prot · GL0969 · 1998-02-18 00:00:00 — Frågor rörande oskäligt höga chefslö-ner och avgångsvederlag diskuteras just nu i denallmänna debatten, och detta är helt naturligt. Näravtalsrörelsen pågår, och det framhålls att löneök-ningarna bör hålla sig inom 2 ½-3 ½ % för de an-ställda. Om detta blir fallet applåderas det. I skenet avatt alla bör strama åt och hjälpa till är det inte såkonstigt att reaktionerna blir våldsamma när de högstacheferna ger sig själva och sin kompisar otroligapåslag och fallskärmar.När det gäller chefer inom statlig sektor har ut-skottet uttalat att staten bör föregå med gott exempelgenom att verka för att avtal om löner och andra för-måner som träffas med ledande befattningshavareskall ligga på en rimlig nivå. Det är bra och att rege-ringen har utarbetat riktlinjer för detta är också bra.Men då bör det också följas.Trots detta har anställningsavtal träffats över den-na nivå. Ett exempel är , där chefer underen pågående omorganisation har höjt sina löner medupp till . När detta är fallet måste det vara någotsom inte stämmer.Produktionspersonalen fick ett lönelyft på 4 ½ %förra året. Generaldirektören skriver att det inteskall förekomma några lönediskussioner i sambandmed att det fattas beslut om bemanningen av den nyaorganisationen.Det skall heller inte vara självklart att lönen skallförändras på grund av att en anställds arbetsuppgifterändras och att det dessutom måste föreligga särskildaskäl för att lönen skall höjas under pågående anställ-ning. Trots dessa skäl för att inte höja lönen för pro-duktionspersonalen fick sex chefer på stora lönelyft, och nyanställda chefer i led-ningsgruppen fick mycket höga löner.När beslutet togs räknades det med attomorganisationen inte skulle medföra någon överta-lighet. Men det visar sig att närmare 800 personerkommer att bli arbetslösa därför att man har räknatfel. Medlen räcker inte längre.I det privata näringslivet har flera personer medhögre tjänst reagerat på de senare årens orimligasummor vad gäller avgångsvederlag och pensioner,vilka avgående chefer får. Dessa fallskärmar utveck-las trots en otroligt hög lön dessutom. Att företrädareför näringslivet nu uttalar sig mot detta system tyderpå en viss sundhet.Inom statlig sektor borde inte sådana förhållandenförekomma alls. Regeringen bör kanske se över sinariktlinjer när vi vet att SJ-chefen har en lön på170 . har tillsammansmed kd lämnat in ett särskilt yttrande i ärendet.Fru talman! I betänkandet tas också upp bl.a. frå-gan om diskriminering. Vårt lands stora arbetslöshethar drabbat våra invandrare speciellt svårt. Arbetslös-heten är mycket hög bland invandrarna, inte minstbland dem som har utomeuropeiskt påbrå. Människormed olika etnisk bakgrund kommer att tillföra arbets-livet ytterligare kompetens om de får en chans.Staten bör föregå med gott exempel och göra enkraftansträngning för att anställa människor medannorlunda kultur och språk - detta inte bara för atthjälpa till att lösa en del av arbetslösheten utan ocksåför att på så sätt berika arbetsplatsen.Fru talman! De osakliga löneskillnader som fö-rekommer mellan kvinnor och män inom statlig verk-samhet är helt oacceptabla. I hela samhället är i da-gens läge kvinnors löner två tredjedelar av männenslöner. Det är könsdiskriminering, fru talman.Den könssegregerade arbetsmarknaden är oftaproblemet, säger . Det är irealiteten så att lönerna är låga på de arbetsplatser ochde befattningar där kvinnor arbetar och högre på deplatser där männen är i majoritet.Staten bör se till att denna lönediskrimine-ring inte fortsätter utan också här föregå med gottexempel.Fru talman! Utskottet uttalar sig ganska bra omden s.k. positiva särbehandling för underrepresenteratkön som jag skriver om i kommittémo-tion. Staten bör också inom detta område gå före vidtjänstetillsättning inom statliga myndigheter och verk.Utskottet skriver också att myndighetschefernaskall sätta upp som mål att hälften av cheferna skallvara kvinnor. Jämställdhetslagen tillåter också positivsärbehandling för att utjämna skillnaderna.Men, fru talman, utskottet vågar inte ta hela stegetfullt ut för att få en jämn fördelning på 50-50 %.Därför har skrivit en reservation tillsam-mans med . Visst kan vi kanske tro attvi är på rätt väg med jämställdheten på arbetsplatseroch med löneskillnaderna. Men för mig är det entillbakagång. Vi ser att skillnaderna ökar, vilket inteminst den omfattande kvinnomaktutredningen visar.Vi har en lång väg kvar att gå för att nå ända fram.Fru talman! Med detta slutar jag. Jag kommer inteatt yrka bifall till mina reservationer, men jag stårgivetvis bakom dem. Jag hänvisar i stället till detsärskilda yttrandet.Anf. 191 ():Fru talman! Det betänkande vi nu diskuterar berörstatliga arbetsgivarfrågor. Dessa har vi haft uppe ettantal gånger . Från Kristdemo-kraternas sida har jag också ett antal gånger påtalat attregeringen inte lever upp till de uttalanden som riks-dagen har gjort om att chefer i statlig verksamhet inteskall ha löner som kan anses vara orimliga. Ministrarhar ju t.o.m. hållit med om den här kritiken i enskildafall, precis som sade. Ändå, fru tal-man, fortsätter regeringen att sluta avtal på lönenivåersom måste anses vara orimliga. Om detta har jag ochBarbro skrivit ett särskilt yttrande. För kommer jag att återkomma i frågan så länge rege-ringen inte lever upp till vad riksdag haruttalat.Fru talman! måste debatten vidgas,eftersom betänkandet också behandlar motionskravsom rör det privata näringslivet. De senaste veckornahar begreppet fallskärmsavtal på nytt uppmärksam-mats. När näringslivets främsta företrädare ordnarfallskärmar, som av nästan alla måste ses som uttryckför girighet, åt varandra skadas värdegemenskapen isamhället. Klyftorna och motsättningarna ökar, vilketockså skadar marknadsekonomins funktionssätt.Samtidigt med fallskärmsdiskussionen har ocksåpå nytt uppmärksammats missbruk av offentliga me-del - missbruk från politiskt förtroendevalda. Utgångspunkten för oss förtroendevaldamåste vara att på effektivast möjliga sätt använda degemensamma skattekronor som finns till förfogande.Det måste understrykas att politikeruppdraget är ettförtroendeuppdrag där man har att förvalta allas våragemensamma tillgångar. Fallskärmar i bemärkelsenatt politiker som slutar sina förtroendeuppdrag fårersättningar utöver normala pensionsavtal måste av-vecklas. Visstidspensioner som fortfarande lever kvarär ett exempel på en företeelse som jag menar måstebort.Utgångspunkten för näringslivet bör vara att deltai den allmänna etikdebatt som förs i samhället i öv-rigt. Detta borde leda till slutsatsen att det är ar-betsprestationen som skall premieras, och inte detfaktum att man misslyckas eller slutar sitt arbete somskall ge en kraftig effekt i den egna plånboken. Fall-skärmarnas negativa inverkan på lönebildningen, somär så central ur sysselsättningssynpunkt, får inte hellerunderskattas.Det bästa är naturligtvis om politiker, direktöreroch andra ledare på egen hand kommer fram till slut-satsen att det måste finnas ett rimligt samband mellanprestation och ersättning. Kommer man inte till ensådan slutsats så krävs det skärpta regler. Det bästavore att se över lagar, avtal och andra spelregler isyfte att försvåra, och om möjligt förhindra, orimligaavtal.Fru talman! Jag vill påpeka att vi från Kristdemo-kraternas sida i den här diskussionen har lyft fram detexempel som finns från . I har regering-en, som leds av en kristdemokratisk statsminister,tillsatt en värdekommission som skall diskutera före-teelser som etik- och moralfrågor, våldet men ocksågirigheten. Man skall försöka få ut den diskussionenbrett bland folket och folkrörelserna, idrottsorganisa-tionerna och näringslivet. Man har börjat få i gångdebatten väldigt tungt i det norska samhället. Vi villpeka på detta som ett exempel. Vi kanske borde görapå ett motsvarande sätt här i , så att vi får enfolklig diskussion som kan leda till en uppstramningpå det här området.Fru talman! I betänkandet behandlas också diverseandra frågeställningar.I reservation 4 markerar vi från Kristdemokrater-nas sida att staten måste vara ett gott föredöme somarbetsgivare, avseende att man underlättar manligaanställdas möjlighet att ta föräldraledigt. Detta skallgöras för att öka förutsättningarna för barnen att fåmer tid tillsammans med sin pappa.I reservation 5 markerar vi tillsammans med Folk-partiet statens ansvar vad gäller att få bort löneskill-naderna mellan män och kvinnor. På denna punkt vetvi genom refererade undersökningar att man inte ens iRegeringskansliet har lyckats. Jag tycker att det ärlitet konstigt att utskottsmajoriteten i denna fråga intevill vara mer pådrivande.Jag nöjer mig med att yrka bifall till reservation 5.Anf. 192 ():Fru talman! Detta ärende handlar om åtta motionerfrån den allmänna motionstiden som rörden statliga personalpolitiken. Motionerna gäller bl.a.löner och andra förmåner till chefer inom den statligasektorn, rekryteringen av anställda med utländskbakgrund samt vissa frågor med anknytning till jäm-ställdheten mellan kvinnor och män.Jag vill börja med att betona det som jag sade iden förra debatten, nämligen att personalen är denviktigaste resursen som arbetsgivaren har. Jag villockså betona att staten har ett stort ansvar att vara engod förebild när det gäller personalpolitiken och alladess områden.Jag vill också påstå att den socialdemokratiska re-geringen och utskottet också hartagit initiativ till olika åtgärder i den statliga perso-nalpolitiken.Motionen från som handlar om be-gränsningar av löner m.m. till chefer inom den statligasektorn har varit föremål för utskottets bedömningtidigare, och debatterats här i kammaren flera gånger.Utskottsmajoriteten har tidigare starkt betonat att viinte vill höra talas om provocerande höga löner tillchefer, som dessutom kanske varit försumliga eller påannat sätt misskött sitt arbete. När man lyssnar påHans Andersson här få man faktiskt uppfatt-ningen att han tror att ingenting har hänt. Men vi kanvidhålla att det ändå har hänt en hel del saker och tingpå detta område under det gångna året.Utskottet vidhåller vidare att det dock i vissa fallfinns skäl att avtala om bättre förmåner än de somgäller för en majoritet av cheferna i statliga förvalt-ningar. Jag kan också med glädje konstatera att enligtuppgift som utskottet har inhämtat från Finansdepar-tementet pågår försök till omförhand-lingar av löner och andra förmåner som är mer gene-rösa än vad regeringens riktlinjer anger. Vidare pågårockså en uppföljning av de riktlinjer som regeringenbeslutade om 1996.Vänsterpartiet föreslår också i sin motion att re-geringen skall föra samtal med det privata näringsliveti dessa frågor. Frågor om löner och andra förmånerinom det privata näringslivet ligger utanför de statligaarbetsgivarfrågorna, och därmed också utanför riks-dagen. Men det är mycket konstigt att näringslivetbeviljar sina egna chefer i toppen orimliga löner ochpensionsavtal.Samtidigt pågår avtalsförhandlingarna. Detta göratt löntagarna blir irriterade över att näringslivet intetar sitt samhällsansvar och därmed försvårar måttfull-heten i lönebildningen.Juan tar i sin motion upp frågan om in-vandrarnas andel av statliga tjänster. tar upp jämställdhetsarbetet inom staten. Som jagtidigare har sagt bör staten vara ett föredöme somarbetsgivare, inte minst när det gäller invandrare ochjämställdhetsarbete. Mångfalden i sig kan leda till enhögre kvalitet och kompetens på arbetsplatserna. Detär viktigt att invandrare med en bra utbildning ochkunskaper ges möjligheter att komma in i arbetslivetoch öka internationaliseringen på arbetsplatserna.Därmed får man tillgång till kunskaper i språk ocherfarenheter av andra kulturer. Utskottet känner oroöver den höga arbetslöshet som råder bland t.ex.utomeuropeiska invandrare.Utskottet menar därför att det är önskvärt att anta-let anställda med utländsk bakgrund ökar inom denstatliga sektorn. har även tidigare uttalatsig positivt om tankegångarna att staten bör eftersträ-va en ökad etnisk mångfald i statsförvaltningen. Nusenast var det i ett betänkade 1997/98 från socialför-säkringsutskottet, , framtiden och mångfalden- från invandrarpolitik till integrationspolitik.Fru talman! Avslutningsvis vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan.Anf. 193 HANS () replik:Fru talman! Vi noterar i motionoch reservationen att: "En del har gjorts på senare tidför att strama upp de s.k. Men vibör ha målsättningen att gå vidare i det arbetet.Vi har pekat på ett flertal exempel, och jag har pe-kat på ytterligare några exempel här i talarstolen , som visar att det inte är skäliga villkor som gäl-ler.Eller menar att det exempel jagnämnde - som ju är helt officiellt - om förhållandenaför vd:n för är rimligt? Det handlarom , dubbla pensionsförsäkringaroch den lönen.Menar att det finns argument för på det statliga området skall avlöna någon högreän man avlönar statsministern? Vad är det i så fall förtyp av argument som ligger bakom detta?Vad är det som hindrar att utskottet och riksdagenbeslutar om ett tillkännagivande till regeringen attuppta diskussioner med företrädare för näringslivetför att ernå en bättre tingens ordning? Jag har aldrighävdat att vi här skall sätta lönerna i näringslivet. Menvi har tidigare hävdat, och vi hävdar i vår allmännapolitik, att vi skall bibehålla och skärpa beskattningenpå mycket höga lönenivåer just för att stävja utrym-met för att skapa så stora klasskillnader.Det intresserar mig också mycket att få veta varförinte tyckte att vår okunskap i riksdagoch utskott var ett tillräckligt skäl för att försöka tareda på mer när det gällde disciplinpåföljders effekteroch verkningar ute i samhället. Vad var det som gjor-de att det inte var intressant att tillmötesgå det kravet?Anf. 194 () replik:Fru talman! Regeringen be-stämmer lönerna för chefstjänstemännen inom rege-ringen och de olika myndigheterna. Däremot bestämslönerna i av dess styrelse. Jag har denförhoppningen att man i den utvärdering som gör också tittar på lönerna när detgäller statliga bolag.Jag kan i princip hålla med omatt statsministerlönen skulle kunna vara en riktlinje.Men man måste också komma ihåg att det är två par-ter inblandade i avtalsförhandlingarna och i förhand-lingar om löner. Det är naturligtvis så, som HansAndersson säkert känner till, att när man skall föränd-ra redan ingångna avtal vill den andra parten ha nå-gonting på köpet för att man skall kunna förändrasaker och ting.Jag välkomnar den debatt som har varit om orim-ligheter i chefernas lönesättning i näringslivet ochäven detta med fallskärmsavtalen. Det är bra att dendebatten kommer upp. Tyvärr är det så att vi här iriksdagen inte kan göra så mycket åt detta annat än attbilda opinion mot sådana företeelser.Anf. 195 HANS () replik:Fru talman! Man får vara tacksam för det lilla. Jagtycker ju att har en attityd som är allde-les för devot och underdånig i förhållande till vadFinansdepartementet kan tänkas göra. Det är vi i riks-dagen som är beslutsfattare. Det är vi som ger direk-tiv. Det är vi som uttalar vilka principer som skallgälla för departement och myndigheter. Det är vi somhar en stor möjlighet att påverka, i och med vår of-fentliga debatt, hur normbildningen ser ut i samhället.Jag menar att vi måste verka för mindre klyftoroch inte ökade klassklyftor. Då får vi använda oss avskatteinstrumentet. Men det finns ju inte så mycket avden varan längre hos regeringspartiet efter skattere-formen.Vi måste använda oss av möjligheten att tala medvarandra och föra en dialog. Jag förstår fortfarandeinte varför jag inte får ett positivt svar på min upp-maning till att ställa sig bakom kravetpå att regeringen upptar diskussioner med näringsli-vets organisationer i den här frågan.Lönenivåer och förmånsnivåer sätts inte av rege-ringen utan av styrelser. Det är riktigt. Men regering-en utser ju styrelser i de statliga företagen. Vi hadeden här diskussionen när det gällde AMU-gruppenoch vi kan ha den om . Det är ju alldelesmeningslöst om ägaren saknar inflytande över spel-reglerna och villkoren i de företag som man äger. Detfinns inga som helst svårigheter att utöva det ägarin-flytandet, antingen med direktiv eller också informelltsom regeringen gör i många andra sammanhang.Jag förstår inte varför man skall låtsas som om enägare saknar ägarmakten. Tänk om Investor resonera-de på samma undfallande sätt. Nej, ägaren har ettmycket stort inflytande över bolagen i vårt land. Manhar inflytande över sin möjlighet att utse styrelse.Anf. 196 () replik:Fru talman! Jag har inte kompe-tens och kunnande för att här uttala mig omskatteinstrumentet, de höga lönerna och fallskärmsav-talen.Vänsterpartiet har lämnat en motion om att rege-ringen skall ta upp diskussionen med det privata nä-ringslivet. Jag tycker att motion slår inöppna dörrar. Statsministern, ochkulturministern har i olika sammanhang debatteratoch skrivit artiklar om dessa löner. De har också tagitstarkt avstånd från detta, som väldigt mångapolitiker i både och Socialdemokrater-na diskuterat de här frågorna.Jag tror att vi i sak är helt överens med Hans An-dersson. Det skulle också ha hjälpt till mycket mer iden här frågan, om ni hade tillstyrkt motionen ochsagt att regeringen skall ta upp diskussioner. Det ärnämligen redan gjort.Anf. 197 () re-plik:Fru talman! sade från talarstolen attden socialdemokratiska regeringen har tagit ett initia-tiv innebärande att cheferna inte skall ha de här högalönerna och att det inte skall vara några kompisavtal -låt mig kalla det så.Paavo Vallius sade också att mycket har hänt. Jagär väldigt nyfiken på att få veta vad som har hänt. Kanvi få något konkret besked om det?Paavo Vallius pratade också om jämställdhetsar-betet och om mångfaldsaspekten, att man skall kunnaanställa personer med annan bakgrund än den svens-ka. Jag tycker att vi verkar vara överens, men vi måsteockså få se att det blir något resultat i handling. Detgäller både beträffande löneskillnader och avseendejämställdhet mellan kvinnor och män. Vad är det somkommer att ske? Gäller det t.ex. en handlingsplan,som nämndes i anförande?Jag förstår att är glad , men vikan vara ledsna.Anf. 198 () replik:Fru talman! När det gäller vad regeringen har gjortbeträffande lönerna är det, som jag tidigare nämndefrån talarstolen, så att håller påatt omförhandla de löner och avgångsvederlag somfinns. Dessutom gör man en utvärdering av hur detbeslut som tog 1996 har följts upp.Vad gäller jämställdheten håller att titta närmare på lönestatistik och arbetsvärde-ring för att se hur det förhåller sig med löneskillna-derna. Vi väntar på en proposition om hur regeringentänker tackla de här problemen. Jag tror alltså att vihar en ganska bra bild av vad som håller på att hända.Anf. 199 ():Fru talman! Jag vill först instämma i Hans An-derssons anförande med anledning av det här betän-kandet om orimliga chefslöner och fallskärmar. Jagtänker själv uppehålla mig vid reservation nr 6, där vipekar på det orimliga förhållandet att det förekommeren lönediskriminering av kvinnor inom den statligasektorn.Jag har gått igenom SCB:s lönestatistik för 1996.Det har ännu inte kommit någon lönestatistik för1997. Statistiken är uppdelad på sektor, ålder, yrkeoch kön. Det visas i den att kvinnorna inom den stat-liga sektorn i yrke efter yrke - med ett enda undantag,nämligen för köksbiträden - ligger undermännen i samma yrkeskategori och inom sammaområde när det gäller lön. Det handlar i de flesta fallom en differens om . Det finns ocksåexempel på mindre och större inkomstskillnader, menmedianen ligger någonstans där. Jag tycker att det härär ganska uppseendeväckande år 1998.Kvinnomaktsutredningen skriver i sitt betänkandeSOU 1998:6: "Den genomsnittliga skillnaden mellankvinnors och mäns timlöner är . Man kanockså säga att kvinnors genomsnittliga timlön är ca80 % av männens. Denna löneskillnad har varit rela-tivt stabil efter att under1960- och 1970-talen ha krympt. "Utredningen konstaterar vidare att löneskillnader-na varierar mellan olika yrkesgrupper och olika sekto-rer men att skillnaderna i lön mellan kvinnor och mäninte kan förklaras med olikheter i utbildning och ar-betslivserfarenhet. Det finns alltså en lönediskrimine-ring som är baserad på kön.I 1998 får kvinnor fortfarande lägre lön pågrund av kön. Den statliga sektorn är en stor kvinno-arbetsplats. Där arbetar nästan 100 000 kvinnor. Jagmenar att staten har ett ansvar för att motverka sådanahär löneskillnader.Detta är den problematik som vi lyfter fram i vårmotion. Utskottets majoritet avstyrker dock motionenoch hänvisar till jämställdhetslagens krav på kart-läggning, till att givit ut en po-licyskrift i frågan och till att det pågår ett partssam-mansatt arbete för att få bort osakliga löneskillnader.Vad man säger är att man vill vänta och se. Vihörde också säga precis detsam-ma: Vi vill vänta och se. Det pågår en kartläggning.Man har räknat ut att om vi skall vänta och se,kommer det att dröja innan de här osakli-ga löneskillnaderna är borta. Vi har redan väntat årti-onde efter årtionde. Lönesättningen har varit könsdis-kriminerande trots att parterna - det handlar om bådearbetsgivare och fackliga organisationer - säger sigarbeta mot lönediskriminering.Jag hade själv tillfälle att ochbörjan av 90-talet ta in dokument både från arbetsgi-varorganisationer och från fackliga organisationer föratt studera deras policy i den här frågan. Det fannsockså en sådan. Man skulle aktivt motverka löneskill-nader på grund av kön. Man har alltså länge haft de här do-kumenten, men trots det har löneskillnaderna mellanmän och kvinnor varit konstanta ända sedan 60-talet.Jag måste säga att jag är förvånad över socialde-mokraternas passiva hållning i den här frågan. Vad vibegär från är dels att skall utveckla sin policy, i den mån den inteär tillräckligt klar, dels och framför allt att utarbetar en tidsplan för när man skallkomma till punkt med de här osakliga löneskillnader-na och denna lönediskriminering.Något som jag har lärt mig är att man, om man villha resultat, måste upprätta en tidsplan för när sakeroch ting skall vara gjorda. Det går då inte att, som idet här fallet, skjuta fram frågans lösning ellermer.En tidsplan skulle innebära att den process sommajoriteten påstår är i gång skulle påskyndas. Denskulle öka trycket på att aktivtvid löneförhandlingar lägga ut löner så att kvinnor ejlängre diskrimineras på grund av kön. Jag menar attstaten har ett ansvar i den här frågan och även attstaten har ett redskap i den här frågan, nämligen Sta-tens avtalsverk.Jag tycker att det är synd att socialdemokraternavisar en sådan underlåtenhet i den här frågan ochhänvisar till fortsatta kartläggningar och utredningar,sådant som vi faktiskt har . Vi vet hur det ser ut.Vi har fått betänkande.Fru talman! Jag hade tänkt yrka bifall till reserva-tion nr 6, eftersom det här är en viktig fråga, men avhänsyn till kammarens tid avstår jag från det. Jag stårdock givetvis bakom denna liksom bakom andra re-servationer från sida i betänkandet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 15 §. )15 § Egenskapskrav på byggnaderFöredrogsBostadsutskottets betänkande 1997/98:BoU4Egenskapskrav på byggnaderAnf. 200 ():Fru talman! "Huden är människans antenn motomgivningen. Vad händer med huden som utsätts förmikrovågor som kan passera stål och betong? Forsk-ning visar att mikrovågor från mobiltelefoner kanpåverka celler och djur skadligt och öka risken förcancer. Utbyggnaden av mobiltelefonin och alltmerelektronisk utrustning i bostäder och på arbetsplatserinnebär att vi alla utsätts för ett gigantiskt fullskaleex-periment ur hälsosynpunkt. Forskare hävdar att cellerhos människan kan uppfatta saker som vi fortfarandeinte vet. Det finns ett fysikaliskt samband mellanelektromagnetiska fält och stresshormoner. Barn ärinte lika 'hårdhudade' som vuxna. "Så inleds en Centerinterpellation som är ställd tillsocialministern om de människor som drabbats avelöverkänslighet.