prot · GM0937 · 1998-12-16 00:00:00 — Det är förvisso pengar, men man kanom man vill jämföra det med anslaget i dess helhet på80 eller vad maxtaxan skullekosta, nämligen . Det äruppenbart att det inte är pengarna som det är fråga omutan en ovilja att vilja hjälpa de närstående.Anf. 32 () replik:Herr talman! Jag konstaterade i en replikrunda ti-digare vad sade när han talar om olikaförmånstak och olika avgifter. Det finns som hansäkert känner till ett väl etablerat generellt välfärds-system som svensken i gemen har accepterat ochtycker om. Han känner också till hur budgeten ochdet statsfinansiella läget har varit och varvi befinner oss . Då kan han finna en hel del svarpå sina frågor.Men det som jag reagerade lite grann för var attBo Könberg, såvitt jag förstod, var beredd att gå från5,5 basbelopp upp till 7,5 basbelopp när det gäller a-kassesystemet.Samtidigt har och jag deltagit, vilkettidigare talare har diskuterat, i en CNS-debatt, där jagblev väldigt bekymrad över just välfärdsrapportensåsikter om a-kassesystemet. Detta finns att läsa på s.145. Men grundtanken i det resonemanget, som BoKönberg anslöt sig till, var, om jag förstod det rätt, skulle socialisera a-kassan för att det var ett - jagmåste tyvärr använda ordet - perverst system. Detfinns anledning att återkomma till den debatten.Beträffande det som sades om FINSAM, raka röroch avgifter, vill jag säga att det talar lite grann motsig självt, tycker jag, när vi konstaterar att socialför-säkringarna kostar mer pengar än vi har anslagit. Närman då talar om raka rör och att hämta pengar ursjukförsäkringsdelarna vill jag säga att det definitivtinte är fråga om några raka rör däremellan och avgif-ten.För den uppmärksamme sade jag att regeringenåterkommer i en särskild proposition vad gäller rehab.Det handlar om att ta till vara alla bra saker som harkommit fram för att sedan försöka samla det hela ochgemensamt göra någonting bra av det.När det gäller närståendepenningen kan jag barasäga att det är just utifrån budgetsituationen som detinte går att genomföra vad som här tagits upp.Anf. 33 BO () replik:Herr talman! Jag vet inte om jag är ensam om attinte förstå svaret på min fråga om varför RonnyOlander tycker att det är bra med olika förmåns- ochavgiftstak. Jag kanske får be göra ettförsök till, förutom detta med att hänvisa till enmängd andra saker än det som fanns med i hans in-lägg.Vi hade faktiskt gemensamma förmånstak ochavgiftstak i socialförsäkringarna . Möjligen kan man till och övri-ga socialdemokrater här i kammaren ställa fråganvarför det system som uppenbarligen ,och tyckte var ett brasystem, med gemensamma förmåns- och avgiftstak isocialförsäkringarna nu är så förkastligt. Det kanskefinns ett svar på den frågan.Jag blev heller inte riktigt klar över svar när det gäller FINSAM-försöket. Min frågagällde egentligen bara: Hur kommer det sig, beträf-fande den försöksverksamhet som hela kammaren harställt sig bakom och som vid en utvärdering av de tvåmyndigheter i som sysslar med frågan har fåttmycket goda betyg, att slutsatserna under fyra års tidskall ligga på is i stället för att tillämpas?I fråga om närståendepenningen låter det sig för-stås upprepas, som gjorde, att det ärför dyrt. Men min fråga var egentligen: Hur ser prio-riteringslistan ut för och övriga soci-aldemokrater, och kanske för några till här i kamma-ren, när man tycker att en förstärkning av möjlighe-terna för närstående som vårdar mycket sjuka anhöri-ga - det handlar om en ökning med 50 miljoner kro-nor - inte kan av, när man , somRonny gör, kan gå till val på att införa enmaxtaxa som i sig är intressant men som kostar minst3 ?Anf. 34 () replik:Herr talman! gör om samma bravadsom i förra replikrundan genom att ställa fyra frågorsom skall besvaras . Han inser säkertatt det inte går att få ett fullödigt svar på två minuter.Vi får kanske ta den saken lite enskilt.Vad gäller att bringa klarhet i detta med den gene-rella välfärdens principer och det som är allmäntaccepterat bland människor och svensken i gementycker jag att det ändå finns anledning för Bo Kön-berg att ta till sig det här. FINSAM, SOCSAM eller,som , FRISAM innebär verkligen möjligheter förde olika aktörerna att agera. är ju välbevandrad i de här systemen och har säkert också lästEgon . Egentligen är det kanskeinte mera pengar som behövs, utan det handlar fak-tiskt om att vi lär oss att samarbeta på central, regio-nal och lokal nivå. känner säkert ocksåtill yttrande om att vi politiker kan-ske inte alltid är de som är föregångsmän inom dethär området. Litet grann var vi ju faktiskt proppar iarbetet med att se till att de lokala aktörerna fick enmöjlighet att agera. Detta får anses vara ett svar påBo Könbergs fråga i den delen.När det gäller närståendepengarna har jag denstörsta respekt. Det är inte bara utan ocksåandra partier som lyfter fram de här frågeställningar-na. Det finns alltid anledning att i så viktiga frågorsom de vi nu talar om rakt över ta till sig detta. Mankan dock inte bara lova ut den ena förmånen efter denandra, utan man får se hur utvecklingen blir i sam-hället, hur ekonomin utfaller, hur statsfinansernalöper osv. Därefter får man försöka ta in detta väldigtviktiga område i den generella välfärdens princip.Anf. 35 Statsrådet ():Herr talman! Den generella välfärden åtnjuter ettbrett och starkt stöd hos medborgarna. De vill se enutveckling och förstärkning av en välfärd som om-fattar alla invånare, bl.a. genom offentligt finansiera-de socialförsäkringar. Stödet har däremot pendlatbland politiker och opinionsbildare. Attackerna motden generella välfärden, som ochframåt både blev vanligare och hårdare, har de se-naste åren försvagats kraftigt och minskat i omfatt-ning. Systemskiftets förespråkare har blivit färre ochalltmer politiskt isolerade. Pendeln har svängt, ochdet gläder mig.Alltfler debattörer uppmärksammar sambandetmellan en generell välfärdspolitik och en framåtsyf-tande tillväxt- och sysselsättningspolitik. Offentligtfinansierade och generella socialförsäkringar fram-hålls som det bästa sättet att möta och stimuleraframväxten av en modern arbetsmarknad. Alltflerkommer att vara projekt- eller korttidsanställda, kom-binerat med studier. Kravet på trygghet kommer attvara en förutsättning för att människor skall vågasatsa på de möjligheter som framtiden bär på.Ett av regeringens mål under denna mandatperiodär att skapa förutsättningar för full sysselsättning. Detbetyder konkret att av alla människor mellan 16och skall vara sysselsatta år 2004.Detta mål kommer att ställa stora krav på social-försäkringarna. Långtidssjuka och arbetsskadademåste snabbare än tidigare återfå arbetsförmågan,vilket förutsätter en arbetslivsinriktad rehabiliteringav högsta klass. Möjligheterna till sysselsättning förförtidspensionärer med viss arbetsförmåga måste öka.Nya samverkanslösningar inom socialförsäkringsom-rådet skall uppmuntras. Härigenom ökar möjligheter-na att fånga upp de människor som riskerar att hamnai en gråzon mellan försäkringskassa, arbetsförmed-ling, sjukvård och socialtjänst.Regeringen arbetar vidare på att modernisera so-cialförsäkringssystemen så att de blir mer funktio-nella och därmed vinner ökat förtroende hos medbor-garna.Vi har lagt ned ett stort arbete på att förbättra, för-enkla och effektivisera reglerna. Syftet har varit attrenodla och förstärka arbetslinjen i systemen, så attde bättre uppfyller sina mål. Det gäller bl.a. höjning-en av ersättningsnivåerna från och refor-meringen av förtidspensionssystemet.I föreliggande budgetproposition går vi vidare. Viföreslår en sysselsättningsgaranti för vissa förtidspen-sionärer och att småföretagare skall slippa rapporte-ringsskyldighet för sjuklöneperiod. Moderniseringenav socialförsäkringarna kommer att fortsätta. I vårskall vi bl.a. presentera nya regler för sjukpenning-grundande inkomst, en arbetsskadeproposition och enrehabiliteringsproposition, och kommer detalj-reglerna för den nya förtidspensionen. Vi har följakt-ligen ett spännande och händelserikt år framför oss.Slopad rapportskyldighet för småföretagare är enåtgärd i en rad av åtgärder som regeringen vidtagitsom förbättrar villkoren för företagande. Företag medfärre än 50 anställda skall inte framöver behöva rap-portera de anställdas sjuklöneperiod till försäkrings-kassan. Och det är ingen liten grupp, utan den mot-svarar , 900 000, av de anställda inomprivat sektor. Lättnaden omfattar 180 000 företag.Dessutom skall kyrkokommunerna befrias från rap-portskyldighet, och det motsvarar drygt 23 000 an-ställda. Dagens system med rapportskyldighet skallersättas med stickprovsundersökningar från Statistis-ka centralbyrån.Som jag inledningsvis nämnde är regeringens målatt renodla och förstärka arbetslinjen i socialförsäk-ringarna. Därför föreslår vi att förtidspensionärer medtre fjärdedels förtidspension skall ges möjlighet tillmeningsfull sysselsättning i första hand på den re-guljära arbetsmarknaden, eventuellt med lönebidrag.Men om det inte går skall man erbjudas anställninginom . Om anställning sker med hjälp avlönebidrag eller hos skall försäkrings-kassan stå för de här kostnaderna. Vi bedömer att ca1 500 förtidspensionärer kommer att omfattas avsysselsättningsgarantin till en kostnad av 55 miljonerkronor.Herr talman! Regeringen kommer att under 1999prioritera rehabiliteringsinsatserna. Försäkringskas-sorna har fått kritik för sitt sätt att sköta rehabilite-ringsarbetet. Brister har påtalats både av och av Statskontoret.Orsakerna är säkert många. Självklart har denpressade arbetssituationen på försäkringskassornaspelat en stor roll. Men bakom kritiken skymtar viockså bristande kompetens och prioritering.Kritiken blottlägger ett allvarligt problem, nämli-gen att det finns en stor variation mellan försäkrings-kassorna när det gäller kostnader, kvalitet och hand-läggningstider.För att tillförsäkra att socialförsäkringarna tilläm-pas likformigt och att rehabiliteringsinsatserna är avhög kvalitet måste de brister som jag har redogjort föråtgärdas. Ytterst handlar det om att värna förtroendetför välfärden och trygghetssystemen. Därför har rege-ringen beslutat om en rad insatser. För det första skallvi förstärka socialförsäkringsadministrationen meddrygt för kompetensutvecklingoch informationsinsatser om det nya ålderspensions-systemet , varav en del också ärpermanent förstärkning. För det andra tillför vi envälbehövlig engångsvis förstärkning under nästa årmed . Försäkringskassornas eko-nomiska situation kommer att förstärkas under åren1999 och 2000 enligt lång-tidsbedömning.Särskilt glad är jag över den rejäla förstärkning avden s.k. påsen som försäkringskassorna disponerarfrån 814 miljoner till nästa år.Påsen ger försäkringskassorna möjligheter att köparehabiliteringstjänster och utveckla samverkan medbl.a. arbetsförmedlingen, kommunerna och landsting-en.Med en långtgående decentralisering av resurser,medel och arbetssätt är det möjligt att hitta unikalösningar, skräddarsydda för en försäkrad eller engrupp. Det får bli olika, dvs. att stor hänsyn får ochbör tas till de regionala och lokala förutsättningarnamen utan att tumma på rättssäkerheten för den enskil-de. Erfarenheterna av samverkan är att denfrämst omfattar människor som riskerar att hamna inden gråzon som jag inledningsvis nämnde och somkan uppstå mellan , arbetsförmed-lingen, och hälso- och sjukvården.Ur påsen skall få 8 miljonerkronor för att stimulera och initiera en ökadforskning inom socialförsäkringsområdet. Särskiltviktigt är det att klarlägga vilka effekter förändringari systemen får.Nästa år kommer jag som ansvarig minister attdisponera till utveckling av rehabi-literingsarbetet. Pengarna skall användas till att stödjaoch uppmuntra goda projekt och idéer inom rehabili-teringsområdet som inte kan finansieras på annat sätt.Herr talman! I budgetpropositionen redovisar re-geringen att antalet sjukfall ökat . Det pre-liminära budgetöverskridandet ligger för närvarandepå drygt 2 miljarder för sjukpenningsförsäkringen år1998.Hittills har det rått stor ovisshet om orsakerna tillden ökade sjukfrånvaron. Därför gav regeringen försäkringskassorna iuppdrag att genomföra en undersökning av 15 000sjukfall för att klarlägga orsakerna till den ökadesjukfrånvaron. analyserar just nuresultaten, och en rapport kommer att pre-senteras för regeringen. Det vi vet äratt det finns ett starkt samband mellan syssel-sättningsökning, konjunkturuppgång och ett ökatantal sjukfall.Herr talman! Vi har åter tillväxt i ekonomin. Denprivata sysselsättningen ökar, arbetslösheten sjunker.Industriproduktionen växer, nyföretagandet är högtoch antalet konkurser har minskat. Räntorna har merän halverats. Inflationen är borta. Och därmed skapasockså förutsättningar för att utveckla och förstärkaden generella välfärden.Anf. 36 BO () replik:Herr talman! När man hör statsrådet måla upp enbild av hur det ser ut i landet skulle man kunna tro atthon hade fått med sig ett manus från valrörelsen. Detvar den bild som då målades upp för svenska folket.Därefter har bilden av vad som händer i svensk eko-nomi blivit oerhört mycket mera dyster än den sommålades upp då. Eftersom jag inte fick några begrip-liga svar när jag talade i en replikomgång medutskottets socialdemokratiske talesman gör jag ettförsök med den ansvariga ministern.Maj-Inger är den i regeringen som haransvaret för socialförsäkringsfrågorna. Min frågagäller igen: Varför skall de inte vara försäkringar,sociala försäkringar, men ändå försäkringar där detfinns raka rör mellan det som försäkras och det somman kan få ut om den händelse inträffar som manförsäkrar sig emot? Alltså: varför är Maj-IngerKlingvall och socialdemokraterna för att ha olika takför de förmåner man kan få ut och för de avgifter somtas ut?Min andra fråga gäller de s.k. FINSAM-försöken.Jag och andra i den här kammaren har flera gångerförsökt att få ett svar från regeringens företrädarevarför erfarenheterna av en lyckosamförsöksverksamhet, som har utvärderats positivt vadgäller både innehåll och ekonomi av rikets tvåfrämsta ämbetsverk på området, Riksförsäkringsver-ket och , läggs på is i stället för attanvändas?Anf. 37 Statsrådet ():Herr talman! När det gäller sjukförsäkringensfunktionssätt är det viktigt att se till att sjukförsäk-ringen är så försäkringsmässig som möjligt. I detavseendet tror jag att och jag är heltöverens. En fråga som för mig är väldigt viktig attarbeta med är hur höga taken skall vara i sjukförsäk-ringen. Det är en fråga som jag ber att få återkommatill.Vad sedan gäller FINSAM och den försöksverk-samhet som pågår ute i landet gäller följande. Vad vihar gjort på sedan Bo Könberglämnade det är att vi har utvecklat FINSAM-verksamheten till att omfatta nio försöksområ-den, byggd på försökslagstiftningen för att få medsocialtjänsten i försöksverksamheten, och utökatantalet försöksområden från fem tidigare till nu nio.Vi har alltså vidareutvecklat modellen. Vi har dess-utom genom den proposition 63 som lades fram iriksdagen gjort det möjligt för både försäkringskas-sorna, arbetsförmedlingen, och hälso-och sjukvården att utveckla en FRISAM-verksamhet.Den första rapporten från harkommit och visar lite av det som jagnämnde i mitt anförande, nämligen att det pågår enförsöksverksamhet ute i landet, en verksamhet somalltmer börjar ingå i den ordinarie verksamheten. Därarbetar man med att nå de målgrupper som riskeraratt hamna mellan stolarna.Jag kan försäkra att vi är besjälade avatt utveckla denna samverkan, och vi vill pröva attgöra det på väldigt många olika sätt, inte bara låsa osstill en enda modell. Därav den här utvecklingen avFINSAM-modellen.Anf. 38 BO () replik:Herr talman! Jag noterar i svaret om taken attstatsrådet och kanske andra inom regeringen funderaröver taken som sådana. Det skall bli intressant atthöra synpunkterna på det. Det är självklart att man iett obligatoriskt system kan diskutera var förmånsta-ken skall ligga. Jag skall inte pressa statsrådet mer pånågon ståndpunkt om detta, eftersom min frågaegentligen gällde den principiella synen: Är vi över-ens om - jag tror tyvärr inte att vi är det - att det skallvara samma förmåns- och avgiftstak oavsett vilketförmånstak man har?Den andra frågan gällde de s.k. FINSAM-försöken. Jag blev inte så där väldigt mycket klararepå svaret, annat än att statsrådet är för att man skallanvända olika modeller. infördevi i den dåvarande borgerliga regeringen, där jag hadeansvaret för dessa frågor, en lagstiftning som möjlig-gjorde FINSAM och som också möjliggjorde att tamed , de s.k. SOCSAM-försöken. Denlagstiftningen har kunnat användas. Jag har förståsingenting emot att det görs. Den fråga jag väcker ärvarför de lyckosamma FINSAM-försöken, som Soci-alstyrelsen och RFV har talat mycket väl om och somalla de län som var inblandade ville behålla, inte fårfortsätta. Man skrev till och undrade varförman inte fick fortsätta med den och varför den skulleupphöra den gången på nyårsaftonen 1997.Det hade gjorts flera intervjuer med landstingsdi-rektörer från socialdemokratiskt styrda landsting. Dehade prövat FINSAM-modellen och undrade varförde inte fick fortsätta.Herr talman! Jag förstår att detta kan låta kryptisktför den som inte har varit inblandad, men summan äralltså att de båda ämbetsverk som utredde det hela varpositiva, de som hade arbetat med det var positivaoch ändå läggs det på is . Det var bakgrundentill min fråga.Anf. 39 Statsrådet ():Herr talman! Jag har väldigt svårt att förstå BoKönbergs kritik av att den försöksverksamhet somstartade med FINSAM nu har fått blomma ut och fåttmycket större möjligheter att verka över hela landet.Lagstiftningen har utökats på försök, modellen harutvecklats och det har blivit möjligt att i den ordinarieverksamheten gå in mycket mera tydligt i olika sam-verkansmodeller.Bo Könberg är, liksom jag, uppenbarligen en starkförespråkare för samverkan. Jag trodde att han skulleapplådera den här utvecklingen. ges mycket bättremöjligheter än vad FINSAM gjorde. Där handlade detbara om en samverkan mellan försäkringskassornaoch hälso- och sjukvården. Med SOCSAM och ger vi aktörerna på detta område mycket störreoch bättre förutsättningar.Anf. 40 () replik:Herr talman! hör inte längrenågra som helst krav på genomgripande förändringari den svenska socialpolitiken och socialförsäkrings-politiken. Hon tror att pendeln har svängt tillbaka tillett allomfattande stöd för det som vi har och ser justnu. Intellektuellt är detta helt obegripligt. Vi har an-tagligen inte på många decennier haft en mer intensivoch vitalare debatt om olika alternativ i socialpoliti-ken, där de svenska tillkortakommandena för engångs skull ställs bredvid våra historiska framgångar.Rent praktiskt är detta än mer obegripligt, eftersomMaj-Inger har en departementschef som påsin första arbetsdag ifrågasatte hela den svenska ge-nerella välfärdspolitiken.Nu kan man möjligen tycka att detta är ett teckenpå att fler ifrågasätter det som säger att ingen längre ifrågasätter. Det är kanskeoklart om departementschefen visste vad han ifråga-satte. Det är t.o.m. oklart om över huvud taget någon vet vad som är generell välfärdspolitik.Jag har en mycket enkel fråga till Maj-IngerKlingvall: 300 000 arbetande, skattebetalande hushålli dag i tvingas att leva på socialbidrag. Ärdessa en del av den generella välfärdspolitiken?Anf. 41 Statsrådet ():Herr talman! Jag lyssnade med intresse på UlfKristerssons inlägg i dagens debatt. Jag noterade atthan talade oerhört väl om socialdemokratisk väl-färdspolitik i ett historiskt perspektiv. Uppenbarligenhände det någonting sedan, jag vet inte riktigt när.Men det kan ha varit som den socialde-mokratiska välfärdsmodellen inte längre passademoderaterna. Om vi å andra sidan skulle gå tillbakatill riksdagsprotokollen har den socialdemokratiskavälfärdspolitiken alltid kritiserats av högerkrafterna iriksdagen. Detta var alltså en oerhört märklig histo-riebeskrivning.Jag noterade också i anförandeatt det är sällan som man hör den människosyn sompräglar moderat socialpolitik uttryckas så tydligt här ikammaren. Det handlar verkligen om vi och de, visom har de goda förutsättningarna, som har arbete,som har råd att skaffa oss våra egna system. Vi skallse till att de, de fattiga och utsatta, skall få sin del,och det innebär särbehandling och kontroll. Jag harnoterat att det man vill avsätta ytterligare pengar tillatt stävja fusk i systemet.Uppenbarligen kommer den människosyn sommoderaterna står för tydligt till uttryck i den moderatavälfärdspolitiken. Det handlar om ett vi-och-de-samhällle. En sådan människosyn kommer jag somsocialdemokrat aldrig någonsin att acceptera.För mig handlar det om att vi människor är likamycket värda. Vi skall se till att alla får möjlighet attklara av sin egen försörjning. Det måste vara detlångsiktiga målet i allt som vi gör, att det skall varagrundförutsättningen för välfärd. Sedan skall vi ha ettgenerellt välfärdssystem som omfattar alla människoroch som vi solidariskt finansierar.Anf. 42 () replik:Herr talman! Den idé som länge fångade upp-märksamhet i svensk socialpolitik grundlades utantvivel med en stark moralisk kraft. Den fortsatte attutvecklas i kraft av väldigt god ekonomi. De intel-lektuella tillkortakommandena blev glasklara när detinte längre fanns en grundläggande moral och inteheller nya pengar att stoppa in i systemet.Jag har lite svårt att förstå varför socialdemokrateri allmänhet och i synnerhet såhårt vill surra sig vid masten när det gäller att stoppagenomgripande reformer i den svenska välfärdspoli-tiken.Det finns ju en så sällan berättad historia, som jagförutsätter att kan mycket bättreän vad jag kan. Det är arbetarrörelsens historia sominte alls bygger på att stat och kommun är alla godagåvors givare, utan som bygger på att stat och kom-mun har det yttersta ansvaret medan de allra flestamänniskor själva tar ansvar för sig och sitt. Dennahistoria handlar om konsumentkooperationens kampför hårdare konkurrens, om fristående arbetslöshets-kassor och försäkringskassor som kollektivt fördelarrisker mellan människor, om att över huvud tagetbygga upp system mellan människor utan att de troratt saker är gratis eller felfria bara för att kommuneneller staten tar hand om dessa.Allt detta finns i eget partishistoria. Det är en del av en politik som skulle kunnaligga till grund för en ny reform av svensk välfärds-politik. Allt var inte perfekt, men jag tror att dengrundläggande tanken, att det som människor kansköta själva blir inte bättre för att staten lägger beslagpå det och tar ansvaret ifrån människor.Anf. 43 Statsrådet ():Herr talman! Jag fick inga synpunkter på fråganvad det egentligen är för människosyn som präglarden moderata välfärdspolitiken och förmodligenockså den moderata politiken i sin helhet. Det ärytterst beklagligt. Jag tror att debatten om välfärden iframtiden verkligen skulle tjäna på att moderaternavågade stå upp för sin grundläggande ideologi, attdetta verkligen handlar om ett vi-och-de-tänkande.Jag känner mig naturligtvis oerhört upprörd över attfå denna människosyn så tydligt demonstrerad, sam-tidigt som det är viktigt att det blir tydligt.Jag har över huvud taget väldigt svårt att förståden tanke som har presenterats här från opposi-tionspartierna, att det skulle vara möjligt för er atttillsammans genomföra en genomgripande välfärdsre-form för framtiden. Jag har ändå noterat att det finnsrätt stora skillnader mellan partierna när det gällersynen på välfärden. Men framtiden får väl utvisahuruvida det är möjligt för er att tillsammans kommafram till någon form av lösning.För mig handlar det om att, utifrån den grundläg-gande ideologi som socialdemokratin står för ochsom jag och regeringen står bakom, arbeta för attförändra våra socialförsäkringar och våra trygghets-system så, att de klarar den nya tidens krav och på-frestningar. Vi står mitt uppe i ett sådant förändrings-arbete. Välfärdspolitikens roll blir ännu viktigare i entid av stora förändringar, som vi förmodligenbefinner oss mitt i.Anf. 44 CARLINGE WISBERG (v) replik:Herr talman! Jag satt och lyssnade på statsrådetKlingvalls genomgång, och jag instämmer naturligt-vis i stort sett i allting.