prot · GL0994 · 1998-04-22 00:00:00 — I motion, som ni ställer erbakom i reservationen, står det nämligen att medhänvisning till de tyska författningsdomstolarna - sombeskrivs - hävdar motionärerna att författningsdom-stolar är en viktig del för att förhindra en ny uppkomstav kommunistiska eller nazistiska regimer. Det påpe-kas även att beslut som fattas i god demokratisk ord-ning ibland kan leda fel, och man anför som exempelden svenska tvångssteriliseringen.Det är detta som är själva den principiella frågan.Jag har svårt att se det demokratiska i att inrätta ettsystem där det finns en oväldig instans som kan omin-tetgöra demokratiska beslut.Jag delar syn på demokratinsbräcklighet. Det kan bli fel ibland, men då skall dedemokratiska institutionerna återföra till ett demokra-tiskt spår. Det finns ingen demokratigarant vid sidanav de demokratiska systemen. Det är därför jag är såenveten på den här punkten.För mig är demokratin inte staten, kommunen ellernågon annan nivå. Demokratin är ett uttryck för folketsom tillsammans dels utnyttjar sin grundlagsenligarätt att rösta, dels själva engagerar sig i det politiskasystemet.Här finns måhända en skiljelinje, och jag tyckeratt vi skall fortsätta att diskutera den kreativt. Men attpåstå att det inte finns en konflikt mellan ett författ-ningsdomstolssystem och en utbyggd demokratiskparlamentarism - det tror jag inte är någon riktigt godargumentering i sammanhanget.Anf. 29 ()replik:Fru talman! Det är naturligtvis riktigt att den his-toriska bakgrunden till att man har författningsdom-stolar på många håll i den civiliserade världen är justden som nämnde, nämligen tråkigahistoriska erfarenheter av nazism, kommunism ochannat.Vi här i skall kanske inte vara så självbe-låtna vi heller, med tanke på vår historia i vissa avse-enden som har blivit aktualiserad . Detta hargjort att frågan om författningsdomstolar har blivitlitet mer aktuell.Jag tycker att det är viktigt att främst fastslå detprincipiella här. En författningsdomstol skall intestifta lagar eller överta genuint politiska beslut. Det äringen som vill det. Det som man kan diskutera för ochemot är om det är lämpligare att ha en författnings-domstol än att ha t.ex. lagrådsprövningar, och om detär lämpligare att ha denna mer fristående och själv-ständiga institution som granskar de beslut som poli-tikerna fattar och kommer att fatta även framöver änatt ha det nuvarande systemet. Det är det som en så-dan här utredning skulle titta på.För att ytterligare komplicera frågan kan jag sägaatt det finns de som är kritiska mot tanken på en för-fattningsdomstol just därför att den inte blir oväldig,och därför att systemet blir ungefär detsamma som detvi har . Hur man än vrider och vänder på detkommer nämligen domarna att behöva utses på någotsätt, och ur en begränsad krets. Till syvende och sistär det ändå politikerna som beslutar - vilket är bra.Anf. 30 ():Fru talman! Jag vill först yrka bifall till reservation18 under mom. 15.Fru talman! Till vill jag sägaatt införlivandet av konventioner inte har någontingmed EU att göra. Införlivningen är ofta ett globalt ochmellanfolkligt samarbete, och den har alltså ingentingmed EU att göra.Traktater och konventioner som har ingåtts måstepå något sätt införlivas med svensk lag. Det finns tvåsätt att arbeta på, nämligen dels transformering, delsinkorporering. Inkorporering betyder att det hela heltenkelt blir svensk lag. Ett av två exempel på konven-tioner som har inkorporerat är euro-peiska konvention om mänskliga rättigheter. Konven-tionen blir lag, och går före den eventuella svenskalag som är emot konventionen.Men om man gör en transformering går densvenska lagen före konventionen om de skiljer sig.Det är faktiskt på det sättet, och det har visat sig imånga domslut. Man har egentligen frångått konven-tionen i sådana fall. Om man skulle transformera helakonventionen kan jag tänka mig att det vore ett brasätt. Men man går inte till väga på det sättet, utan mantransformerar lämpliga artiklar. Man tar då rätt oftasådana artiklar som är ganska luddiga till sin utform-ning och som går att bedöma på olika sätt. De ärotydliga och lämnar mycket över till tolkning. Ettexempel på detta är barnens bästa i ,som egentligen inte är tydlig. Men den har man kun-nat ta in i flera lagar.Det finns monistiska och dualistiska rättssystem.Sverige har ett dualistiskt system, och gör på detsättet. Avsikten med motion är natur-ligtvis att ändra detta. Jag tror, och det har jag sagttidigare i den här talarstolen, att barnkonventionenkommer att inkorporeras på samma sätt som demänskliga rättigheterna. Det dröjer kanske , ochdet kan jag tänka mig är befogat. Men det skulle na-turligtvis ge en helt annan styrka åt barnen om kon-ventionen var inkorporerad. Det finns också andrakonventioner, men jag skall inte ta upp tid med att gåin på dem.Miljöpartiet anser att i likhet med mångaandra länder måste införliva internationella överens-kommelser i nationell lagstiftning. Ingångna och rati-ficerade konventioner bör vara direkt tillämpliga i densvenska rättsordningen. Vid konflikt skall ingångnaoch ratificerade konventioner äga företräde framförden svenska lagstiftningen.Folkrätten och den nationella rätten sägs ofta ut-göra olika rättssystem, dvs. Staterna äröverstatligt bundna genom avtal eller sedvanerättsamtidigt som de har egen bestämmanderätt inom sittterritorium enligt suveränitetsprincipen. Inom staternautvecklas egna rättssystem, och parallellt därmedarbetar staterna för att utveckla folkrätten. Konven-tionen anger att innehållet skall implementeras, meninte hur det skall ske generellt sett eftersom detta voreett brott mot suveränitetsprincipen.Krockar mellan folkrättsliga och nationella reglerkan ske dels generellt mellan systemen, dels i enskildafall. Eftersom det råder en dualistisk tradition vadgäller konflikten mellan nationell rätt och folkrättanses det att en konvention måste införlivas medsvensk rätt för att bli gällande i . Det finnsolika metoder för att göra detta.Vid en internationell jämförelse ser man att detfinns flera metoder för att få samspelet mellan olikajurisdiktioner att fungera i det enskilda fallet. Ettsådant samspel kan vara förutsatt i en traktat. Artikel177 i Romtraktaten stadgar att nationell domstol i ettEU-medlemsland i visst fall skall inhämta ett prejudi-kat och ett avgörande från innan måletavgörs.När det gäller EU - för att ta upp det en gång till -gäller helt andra regler. Där införlivas så gott som alladirektiv utan debatt. Det görs visserligen enligt olikafördrag, men ändock. Varför är man så ovillig attinförliva konventioner som har föregåtts av åratal avarbete och samarbete mellan olika länder? Vi vet juatt över 180 länder har skrivit på barnkonventionen.Utskottet instämmer i motionen, vilket också står ireservationen. är ett aktivt land i internatio-nellt samarbete. Vi skall därför efterleva alla de åta-ganden som landet förbinder sig till när vi ansluter osstill en internationell konvention. Därför finns det skälatt gå över till det s.k. monistiska systemet, som inne-bär att konventionen automatiskt införlivas med lan-dets rätt. anser att regeringen bör åter-komma till med förslag om författning-sändringar med den inriktning som anges i motionen.Anf. 31 () re-plik:Fru talman! Jag förstod att det var ungefär så härRagnhild Pohanka skulle argumentera. Därför tog jagtidigare upp att ni i ofta har tyckt att dethar varit fel att införliva EG-direktiv. Men övrigakonventioner skall man direkt ta in i svensk lagstift-ning.Jag tycker att det finns skäl att vidmakthålla envad vi kan kalla kulturanpassning av de lagar ochregler som vi också tillträder som nation. Men jaginser att det här inte är alldeles enkelt.Vi har ett exempel som jag har debatteratmed partikamrat gäller just den europeiska konventionen ommänskliga rättigheter. I den finns det en särskild angi-velse av det som vi då diskuterade, nämligen den s.k.slaktfrågan, skäktningsslakten för judar och muslimer.Den är tydligt införlivad i den europeiska konventio-nen om mänskliga rättigheter. Man lyfter upp det mankallar för religiösa sedvänjor som lag. Men det kolli-derar i vårt fall med djurskyddslagen.Miljöpartiets förslag skulle på den här punktenalltså gå tvärt emot den argumentering man självtidigare fört i just den här sakfrågan. Även om jag haren annan åsikt än när det gäller hur sak-frågan skall hanteras tycker jag att det är ett utmärktexempel på svårigheten med att bara välja ett systemdär konventioner direkt förs in i svensk lagstiftning.Vi har, som sade, gjort det i någrafall, och det har visat sig vara bekymmersamt.Jag skulle därför vilja värna om och vårda en vissförsiktighet i den här frågan. Men jag inser, liksomRagnhild Pohanka, att med vårt medlemskap i deneuropeiska unionen får vi när det gäller de direktivenen helt annan automatik. Det är möjligt att det här påsikt kommer att ställa så stora krav på ett slags homo-genisering av den svenska lagstiftningen att vissafrågor måste förändras. Men tills dess vill jag gärnahylla vårt system för att hantera det här. Därför tyckerjag att reservationen och motionen bör avslås.Anf. 32 () re-plik:Fru talman! Det är klart att man kan tänka sig oli-ka sätt att hantera sådana här problem. Framför alltkan man i utarbetandet av en konvention hävda ettundantag till någon enskild fråga. Det har jag inte sattmig emot. Det kan man naturligtvis göra. Man kanockså använda transformering på ett sådant sätt att99 % transformeras in i svensk lagstiftning. Det blirmest formuleringar, men innehållet kommer in. Mendet är inte på det sättet vi gör i dag.I stället hoppar vi över många av artiklarna, alltförmånga. När det gäller satt jag medoch jag såg tydligt att man hoppade över många av deartiklar som var oerhört viktiga och som var tydliga.Samtidigt har man tagit in många som i stort sett kanbedömas hur som helst, t.ex. den om barnets bästa.Det är inte säkert att det är barnets bästa att göra pre-cis på det här sättet. Ingenting är säkert. Det kommernaturligtvis till domstolarna där man får döma om dethär.Sedan vill jag inte blanda ihop den här frågan medEU. Jag tycker att det är en helt felaktig behandling.EU är inte någon konvention. Tyvärr har vi anslutitoss till EU, och därmed är vi skyldiga att ta emot alladirektiv därifrån. Varför kan man då inte ta in mellan-rättsliga konventioner i vår lag? De skyddar verkligenmänskliga rättigheter, miljön och barnen. De kundehöjas upp till lag. Men nej, det kan vi inte göra. Jag ser större faror med andra problem. Jagtycker inte att EU över huvud taget hör hit.Anf. 33 ():Fru talman! Jag tänkte säga några ord om besluts-stress.Bråttom, bråttom! Mer beslut, fler pro-positioner, nya propositioner som ändrar de proposi-tioner vi redan har beslutat innan.Vem har den samlade bilden av konsekvensernaav förd politik? Regeringen, hoppas vi. Vad är det församhällsbild som finns bakom alla propositioner? Vihoppas att regeringen har det klart för sig. Vad inne-bär brådskan egentligen för kvinnor, barn, miljön ochframtiden? Vi här i har inte sett att rege-ringen har presenterat någon analys på det. Vad inne-bär brådskan egentligen ur ett demokratiskt perspek-tiv?Det här var litet grand ur inledningen av en motionsom i kåseriets form beskriver beslutsstress. Motionenavslutas med en begäran om att brådskan bör studerasur ett demokratiperspektiv. Med det vill jag ocksåyrka bifall till den reservation, reservation 16 undermom. 13, som säger detsamma.I stället för att bifalla motionen hänvisar utskottettill att regeringen tillsatt en utredning om folkstyret iSverige inför 2000-talet. Bl.a. skall folkstyrets förut-sättningar belysas.Fru talman! Sedan jag framlade motionen kan jaghär och beskriva utvecklingen av folkstyrets förut-sättningar den här mandatperi-oden. Efter tillsatt utredning beslöt regeringen attförelägga ungefär 60 propositioner att han-teras, diskuteras och förankras under några veckor.Självfallet försöker vi riksdagsledamöter göra vårtallra bästa. Vi folkvalda är mycket ambitiösa. Meninse själva problemet med att hinna förankra ut ifolkleden!Vi är fem partier som har endast en ledamot i deolika utskotten. Vi tycker att alla utskott är viktiga. Vivill alla arbeta seriöst. Jag är glad att fru talman protesterade å ledamöternas och demokra-tins vägnar, visserligen på DN:s debattsida men ändå.Men propparna kom, och så hanteras förutsättningar-na för demokratin och folkstyret.Fru talman! Utredningen om folkstyret skall ocksåstimulera det offentliga samtalet och föreslå behövligaåtgärder för att stärka och fördjupa det svenska folk-styret. Mitt tips är att detta inte görs bäst genom attkonsekvent avslå motioner om demokrati och folksty-re med hänvisning till att utredning pågår. Dettapraktiska handlingssätt verkar i stället kontraproduk-tivt och kan ses som ett sätt att lägga locket på debat-ten.Fru talman! i den här debatten har debat-teknik debatterats. Man har också ställt sig frågan omnär man får mer intresserade medborgare. Till deresonemangen vill jag ge en personlig reflexion omhur samhällsintresserade ungdomar behandlas här iriksdagen.Häromdagen fattades beslut om Schengensamar-betet. Det var 39 ledamöter som röstade emot. Jagtycker att bara det visar att den samhällspolitiskadiskussionen har avstannat. Frågar man folk på gatanskulle jag vilja se hur många som förstår vad vi harbeslutat. Det har alltså inte försiggått någon folkligdebatt innan beslutet.Trots det har en del ungdomar satt sig in i fråganav eget samhällsintresse. Här i reste signågra ungdomar upp i en tyst protest. Det, fru talman,fick de inte göra. Men i stället tala om för dem att deinte fick göra det föstes de brutalt ut. Min äldsta dot-ter satt här bredvid, och hon blev chockad över bru-taliteten. Och jag är heligt förtvivlad, fru talman. Vadär det för budskap vi ger dessa ungdomar? Jag skämsöver den bild av oss riksdagsledamöter som det härger. När intresserade ungdomar möts med aggressivi-tet och brutalitet manar vi fram något helt annat än ettdemokratiskt folkstyre.Jag tycker att vi riksdagsledamöter inte kan sittastilla och vänta medan utredning pågår. Jag tror påmitt partis politik och jag är stolt över att vara förtro-endevald. Är ni också stolta över det tycker jag att niskall stå upp för det och våga ge folk möjlighet attvisa vad de tycker t.ex. i folkomröstningar.Anf. 34 ():Fru talman! Jag kunde inte låta bli att begära ordetför ett nytt kort anförande med anledning av MatsBerglinds tidigare replik i diskussionen om skildavaldagar. Jag tycker att hans inlägg var väldigt intres-sant. Han påstod att det var helt oväntat och osanno-likt att folk skulle bli mer engagerade i politiken, somvi skulle införa skilda valdagar för riksdags- ochkommunalval.Om man kanske på socialdemokratiskt håll inteens har tänkt på den saken tidigare, finns det en öpp-ning här. Det är för mig en självklar utgångspunkt,som vi från har sett som avgörande förvårt ställningstagande till skilda valdagar, att när vifår fler val och uppmärksammar viktiga frågor som inte riktigt finns med på den politiska agendanoch som hamnar i skymundan engageras fler männi-skor vid fler tillfällen. Vi får också mer aktiva med-borgare i det politiska systemet. Detta gäller särskiltlokalt, om kommunfrågorna hamnar i ett eget val.Jag tycker att och Socialdemokra-terna litet extra borde fundera på detta. Att fler män-niskor blir aktiva måste vara ett tungt och viktigtargument för införande av skilda valdagar. Kanskekommer de t.o.m. tillbaka till socialdemokratin, somhar tappat så oerhört mycket människor under desenaste åren, särskilt lokalt.Anf. 35 ():Fru talman! Jag vill bara kort kommentera denbild som beskriver. Jag är fortfarandekommunalpolitiskt aktiv och deltar aktivt i valförbe-redelsearbetet. Jag känner inte igen den här bildenutan tycker tvärtom att vi nu har fler aktiva både par-timedlemmar och medborgare som är intresserade avvad som händer i kommun- och landstingspolitiken.Jag är inte alls oroad när det gäller den politikensdragkraft, tvärtom. Man har en mycket positiv in-ställning i detta sammanhang. Meningsskillnadernakan bero på att vi tillhör olika partier.Anf. 36 ():Fru talman! Ja, vi tillhör olika partier. Det handlarkanske delvis också om olika partikulturer. Socialde-mokraterna har en starkt hierarkisk organisationstra-dition, där man uppifrån trycker igenom besluten,talar om vad folk skall tycka osv. Jag tror dock från svenska folket i större utsträck-ning kommer att kräva att själv få vara med om attpåverka besluten. Jag tror att ett sätt att komma dit äratt låta kommunfrågorna få ett eget val. Då blir deviktigare, och då kan människor engagera sig både iSocialdemokraterna och kanske ännu hellre i andrapartier för att kunna vara med om att påverka politi-ken.På så sätt kan vi också vitalisera demokratin eftermånga år av bakslag och vikande siffror - inte förMiljöpartiet men för nästan alla andra partier - närdet gäller aktiva medlemmar.Anf. 37 ():Fru talman! Jag tror att skall varanågot försiktig med att göra beskrivningar av hur vårtparti fungerar. bör undvika att varasanningsvittne i det sammanhanget.Vi som jobbar i vårt parti vet däremot hur det fun-gerar. Jag kan bara säga att det inte är någon topp-styrning på det vis som gör gällande.Det är fråga om ett lagarbete, där suppleanten i taxe-ringsnämnden lika aktivt deltar i valrörelsen som ettkommunalråd, ett statsråd eller vem man än vill jäm-föra med. För oss socialdemokrater är det i en valrö-relse alldeles speciellt tydligt att vi jobbar som ett lagoch hjälps åt på olika sätt. Det läggs ned arbete frånvåra medlemmar i åtskilliga studiecirklar på förbere-delser i kommunala och landstingskommunala pro-gram. En annan del av den grund som vi lägger förvår politik är att vi går ut och intervjuar medborgare iaffärscentrum, i bostadsområden osv.Peter skulle vara välkommen till ett stu-diebesök. Det skulle nog vara lärorikt.Anf. 38 ():Fru talman! Om det nu är så positivt och bra somMats framställer läget - jag skall inte betviv-la det; han har säkerligen rätt - borde det rimligtvisfinnas en ypperlig möjlighet för socialdemokraternalandet runt, i varenda kommun, att gå ut till folket i ettsärskilt kommunalval och berätta hur bra det är. Var-enda person som sitter i varenda liten nämnd i landetskulle kunna vara med och påverka och skaffa in flermedlemmar som blir aktiva i politiken. Det borde talaför att ni kunde gå med på det här förslaget.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )7 § betänkande 1997/98:KU29LagstiftningsprocessenAnf. 39 ():Fru talman! Den kommunala självstyrelsen har fåtten framträdande plats regeringsform. Denfinns inskriven i den inledande paragrafen som en avgrunderna för vårt demokratiska styrelseskick. I1 kap. 1 § regeringsformen sägs att den svenska folk-styrelsen förverkligas inte bara genom ett representa-tivt och parlamentariskt statsskick utan också genomkommunal självstyrelse. 1 kap. 7 § regeringsformenstadgar att det i riket finns primärkommuner ochlandstingskommuner, att beslutanderätten i kommu-nerna utövas av valda församlingar och att kommu-nerna får ta ut skatt för skötseln av sina uppgifter.I den inledande paragrafen, dvs. 1 kap. 1 §, tillden nu gällande kommunallagen, kommunal-lag, sägs att är indelat i kommuner och lands-ting och att dessa på den kommunala självstyrelsensgrund sköter de angelägenheter som anges i kommu-nallagen eller i särskilda bestämmelser. Såvitt jag harkunnat se är detta första gången som begreppet"självstyrelse" används i kommunallags-text, vilket naturligtvis är ett viktigt understrykande avbegreppets betydelse. Men jag vill framhålla att prin-cipen om självstyrelse inte är ny i kommu-nallagssammanhang. Den har också kommit till ut-tryck i förarbetena till tidigare kommunallagar.Det finns inte någon klar juridisk eller statsveten-skaplig definition av begreppet självstyrel-se, men den kommunala självstyrelsen är givetvis iförsta hand en grundläggande princip för relationenmellan stat och kommun. Principens innebörd är atten kommun själv skall styra inom sitt område när detgäller angelägenheter av natur.En kommuns befogenheter har definierats i 1991års kommunallag. I den lagens 2 kap. 1 § står det attkommuner och landsting själva får ha hand om sådanaangelägenheter av allmänt intresse som har anknyt-ning till kommunens eller område ellermedlemmar och som inte skall handhas enbart avstaten, en annan kommun, ett annat landsting ellernågon annan.En grundläggande förutsättning för att det kom-munala självstyret skall kunna utövas är att kommu-nerna har rätt att ta ut ersättning i form av kommunal-skatt för den egna kommunens skötsel. Anledningentill att kommunernas beskattningsrätt har grundlags-fästs är självfallet att den ansetts mycket väsentlig.Den kommunala beskattningsrätten är emellertidinte någon nyhet. Den är av mycket gammalt datum.Redan i prästeståndets privilegier fastslogs attsockenstämman skulle rådslå om kyrkans inkomsteroch räkenskaper och att socknen för att finansiera deföreskrivna uppgifterna ägde rätt att uttaga avgifter,som var specificerade för varje särskild angelägenhet.Avgifterna togs ut av dem som ägde fastigheter iförhållande till fastigheternas värde. Med 1843 årssockenstämmoförordning stadfästes denna rätt ut-tryckligen - en rätt som väl knappast kan uppfattas påannat sätt än som en beskattningsrätt.Det sades att till sockenstämmans handläggninghörde "avgifters bestämmande till kyrka, skola, fattig-och hälsovård samt andra fromma ändamål".Kommunernas beskattningsrätt kom mycket tyd-ligt till uttryck när regeringsform i sambandmed representationsreformen 1865/66 kompletteradesmed ett andra stycke i sin 57 §. Detta stycke lyddeenligt följande: "Huruledes särskilda menigheter måför egna behov sig beskatta, bestämmes genom kom-munallagarna, vilka av Konungen och ge-mensamt stiftas. "Det förhållandet att det inte finns någon närmareprecisering av begreppet självstyrelseinnebär att det ibland kan uppstå konflikter mellanden kommunala självstyrelsen och statens övergri-pande ansvar. Men detta får inte leda till att begreppetkommunal självstyrelse bara uppfattas som en meraallmän princip för umgänget mellan stat och kommunoch att staten i olika sammanhang ändå alltid kan fattade slutliga besluten om var gränserna för den kommu-nala självstyrelsen går.Den kommunala självstyrelsen är en frihetsidésom syftar till att stärka den kommunala demokratin.Principen om självstyrelse utgör självagrunden för kommunernas existensberättigande ochmåste därför ha en reell innebörd och väga synnerli-gen tungt i förhållande till de motstående intressensom kan finnas, exempelvis från statens sida. Attsedan staten genom lagstiftning kan ange spelregler ären annan sak som inte begränsar principen som sådanoch dennas grundläggande värde för demokratin.Som framgått av vad jag sagt har principen omkommunal självstyrelse mycket gamla anor. Ickedesto mindre har den under de senaste decenniernafått ett ännu större värde än tidigare, eftersom manhos medborgarna allt oftare kunnat se en bristanderespekt för det politiska livet och en alltmer utprägladmisstro mot politiker rent generellt. behö-ver man bara slå upp en dagstidning för att konstateradet till synes motsägelsefulla förhållandet att även omde politiska partierna å ena sidan fått allt svårare attaktivera medborgarna har allmänhetens engagemang ilokala frågor å andra sidan faktiskt ökat. Det finns hosåtskilliga kommunmedlemmar eller medborgargrup-per trots allt en stark vilja att delta och påverka innande formella besluten fattas.För att den kommunala självstyrelsen skall funge-ra måste det emellertid finnas vad man skulle kunnakalla ett lokalt handlingsutrymme. Det måste ute ikommunerna finnas viktiga saker att besluta om.