättre. Det blir bättre för patienterna genom attde får tydliga rättigheter till och i sjuk- och tandvårdoch bättre apoteksservice. Det blir bättre för perso-nalen genom att den kan påverka sin arbetssituationpå ett helt annat sätt genom en arbetsmarknad medmånga arbetsgivare. Det är bättre för dem som haridéer och företagarvilja genom att de kan etablera sigoch konkurrera på lika villkor. Det är bättre genom attalla åtgärder leder till att resurserna i vården bättre tastill vara.I socialdemokraternas sjukvårdssyn kan jag tyvärrinte spåra något av detta. De begränsar patientens rätttill att vara beroende av politikers välvilja. De be-gränsar personalens inflytande och ledarmöjligheterpå bekostnad av politikernas medverkan. De begrän-sar konkurrens, valfrihet och arbetsmarknad genomatt hävda lanstingens och monopol.De misshushållar med resurserna och förhindrar ut-vecklingspotentialen i vården att komma fram genomatt förorda närmast planekonomiska förhållanden.Landstingens - huvudmännens - rätt går före indivi-dens, ja, alla ställs relativt maktlösa inför den politis-ka övermakt man försvarar.Här, fru talman, går skiljelinjen i svensk sjuk-vårdspolitik - mellan dem som vill förbättra ochbejaka patienter och personal samt ta till vara resur-serna och dem som huvudsakligen vill värna politi-kermakten och planmonopolen på bekostnad av alltannat. Tack, fru talman!Anf. 169 () re-plik:Fru talman! vill sätta patienten icentrum. , när vi diskuteradepatientens rättigheter, var och de mode-rata företrädarna ganska överens om att gemensamtgå längre när det gällde second opinion och en delandra reformer än vad socialdemokraterna ville göra.Det tycker jag är positivt.När det sedan gäller försäkringslösningar, sommoderaterna genom talar för, har violika uppfattningar. Jag skall gärna ta del av det ma-terial som ni har och studera det, men jag anser att detär en väg som det är väldigt riskabelt att vandra på.Jag kan tänka mig att det t.ex. finns en risk att kon-kurrerande försäkringsgivare kan leda till att bolagenkonkurrerar om de mest attraktiva patienterna, vilketskulle vara ganska hårresande och definitivt intevärna den enskilde patientens rätt och möjligheter.Jag skulle vilja fråga : Vem är detsom i ett sådant läge för den äldres eller den sjukestalan mot försäkringsbolaget?Anf. 170 () replik:Fru talman! Det finns alltid risker med allting; detskall man inte sticka under stol med. Jag har ocksåflera gånger sagt att ingen i världen har en lösning påalla sjukvårdens problem och ett felfritt system. Detfinns mycket att både bli skrämd av och att lära av imånga länder. Därför finns det skäl att ha en öppendiskussion om hur det fungerar.En sak vet vi, och det är att landstingssystemetdels är rätt så udda i världen, dels fungerar allt sämre,vilket vårdköer och resursutnyttjande pekar på. Vi vetockså att alla som ägnat sig åt att studera detta desenaste åren - SNS, , m.fl. - hamnar i samma lösning:Landstingssystemet i dagens utformning är inte bra,och försäkringslösningar är det håll åt vilket lösning-arna måste ligga framgent. Vi vet att man har det iandra delar av och i andra delar av världen.Därför finns det skäl att titta på detta.När det gäller frågan om att plocka russinen urkakan är det så att som försäkringen är utformad kaningen försäkringsgivare neka en patient att bli anta-gen om han söker där. Det finns alltså ingen möjlig-het att plocka ut patienter, utan det kan man mycketlätt gardera sig mot i ett sådant system. Ingen kan pådet sättet komma på undantag.Det gör man däremot . Det är det som är svå-righeten: går resursstarka före. Det gör de intemed vårt förslag, eftersom pengen följer en och mandå kan gå till annan vårdgivare. Alla har sin sjuk-vårdspeng som följer en och som man solidarisktbetalar till genom avgifter som är avhängiga av deninkomst man har.Anf. 171 ():Fru talman! står bakom riksdagensbeslut från om den ekonomiska ra-men för utgiftsområde 9, som vi debatterar. Vistår bakom socialutskottets betänkande, men vi harlämnat ett särskilt yttrande där vi understryker ettantal viktiga punkter som vi menar behöver fortsattnoggrann uppföljning och diskussion.Inledningsvis vill jag konstatera att alla intervjueroch enkäter med svenska folket inför valet i höstasentydigt pekade på att det var vården, omsorgen ochskolan som människorna satte främst. Det finns ingenanledning att tro att människorna i landet har föränd-rat uppfattning om detta nu.Under valrörelsen fick jag och andra i Vänsternotaliga vittnesmål om att människorna var allvarligtbekymrade över framtiden för sjukvården, äldreom-sorgen och barnomsorgen, för att ta några av de meståterkommande områdena. De allra flesta vi mötte varockså fullt beredda att fortsätta betala dagens skatte-nivåer för att dessa verksamheter skulle fungera braoch vara tillgängliga för alla oavsett inkomst, kön,ursprung och bostadsort i landet. Vi såg eller hördeinte mycket av den medelklassrevolt som massmedi-erna pratade vitt och brett om och som påstods handlaom att medelklassen inte ville betala skatt och gärnasåg privata lösningar på vård och omsorg. Vi möttenästan inget av detta.Överallt där vi kom i samspråk med människorslogs vi av deras vilja att även fortsättningsvis solida-riskt via skatten vara med och finansiera en generellvälfärd för alla. De flesta vi mötte var påfallandekallsinniga till nyliberala resonemang om häftigaskattesänkningar, systemskiften med raserande avviktiga socialförsäkringssystem och alla vidhängandeobevisade påstådda dynamiska effekter. De villebygga vidare och förbättra dagens system. Och vi varöverens om att det är mycket viktigt att bygga vidare,för det finns betydande bekymmer även med dennagoda grund. Det var vi också överens om.I kommuner och landsting har avmycket omfattande nedskärningar medfört allvarligakvalitets- och resursproblem som måste lösas fram-över. Detta gäller inte minst inom sjukvården. Mångasom är verksamma i sjukvården vittnar om det hårdaarbetstryck de arbetar under och menar att smärtgrän-sen nu är nådd vad gäller nedskärningar.Fru talman! Det har redan talats en del om pro-blemen i sjukvården, men vi kan fortfarande hävda attsvensk sjukvård står sig väl kvalitetsmässigt vid in-ternationella jämförelser, trots alla nedskärningar.Internationella jämförelser ger också vid handen attsjukvården är kostnadseffektiv. Det visar sig bl.a. i attav de medel som landstingen satsar går direkttill vården och endast några procent till administra-tion. Jämförelser med länder med stor andel privat-vård och försäkringar i privat regi, t.ex. , visaratt där går en mycket större andel till administrationoch byråkrati.Det går inte heller att hävda att sjukvården slukarorimliga resurser i samhället. I själva verket minskarsjukvården sin andel av BNP . Detta ärnågot vi i Vänstern anser behöver debatteras, medtanke på de behov och problem vi står inför.Jag skall här beröra några sådana problemområ-den.Vårdavgifterna inom sjukvården är nu så pass hö-ga att människor med små ekonomiska resurser avstårfrån eller drar sig för att uppsöka läkare vid behov.Denna tendens ger uttryck för något vi kan kalla förohälsans klasstrappa. Det finns tydliga sambandmellan höga ohälsotal i en population och variablersom låg inkomst, arbetslöshet och socialbidragsbero-ende. Det är oacceptabelt att höga avgifter innebär attmänniskor med vårdbehov inte söker vård. Dettamåste vi diskutera och bevaka framöver.Minst lika alarmerande är att människor i ökad ut-sträckning inte har råd att köpa de mediciner de blivitordinerade, vilket också måste uppmärksammasframöver.Ett annat område värt att bevaka och göra fortsattasatsningar på är förebyggande sjuk- och hälsovårdoch folkhälsoarbete. Folkhälsoarbetet i form av kon-kreta åtgärder och en bred upplysningsverksamhet isamhället ser vi som en klok investering och det bäs-ta, för att inte säga det enda, sättet att göra besparing-ar i vården. Inte minst uthålliga insatser på tobaks-och alkoholområdena är centrala. För oss i Vänster-partiet är det viktigt ur folkhälsosynpunkt, men ocksåi ett ekonomiskt perspektiv, att hålla fast vid en re-striktiv alkoholpolitik. En ökning av totalkonsumtio-nen innebär ökade alkoholskador och ökade samhäll-skostnader. Företagshälsovården är också ett strate-giskt område.Satsningar på folkhälsoområdet kan starkt bidratill att frigöra resurser för utbyggnad av primärvård,elektiv vård och viktiga omsorgsinsatser.Jag vill vidare starkt understryka behovet av fort-satta satsningar inom den psykiatriska vården. Väns-terpartiet ställer sig bakom psykiatrireformen somträdde i kraft . Det känns viktigt att betona att förmånga människor har reformen inneburit en höjdlivskvalitet med ökad personlig frihet, eget boendeoch en mer självständig livssituation. Men den positi-va bilden gäller tyvärr inte för alla, långt därifrån. Föralltför många med psykiska funktionshinder är pro-blemen mycket stora och måste åtgärdas.Problemen är av flera slag: Det gäller tydligabrister vad avser tillgång till adekvat psykiatrisk vårdute i samhället där, dessa människor numera finns.Vidare brister det fortfarande i goda och anpassadeboenden på många håll. Ett annat mycket vanligtbristområde är tillgång till ordnad daglig sysselsätt-ning och gemenskap. I alltför många fall känneteck-nas situationen av isolering, utslagning och hemlös-het.Orsakerna till dessa allvarliga brister står ofta attfinna i en betänklig oförmåga till samarbete mellansjukvård och socialtjänst, och det är inte acceptabelt.Varje verksamhet sneglar alltför ängsligt på sin egenbudget, och de enskilda människorna hamnar mellanstolarna och får vänta på insatser, ibland orimligtlänge.Det är därför bra att nu följer upppsykiatrireformen. Det är positivt, menar vi i Väns-terpartiet, att det satsas särskilda medel till de hemlö-sa. Vi bejakar socialutskottets markering med till-kännagivande till regeringen att de initiativ som skalltas framöver för att förbättra situationen för de hem-lösa sker i bred samverkan och med bred förankring.De hemlösas situation är ett ansvar för hela samhället,anser vi i . Det får inte bli ett ansvarbara för enskilda organisationer, även om dessa ocksåsjälvklart behövs i arbetet. Det finns dock en risk attorganisationerna lämnas ensamma i arbetet och detstrider mot psykiatrireformens intentioner och äroacceptabelt.Fru talman! Jag vill här ta upp några andra princi-piellt viktiga områden. Vi vidhåller att regeringenborde utreda hur organisationer som bedriver sam-hällsnyttig verksamhet skall få samhällsstöd. Exem-pel på sådana organisationer är Amningshjälpen,Kilen, Noaks Ark, ROKS och Organisationen motplötslig spädbarnsdöd.Jag vill här också understryka, liksom flera andratidigare, vikten av att Rikskvinnocentrum i Uppsalafår fortsatt statligt stöd för sin forskning kring effek-terna av våld mot kvinnor. De här kunskaperna om demest utsatta kvinnorna behövs i samhället, och forsk-ningen får inte avbrytas.Vi ställer oss bakom förslaget som det formulerastill insatser mot aids som utgår i en någotmer decentraliserad form med 14 miljoner till arbete istorstäderna kombinerat med andra insatser underutgiftsområde 25. kommer senare attutveckla synpunkter kring hiv/aidsarbetet för Väns-terpartiets räkning. Detta är ett område som vi allasäkert är överens om behöver mycket noggrann upp-följning framöver. Ambitionerna måste vara fortsatthöga.Sammanfattningsvis, fru talman, vad avser sjuk-vården, vill jag utgå från vad vi i anföri vårt särskilda yttrande. Vi utgår från att utgiftsra-marna för övervägs på nytt i sam-band med vårbudgeten. Flera av de områden vi i dagdiskuterar behöver då diskuteras och värderas igen.Vårdgarantier utan resurstillskott är svåra att tro på.Vänsterpartiet understryker behovet av att ge sjuk-vården en resursgaranti. Sjukvården behöver tillförasmer pengar under framöver. Det skullegöra det möjligt att planera mer långsiktigt, rekryterapersonal, förbättra omvårdnaden och minska vårdkö-erna.I detta anförande instämde , , , , och (alla v).Anf. 172 () replik:Fru talman! Som jag förstod nu och spilla på pengar rättokritiskt. Man talar t.o.m. om en resursgaranti.För sedan presenterades sjukvården iSverige av . Granskningen visade storabrister. Många är trötta inom vården, många vill bytabransch. Men inom andra delar finns det överkapaci-tet. Det finns stora variationer mellan jämförbaraenheter i tillgång på och utnyttjande av resurser. Detär alltså den blandade bild som jag talade om den4 december som man visar upp.Man säger det vi länge har hävdat: Det går knap-past att hävda att det generellt sett råder en allvarligbrist på resurser. Det finns snarare en betydande po-tential för effektivisering inom stora delar av vården.Mycket av det som uppfattas som problem på grundav resursbrist är inte det. Det rör sig om brister i le-darskap, kompetens och samordning.Man säger alltså precis det vi moderater sagt helatiden. undrar jag: När tänker ni i Vänstern ta åt erdet här? När skall ni släppa fram konkurrens, presta-tionsersättningar, mångfald i produktionen och mångaarbetsgivare, så att man nyttjar resurserna bättre ochinte okritiskt garanterar att ösa resurser över verk-samhet som uppenbarligen fortfarande, trots förbätt-ringar, inte fungerar effektivt.Anf. 173 () replik:Fru talman! Det har kommit en rad olika rapporterom situationen i sjukvården. Den här rapporten harjag inte tagit del av. Självklart skall jag göra det.Men det finns som sagt en historia bakåt med tioår av nedskärningar. Det finns väldigt många aktivainom sjukvården som vittnar om att det nu inte ärmöjligt att skära ned ytterligare utan att kvaliteten blirallvarligt lidande.Jag uttryckte mig som så, att det fanns behov avatt planera mer långsiktigt. Rekrytera personal, för-bättra omvårdnad och minska vårdköer.