prot · GL0989 · 1998-04-14 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1997/98:89Tisdagen den 14 aprilKl. 13.00 - 15.54Det justerade protokollet beräknas utkomma ------------------------------------------------------------------------------1 § Bordläggningsdebatt med anledning avvårpropositionenAnmäldes proposition 1997/98:1501998 års ekonomiska vårpropositionAnf. 1 Finansminister ():Fru talman! Det går allt bättre för . Vi harlagt en stabil grund för en gynnsam utveckling av densvenska ekonomin under de kommande åren.Det är en remarkabel scenförändring som skett pånågra få år. Från att ha haft ett av de största offentligaunderskotten bland samtliga industriländer är Sverigeredan i år på väg in i en överskottssituation med star-kare finanser än de flesta andra länder. Från att havarit ett högränteland - vem minns inte när räntanhöjdes till - har vi en ränteskillnad mot Tysk-land som håller på att smälta bort som den sistasnön slutgiltigt tar herraväldet. Från att ibörjan av 90-talet ha upplevt med fallandeproduktion - något som knappast har skett sedan denstora ofredens år - har vi nuförutsättningar att åstadkomma en flerårig period medhög ekonomisk tillväxt.Så kan uppräkningen fortsätta. Investeringar i frittfall har övergått till en kraftig utbyggnad av näringsli-vets produktionskapacitet. Tiotusentals nya företagstartas . Utlandets intresse för att etablera ellerförvärva verksamheter i har aldrig varit störreän . Den höga inflationen, som under långa tidervarit en plåga för , tycks vara borta för gott.Nu kan alla räkna med en nästintill stabil prisnivåunder . Underskott i utrikesbetal-ningarna har varit ett annat ihållande problem i detförgångna. har vi ett växande överskott i bytesba-lansen och har börjat betala av på den stora utlands-skulden. Förtroendet för den svenska ekonomin ochför den ekonomiska politiken var kört i botten förbara . växer förtroendet stadigt bådei och i utlandet. Det visar sig i fallande räntor,i positiva omdömen från många håll och - framför allt- i en stigande optimism och framtidstro. vågar människorna spendera.Men kanske viktigast av allt är vändningen till detbättre på arbetsmarknaden, och där finns det mycketatt ta igen. försvann 353 000jobb i den privata sektorn och 114 000 jobb i denoffentliga sektorn. Arbetslösheten ökade dramatiskt.Att vända den utvecklingen har inte varit lätt. Rege-ringen formulerade det djärva målet att halvera denöppna arbetslösheten till . Omöjligt,orealistiskt, skriade kritikerna. På samma sätt lät detnär vi formulerade våra likaledes djärva mål om bud-getsaneringen - omöjligt, orealistiskt. Men så låter detinte längre. Vi har nämligen inte bara nått våra sane-ringsmål, vi har t.o.m. överträffat dem. kan vi seatt också arbetslöshetsmålet är inom räckhåll. Det äringen lätt uppgift att klara det. Det krävs att den inter-nationella utvecklingen är gynnsam, att konjunktur-uppgången fortsätter och att avtalsrörelsen även ifortsättningen bedrivs på ett ansvarsfullt sätt. Men vihar lagt till rätta förutsättningarna för att nå målet motslutet av år 2000.Hit hör en rad insatser för att stimulera små ochmedelstora företag. Hit hör de utökade resurserna tillvård, skola och omsorg. Hit hör den kraftiga utbild-ningsexpansionen. Hit hör den framgångsrika budget-saneringen, som bäddat för halverade räntor och ökadframtidstro. Och, väl att märka, minskningen av ar-betslösheten till sker inte genom att fler männi-skor sätts in i arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Tvärtom minskar dessa i volym. Förbättringen berorpå att den reguljära sysselsättningen ökar med i ge-nomsnitt över 50 000 personer . Och även omen halverad öppen arbetslöshet är ett ambiti-öst mål är det likväl endast ett etappmål. måsteambitionen sättas än högre. Den enda rimliga ambi-tionen måste vara att skapa full sysselsättning. Detskall förstås så, att bortsett från en viss ofrånkomligfriktionsarbetslöshet skall alla människor som vill ochkan arbeta också ha ett meningsfullt arbete. För att viskall nå dithän måste sysselsättningen öka kraftigt dekommande åren.Fru talman! Genom saneringen av de offentliga fi-nanserna har utrymme skapats för att styra ökaderesurser till prioriterade områden. Av särskilt stor viktär att förbättra kvaliteten inom skolan, sjukvården ochomsorgen om barn och gamla. har redantidigare beslutat om successivt ökade tillskott från år1997 . föreslår regeringen ytterligareårliga tillskott med redan fr.o.m. iår. För motsvarar detotala resursökningarna . Detmotsvarar ungefär 2 skattekronor för landets kommu-ner och landsting. Ingenting kan vara viktigare ändetta: att ge våra barn en god start i livet, att skapa envärdig tillvaro med god omsorg för våra äldre och attge alla, oavsett plånbokens tjocklek, rätten till en godsjukvård. Det är också viktigt att ge personalen godaarbetsbetingelser. Ökade resurser till de här områdenagör det möjligt att hejda fortsatta nedskärningar. Istället kan det på åtskilliga håll bli möjligt att nyrekry-tera personal. En god skola, vård och omsorg måstegå före löften om stora skattesänkningar.Regeringen föreslår också insatser på sex viktigaframtidsområden.1. Det handlar om ökade insatser för kunskap ochkompetens. Vi har ett tiopunktsprogram för kvalitetoch likvärdighet i skolan. De som vill fortsättaett andra år i får studiefinansieringenordnad. Den kvalificerade yrkesutbildningen för-stärks.2. Det handlar om den nya tekniken i informa-tionssamhället. Här kommer det att göras stora insat-ser i skolan, men även för offentligt anställda påsamma sätt som har skett för anställda i nä-ringslivet.3. Det handlar om att bygga det hållbara Sverige.Miljöpolitiken får ökade resurser, liksom de lokalainvesteringsprogrammen.4. Det handlar om bättre villkor för företagande.Vissa skattesänkningar genomförs, och de är fulltfinansierade. Ett förslag gäller att slopa fastighetsskat-ten på vattenkraften. Tillgången på riskkapital förbätt-ras, och arbetet med att förenkla regelsystemen på-skyndas.5. Det handlar om att fördjupa det europeiskasamarbetet. Ett nytt treårigt program för utvecklings-samarbete med föreslås. avsätts för den kommande femårs-perioden.6. Det handlar om att förbättra integrationen iSverige, att vidta åtgärder för att öka kunskaperna isvenska språket och förbättra situationen i utsattabostadsområden.Det handlar också om ytterligare insatser på någraandra centrala områden. Rättsväsendet tillförs ytterli-gare resurser för att öka tryggheten och rättssäkerhe-ten. Basbeloppet, som har varit reducerat ,återställs till sin fulla nivå i två etapper och år2000. Ramen för internationellt bistånd höjs ytterliga-re ett steg till av bruttonationalin-komsten. Regeringen föreslår vidare att tobaksskattensänks kraftigt. Tillsammans med ökade befogenheterför tullen förbättrar det våra möjligheter att bekämpasmuggling och grov brottslighet. Taxeringsvärdenaför fastigheter fryses även i avvaktan på attden utredning slutförs som ser över taxeringsförfaran-det. Den tillfälliga värnskatten upphör efter detta årsutgång, enligt det riksdagsbeslut som fattades 1994.För att säkerställa en rättvis fördelning inför vi sam-tidigt ett nytt steg i skatteskalan om för inkomsteröver . Sammantaget får ungefären miljon skattebetalare lägre marginalskatt.Fru talman! Den återhämtning som har skett i densvenska ekonomin och i de offentliga finanserna se-dan 1994 är unik. Den hade inte varit möjlig utan detförtroendefulla samarbetet mellan Socialdemokrater-na och . Vi har genomfört ett tufft ochomfattande saneringsprogram, som villko-ren för arbete, utbildning och företagande har förbätt-rats. På det sättet har vi lagt en stabil grund för ut-vecklingen med hög eko-nomisk tillväxt, låg inflation, starka offentliga finan-ser, överskott i utrikesbalansen och därmed förutsätt-ningar för att successivt minska arbetslösheten genomatt alltfler reguljära jobb tillkommer. Det är så ochendast så som förutsättningar kan skapas för en gene-rös och trygg välfärd och för att ge ökade resurser tillskolan, vården och omsorgen.Det finns de som hävdar att sänkta skatter är lös-ningen på snart sagt alla problem i tillvaron. Men omman säger att det skall ske stora och generella skatte-sänkningar, då säger man också att det skall gå mind-re resurser till skolan, vården och omsorgen. Vi soci-aldemokrater har den motsatta åsikten, vi är bereddaatt ta strid för ökade resurser och bättre kvalitet iskolan, vården och omsorgen. Och vi tar den stridenäven om de stora skattesänkningarna får skjutas påframtiden. En tryggad välfärd går före sänkta skatter.Bittra erfarenheter från de gångna åren visar vad somhänder om man inte följer detta rättesnöre - raseradestatsfinanser och en raserad välfärd. Detta får intehända igen. Det krävs en fortsatt uthållig och stramekonomisk politik för att under de kommande årenbefästa framgångarna i den svenska ekonomins ut-veckling för att trygga välfärden och för att återskapafull sysselsättning.(Applåder)Anf. 2 BO ():Fru talman! "Det går bra för ." Så inlederregeringen sin vårproposition. har där-med kommit att bli en politikens Raskenstam. Hanvill genom sin rosenröda beskrivning av in-vagga oss i tron att vi lever i den bästa av världar.Och likt andra sol- och vårare förespeglar han oss enännu ljusare framtid - om vi bara fortsätter att betalavärldens högsta eller ännu högre skatter. För Sverigesmedborgare är verkligheten en annan: Fortsatt mas-sarbetslöshet, ett nytt världsrekord i skatter som ocksågett rekord i bidragsberoende och svikna politiskalöften.För två år sedan sade i sitt första an-förande i som finansminister: "harfått en finansminister som hatar arbetslösheten." Se-dan dess har 20 000 fler blivit arbetslösa - ärungefär 560 000 personer öppet arbetslösa eller inågon form av åtgärder. Regeringen räknar själv medatt färre kommer att vara sysselsatta jämfört med1995 - i den socialdemokratiska man-datperioden.De kraftiga skattehöjningarna för framför allt låg-och medelinkomsttagare har lett till att en nyfattigdomhåller på att växa fram. Hushållen får allt svårare attkontrollera sin egen ekonomi. Marginalerna blirmindre, och för många räcker inte lönen efter skatttill. Det har lett till att bidragsberoendet har ökatkraftigt. Uppemot 800 000 människor i fick socialbidrag.Trots att medborgare betalar världenshögsta skatter urholkas välfärden i den begränsademeningen de offentliga välfärdssystemen. De sjuk-vårdsköer som bantades bort under den borgerligaregeringen börjar nu åter svälla. Skolans förmåga attge tillräckliga kunskaper ifrågasätts. Vården och om-sorgen av de äldre brister i kvalitet ochvärdighet. Det är en skam för de socialdemokratersom har ansvaret i regering och kommuner att de inteförmår ge medborgarna valuta för sina skattepengar.Regeringens prognoser för äremellertid bara förhoppningar, förhoppningar somdessutom tydligt präglas av socialdemokratisk valfe-ber. De bygger inte på att har genomfört ennödvändig omläggning av politiken. Tvärtom - skat-tehöjningarna på arbete och investeringar består. Deskärps t.o.m. genom höjd marginalskatt - ett löftes-brott vilket är väl medveten om påsamma sätt som löftet om att inte höja fastighetsskat-ten bröts och löftet om att inte höja skatten med merän 3,7 miljarder och att det inte skulle drabba någonfattig också sveks. Arbetsmarknadsregleringarnaligger också kvar, och någon omläggning av arbets-marknadspolitiken blir det inte. Det framgår av vår-propositionen.Ändå räknar regeringen med högre tillväxt dekommande åren än , EU och många andrakonjunkturbedömare. gjorde imars följande bedömning: "Totalproduktionen,det vill säga BNP, bedöms växa med omkring 2,5procent 1998 och 1999. Tillväxttakten begränsasdärefter till 1,." Det är en väsentligt an-norlunda bild än den som regeringen försöker teckna.Regeringens förmåga och dess prognoser måste be-dömas efter hur utvecklingen faktiskt blivit under desenaste åren. Trots optimistiska förutsägelser blevtillväxten 1996 och . föll tillbaka ytterligare iOECD:s välståndsliga genom att passeras av Irlandoch . Inom EU har medborgare nusämre standard än medborgarna i alla medlemsländerutom , och Grekland.Erik : Varför blev det sämre 1997? Ochvarför har arbetslösheten ökat trots att vi 1996 fick enfinansminister som enligt egen utsago hatade arbets-lösheten?Den socialdemokratiska regeringens misslyckandeär störst och allvarligast när det gäller sysselsättning-en. Arbete är grunden för välstånd och trygghet - förden enskilde och för hela samhället. Den som drabbasav arbetslöshet får sämre ekonomi, ofta bristandesjälvkänsla och sociala problem. Tilldet kommer den enorma kostnaden för arbetslöshetenför oss alla. Genom att färre tvingas försörja fler blirskatterna högre, som produktionen blirmindre. Enligt en utredning av några forskare vidhögskolan i kostar arbetslösheten varje svenskthushåll i genomsnitt varje år.Den svaga sysselsättningsutvecklingen försämrarockså förutsättningarna att klara viktiga gemensammaåtaganden. Kostnaderna för arbetslösheten tränger utandra uppgifter, och när skatteunderlaget urholkas blirdet svårare att finansiera de offentliga kärnuppgifter-na. Kommunalskatterna blir högre än de skulle behö-va vara.Det är därför häpnadsväckande att vårpropositio-nen saknar varje ansats att skapa tillräckligt godaförutsättningar för de hundratusentals nya jobb sommåste växa fram . behö-ver sänkta skatter och mindre regleringar. Propositio-nen präglas i stället av traditionell socialdemokratiskpolitik - stora utgiftsökningar, 18 miljarder kronorutöver vad som redan utlovats, i stället för nödvändi-ga skattesänkningar. Den socialdemokratiska rege-ringen kommer därför inte att kunna bryta den negati-va utvecklingen. Även om konjunkturuppgången kanleda till en kortsiktig förbättring är utvecklingen säm-re än i andra länder. sade i sin inledningatt när regeringen nu kan minska den öppna arbets-lösheten - när regeringen kan halvera den, vilket deflesta inte tror på, bara han själv och regeringen möj-ligen - beror det på att de nya jobben växer fram.Men om finansministern slår upp s. 30 i bil. 1 till denproposition som han just har överlämnat till riksdagenoch läser vad som är förutsättningen för att kunnauppnå detta mål kan han läsa följande:"Arbetskraftsutbudet hålls tillbaka av attantalet utbildningsplatser ökar ytterligare, vilket fårtill följd att - - -. "Det gäller att hålla sig till sanningen, och den äratt ni har misslyckats skändligen vad gäller syssel-sättningen. Det beror naturligtvis på att ni avvisarrekommendationer från internationella organisationer,från EU och från flertalet ekonomer om lägre skatterpå arbete, om flexiblare lönebildning och om enmindre reglerad arbetsmarknad. Priset för detta beta-las av de arbetslösa och av oss alla, framför allt låg-och medelinkomsttagare, som får betala den sämreutveckling som blir följden.Skatterna höjs kraftigt också - höjda egenav-gifter för låg- och medelinkomsttagare och höjdaenergiskatter. höjs skatten på arbetsinkoms-ter genom högre marginalskatt, som sade. Dolt i olika utredningar - det är ju val ihöst - väntar bl.a. höjd fastighetsskatt och höjd ben-sin- och dieselskatt. Visserligen tvingas man i någrafall backa och i begränsad utsträckning lindra redangenomförda och betydligt större skattehöjningar förföretagande. Man har också sänkt skatten för miljar-därer och tänker göra det även för utländska experter.Men, , varför är ni så rädda för att sänkaskatten för låg- och medelinkomsttagare i , fördem som har de minsta marginalerna och som betalarvärldens högsta skatt?Fru talman! Det måste bli ett slut på de ständigaskattehöjningarna, men det räcker inte. Skatternamåste sänkas rejält så att dagensbidragsberoende och små marginaler för låg- ochmedelinkomsttagare byts mot självständighet ochoberoende. Det gäller kommunalskatten. Det gäller ettförvärvsavdrag som kompenserar för egenavgifterna.Det gäller grundavdrag för barn. Det gäller sänktfastighetsskatt. Sänkt skatt på arbetsinkomster gerockså fler nya jobb men det krävs ytterligare åtgärdersom river hindren för de nya jobben.En reform som är nästintill självfinansierande ochsom skulle kunna genomföras snabbt är att sänkaskatten för hushållstjänster. Det skulle ge tiotusentalsnya jobb. Det skulle göra svarta jobb vita. Det skulleockså öka jämställdheten. Regeringen har emellertidblockerat en sådan reform som bl.a. föreslagits av ossmoderaterna samt av och Kristdemokra-terna. Det gäller också att eliminera dubbelbeskatt-ningen och överbeskattningen av företagen. En annan,liten men betydelsefull, åtgärd skulle vara att sänkadieselskatten vad gäller arbetsredskap.Dessutom måste arbetsmarknaden avregleras.Sverige kan inte gå in med en arbets-marknadslagstiftning som har sitt ursprung i det för-flutna. Det måste bli lättare att anställa. Ramarna förlönebildningen måste ändras; detta för att åstadkom-ma större flexibilitet.Genom att fler arbetar och färre behöver försörjasav andra blir det möjligt att sänka skatten ännu mer.På så vis kan vi moderater återskapa ett därdet är både en rättighet och en skyldighet att kunnaförsörja sig själv - ett där man också kan varatrygg i förvissningen om att det när den egna förmå-gan inte räcker till finns ett oavvisligt gemensamtansvar för att ingen far illa och för att det alltid gesnya möjligheter. kan bli ett välfärdssamhälle iordets verkliga mening men det förutsätter en nyregering och en ny ekonomisk politik!(Applåder)Anf. 3 ():Fru talman! Den här mandatperioden går motsitt slut. I upptakten till nästa mandatperiod och påtröskeln till ett nytt sekel står svensk ekonomi starkareän under hela 1990-talet.Jämfört med har räntorna merän halverats. har de lägsta räntorna påöver . Räntedifferensen gentemot ärden minsta , . Kronan har stärkts.En tysk hundramarkssedel är nu drygt en hundralappbilligare jämfört med våren 1995.För tre år sedan, innan samarbetet mellan Center-partiet och regeringen om den ekonomiska politikeninleddes, hade kronan nått botten och räntorna slagit itaket. Omvärldens tilltro till förmåga atthantera den ekonomiska politiken var minst sagt svag.Nu har vi rott i land med det uppdrag som så få kän-ner sig kallade att utföra och som så många beteckna-de som orealistiskt. Den tidigare utbredda känslan avvanmakt har ersatts av en växande framtidstro. Det ärskördetid i svensk ekonomi.Centerpartiets roll i den ekonomiska politiken harpräglats av långsiktighet och ansvar. Det har varit eninvestering för framtiden. De som trott att vi ägnat ossåt ett kortsiktigt spel har i grunden misstagit sig påCenterpartiets vilja och förmåga. Budgetunderskottethar vänts till överskott. Vi får råd att börja betala avpå statsskulden. Den politik som flera partier i dennakammare dömde ut har lyckats. Nästagång man tvivlar på vilja eller förmågabör man tänka efter en gång till.Jag noterar i finansplanen, och hörde också fi-nansministern säga det här i kammaren, att utansamarbetet med hade det inte varit möj-ligt att uppnå den unika återhämtning som skett isvensk ekonomi. Jag ber å vägnar att fåtacka för det erkännandet.De starkare statsfinanserna skapar både handlings-frihet och nya möjligheter för inför 2000-taletoch den nya mandatperioden. Det är nu viktigt attresultatet av saneringsarbetet hanteras på ett sådantsätt att det också räcker för att börja minska statsskul-den. Därför är det mycket viktigt att hålla en fastekonomisk kurs inför 2000-talet. Med en statsskuldsom uppgår till mer än och enräntekostnad som är den största enskilda utgiftsposteni statens budget är det nödvändigt att steg för stegbörja betala av på statsskulden. Det är glädjande att såkan ske redan innevarande år.Sverige måste göras mindre beroende av långiva-re. Ingen åtgärd stabiliserar på lång sikt statsfinanser-na så som den nya pensionsreformen gör. Den är frånbörjan samhällsekonomiskt anpassad. En styrka i denreformen är också att den omfattas av en bred majori-tet av partierna här i . Därför har pensionsre-formen både ekonomisk och politisk trovärdighet.Det är , fru talman, nödvändigt att det görs tyd-liga och hårda prioriteringar för framtiden. Löftespo-litik som inte tar hänsyn till att statsfinanserna ärkänsliga för både konjunktursvängningar och andrastörningar och för att vi har en stor statsskuld kansnabbt föröda det som uppnåtts genom det ekonomis-ka saneringsarbetet under 1990-talet.Vården, omsorgen och skolan behöver nya resur-ser. Skattesänkningarna måste prioriteras noga. Låg-och mellaninkomsttagare, småföretag och egenföreta-gare, liksom lägre fastighetsskatt, måste komma först ikön. För oss i är det en självklarhet attmänniskor skall ha samma omsorg och kärlek i slutetav livet som i början. Vi accepterar därför inga skatte-sänkningar som leder till nedskärningar i vården ochomsorgen. Vi vill i stället öka resurserna, elimineraköerna och satsa på den personal som ger vården.Dessutom måste fler människor få möjlighet till vård ihemmiljö.Vi vet att får alltfler människor som äräldre. Äldre människor kräver vård och omsorg. Detinnebär att den ekonomiska politiken måste ha ensådan inriktning att vi har resurser för att ta hand omvåra äldre. De äldre har rätt till en god omsorg.Rapporter och bilder i tidningar och TV som visaråldringar som vanvårdas är upprörande. Jag tror att vialla väldigt kraftigt berörs när vi ser den typen avbilder. Men gamla och sjuka får inte bättre vård ochomsorg bara därför att någon enstaka politiker låtersig fotograferas på sängkanten eller lockas att poseraframför TV-kameror tillsammans med en åldring somsitter i rullstol. I stället är det nya resurser som be-hövs. Fler människor behövs alltså i vården för att tahand om våra äldre, inte publikknipande TV-bilder påpolitiker som vill synas i rampljuset.Likaså behövs det resurser till en bättre skola. Vå-ra barn och ungdomar har rätt att få gå i en bra skola.De har rätt till bra läroböcker och bra skollokaler. Vicenterpartister vill höja ambitionen för skolan. Densvenska skolan skall vara en skola i världsklass.Dessutom måste vi uppvärdera läraryrket. Lärar-yrket som tenderar att vara ett låglöneyrke medsjunkande status måste uppvärderas om vi skall fåmänniskor att trivas och verka i skolan.När våld och polisingripanden är en realitet i sko-lan, som vi i TV har sett rapporter om från olika delarav landet, har det gått för långt. Skolan behöver intepoliser, skolan behöver fler anställda, lärare ochkringpersonal, som kan ge barn och ungdomar en brastart i livet.Centerpartiets riksdagsgrupp tog för sedaninitiativ till ytterligare resurser till vården, omsorgenoch skolan. Vi gjorde det när vi såg att det fanns ettekonomiskt utrymme. Därför är det bra att regeringennu hörsammat vårt krav.Centern har också tidigare föreslagit en särskildgymnasieexamen. Det är bra att regeringen tar fastapå vårt förslag och föreslår en sådanexamen. Likaså är det bra att den kvalificerade yr-kesutbildningen både förlängs och utökas med flerplatser.I vårpropositionen räknar regeringen med en bety-dande tillväxt . Men för att åstad-komma denna betydande tillväxt och få en ekono-miskt hållbar och uthållig tillväxt behöver Sverigeökade investeringar, nya jobb, nya företag och flerföretagare.Vi måste också få expansion i de redan befintligaföretagen runt om i vårt avlånga land. Tillväxtenmåste dessutom vara exportledd. De nya jobben måstefrämst skapas i det privata näringslivet. Vi har en förliten kostym till det privata näringslivet. Det privatanäringslivet måste utvecklas och expandera för attkunna skapa fler jobb och kunna skapa den tillväxtsom vi så hett eftersträvar. Genom lägre arbetsgivar-avgifter, genom minskade skattebördor och omfattan-de förändringar av regler kan vi göra till enförsta rangens småföretagarnation. Det är ett mål somCenterpartiet har satt upp.Småföretagen skall stå för framtidens expansionpå arbetsmarknaden. Det är någonting som vi frånCentern ofta brukar hävda. Jag gick tillbaka till riks-dagsprotokollen och fann att i en remissdebatt i janu-ari 1958 sade den dåvarande Centerledaren följande: Nyföretagsamheten växer ofta bästpå småföretagsamhetens grund.