prot · GL09105 · 1998-05-11 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1997/98:105Måndagen den 11 majKl. 10.00 - 13.08Det justerade protokollet beräknas utkomma -----------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 4 och 5 maj.2 § Meddelande om frågestundFörste vice talmannen meddelade att vid fråge-stunden skulle följan-de statsråd närvara:Justitieminister , socialministerMargot , statsrådet , inrikes-minister , arbetsmarknadsministerMargareta , försvarsminister och statsrådet § Meddelande om fördröjt svar på interpel-lationTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 1997/98:278Till riksdagenInterpellation 1997/98:278 av ()om skogskalkning.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den12 maj 1998.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa.Stockholm den 28 april 1998Anna Lindh4 § Svar på interpellation 1997/98:310 om Ti-betAnf. 1 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig omden avser att verka för en folkom-röstning i , om avser att i driva frågan om förhandlingar mellan Kinaoch samt om kommer att verka föratt den av utsedde Panchen Lama fri-släpps.Ragnhild Pohanka ställde en fråga omSveriges avsikt att agera för i ,och jag besvarade då frågan skriftligt. Jag förtydligargärna svaret jag gav då. är en av de ständigamedlemmarna i och kan följaktli-gen med sin vetorätt stoppa förslag i rådet som manogillar. Det är ställt utom allt tvivel att i dagensläge skulle inlägga sitt veto mot alla förslag där desspolitik i ifrågasätts, inklusive förslag om folk-omröstning. Det skulle därför inte gagna sakatt driva den i utan endast riskeraatt bidra till fortsatt politisk låsning i denna fråga.Situationen för de mänskliga rättigheterna i Tibetär förvisso djupt oroande. Den hardärför inom ramen för den dialog om mänskliga rät-tigheter som vi för med den kinesiska regeringen tagitupp bristerna i synnerhet i fråga om den tibetanskabefolkningens politiska, religiösa och kulturella rät-tigheter. Även EU för en aktiv dialog med omde mänskliga rättigheterna. Också där uppmärksam-mas situationen i . Exempelvis har ett antal avEU-kretsens Pekingambassadörer, ordförandetrojkansamt kommissionen just avslutat ett längre besök iTibet för att närmare granska MR-situationen.Frågan om den av utsedda Panchenlamas välbefinnande är ett ständigt återkommandeinslag i våra samtal med kinesiska företrädare omsituationen i . Ett krav som upprepat ställs frånvår och andra länders sida är att utomstående skall fåbesöka den 9-årige pojken.Anf. 2 ():Herr talman! Först vill jag tacka utrikesministernför både frågesvaret tidigare och interpellationssvaretinför dagens debatt. I ett demokratiskt land som Sve-rige förekommer dialoger och debatter. Jag har undermin riksdagstid och uppskattatmycket dialogen med utrikesministern i de ämnensom jag haft anledning att ta upp. Jag vet att Tibetfrå-gan är av intresse för och att agerat iolika sammanhang.Jag känner till att ordförandetrojkan skulle åka tillTibet, men jag har inte fått något meddelande om hurdet ser ut där. När det gäller säkerhetsrådet kan detstämma att det är som utrikesministern säger, men vimåste ta upp frågan i olika forum. Det är kanske bätt-re att ta upp den i FN direkt. Där har Tibetfrågan intevarit upp till en riktig behandling . Menjag delar naturligtvis oron för situationen.Vi har inte en gemensam uppfattning om Tibetsställning som ett ockuperat land, medan vi delar upp-fattningen att oerhörda kränkningar pågår motmänskliga rättigheter och att ett kulturmord håller påatt fullbordas. Det tibetanska folket svälts ut kultu-rellt, andligen och rent fysiskt. Frågan om förhand-lingar med representanter för är ennödvändighet, och det är bråttom.Är utrikesministern beredd att fortsätta att verkaför det i de internationella forum där vi är medlemmaroch delaktiga? Vi inom olika föreningar för Tibetsframtid - både i , och i världen i övrigt- väntar oss det av våra regeringar. Det gäller andraregioner inom också, såsom ,och . Men diskuterar vihuvudsakligen Tibet.Pågående folkmord, förtryck och kränkningar avmänskliga rättigheter kan aldrig bli en fråga om inreangelägenheter.Wei Jinsheng uttryckte kritik mot vid sittbesök här, och jag delar delvis den kritiken. Samtidigthar jag ett pressmeddelande i min hand, där starkt kritiserar fängs-lande 1995. Där står bl.a.: Domen mot fängelse innebär ett åsidosättande av inter-nationellt accepterade rättsnormer.Nu är frigiven och kan röra sig fritti världen. Där har vi kanske bidragit litet.Nigel , FN:s rapportör om tortyr, nämneråterigen i sin årliga rapport. Bland de fall hantar upp är ett om två gymnasieelever, ochNima, som fängslats och misshandlats under tre må-nader efter att de hävdat att var självständigt.Flera ytterligare fall där lärare och elever fängslatsoch misshandlats nämns i rapporten. Hur många tusenmänniskor som sitter i fängelse har vi ingen riktiguppfattning om.I april i år hölls en liknande interpellationsdebatt iengelska parlamentet som vi har . Den handladeom Internationella juristkommissionens rapport idecember 1997: : Mänskliga rättigheter ochrättssäkerheten.I utrikesministerns svar, herr talman, förbigås minhuvudfråga med största möjliga tystnad, nämligen denom en folkomröstning i . Tibetrapporten är endiger lunta på 390 sidor och kan naturligtvis inteförbigås med tystnad. Godtyckliga arresteringar, tor-tyr, lagstridiga och godtyckliga avrättningar, ingenyttrandefrihet, befolkningskontroll lika medtvångssteriliseringar, inflyttning av kineser osv. rap-porteras det om.Den viktigaste rekommendationen i rapporten äratt en folkomröstning bör hållas i under överin-seende av FN för att fastställa det tibetanska folketsönskemål.Är utrikesministern beredd att verka för en sådan?Anf. 3 ():Herr talman! Jag vill faktiskt säga tack till Ragn-hild Pohanka som har tagit upp frågan om åter-igen. Jag vet att är aktiv i dennafråga.Jag blev ganska tagen när jag läste ett utdrag avvad skrivit, där han säger: Varför är vi såtysta när behöver våra röster? Det är viktigt attvi verkligen inte är tysta utan att vi agerar i parlamen-ten och från regeringarnas sida.Det finns en kampanj, som här, från Internationella juristkommissionenom en folkomröstning i . Jag skulle gärna viljastödja en sådan uppmaning. Som så många gångerförr har kommunismen visat sitt ansikte när det gällerbehandlingen av folk - som man har gjort i allamöjliga andra länder. är nu ett folk i minoritet isitt eget land. Där finns sju och en halv miljoner kine-ser och bara sex miljoner tibetaner. I allt större gradtar kineserna över framför allt maktpositionerna ilandet.Ragnhild Pohanka har i sin interpellation utförligtbeskrivit situationen, bl.a. om hur man slår ned påavvikande åsikter, utför etnisk resning, beskär yttran-defriheten, utför arresteringar, torterar och avrättar,dömer oskyldiga till fängelse, angriper religionen, detegna språket och kulturen samt förstör miljön. Det ärsaker som vi känner igen från andra länder där kom-munismen mer eller mindre har övertagit länderna.Jag är förvissad om att utrikesministern gör vadhon anser vara möjligt i dialogen med och medKina och i FN. Men det är svårt att åstadkomma nå-gonting i FN, eftersom har en permanent repre-sentant i säkerhetsrådet och troligen skulle rösta nedett svenskt agerande eller ett agerande från EU i denhär riktningen. Men icke förty tror jag att det är vik-tigt att försöka att föra upp frågan i säkerhetsrådet.Det handlar ju om att aldrig låta våra röster tystnautan vi måste komma igen. Det torde varaså, att om man märker att demokratiska länder åter-igen framför protester och krav får man hoppas attdroppen urholkar stenen. Jag tror detkanske inte när det gäller kommunismen, men jagtycker i alla fall att det är viktigt för folk att vialla gör vad vi kan för att folk, och inte minstDalai lama, skall känna att vi står upp bakom dettaförtryckta folk.Anf. 4 Utrikesminister ():Herr talman! Vi delar synen på , att där för-tryckts mänskliga rättigheter och där är folket mycketutsatt. Det är alldeles klart att man behöver omvärl-dens stöd, och det ger vi också. Därför är det bra meddebatter om i det svenska parlamentet.När kravet på folkomröstning drevs var detta förflera årtionden sedan en fråga som kunde ha någonmöjlighet att realiseras, men det var alltså länge sedansom denna fråga ansågs ha någon möjlighet t.ex. iFN-sammanhang. Man måste också komma i håg attenligt författning har en autonomi. Detheter ju officiellt autonoma region. Det viktigaär att man ser att autonomin fylls med reellt innehåll.Det är en fråga som vi ständigt måste återkomma till.Det tibetanska folket måste få inflytande över defrågor som direkt berör människorna där, så att de kanskydda sin etniska, kulturella och religiösa identitet.Och det är ett budskap som vi naturligtvis riktar ocksåtill ledarna i Peking.Sedan gäller det frågan om mänskliga rättighetermera generellt i . Situationen är oroande. Därförtas också frågan upp i Kommissionen för de mänskli-ga rättigheterna. Så skedde t.ex. i EU:s anförande nusenast denna vår.Som jag nämnde i mitt svar gjorde en del EU-ambassadörer en resa i . De kom tillbaka tillPeking i går, såvitt jag vet. Jag har ännu inte hörtnågonting om resultatet av deras resa.Kom ihåg att vi just nu är inne i ett skede där Kinaöppnar sig för många fler besök, både i i störstaallmänhet och också i . Detta möjliggör ju föross att föra fram våra synpunkter på ett bättre sätt äntidigare. har också markerat att man är positivtill att både underteckna och ratificera flera av deviktiga konventionerna på området för mänskligarättigheter. Det som då händer är att man får en upp-följningsmekanism som är väldigt viktig. Därför hop-pas vi att detta skall ske, vilket också kommer attgagna Tibet.Vi skall definitivt inte vara tysta. När många rösterhörs påverkar detta. Därför skall denna kritiskagranskning av vad som förekommer i fortsätta.Anf. 5 ():Herr talman! Jag står bakom det arbete som Sveri-ge gör, men jag tycker inte att det räcker, i synnerhetsom man vet att det har blivit en stor försämring se-dan 1994 och att situationen ytterligare har försämratsefter 1996. verkställs tjugo gånger så mångadödsstraff räknat per person som i övriga , ochdär vet vi ju att det är många. Hur den statistikenstämmer vet jag inte riktigt, men man kan nog utgåifrån att den är riktig.Det är fråga om ifall man skall vara så försiktigmed att inte reta . måste mötas av en samladopinion från hela världen. I rapporten står det attförtrycket i stadigt har ökat , då högatjänstemän i det tredje s.k. on Workin identifierade påverkan från den landsflyktigeDalai lama. Här är flera resultat från National Forum:ökad kontroll över den religiösa verksamheten ochen fördömelsekampanj mot utan mot-stycke,en ökning av politiska arresteringar,upptrappad övervakning av potentiella dissidentersamtett intensifierat undertryckande av även icke-politiska protester.Sedan början av 1996 har det skett en ytterligareupptrappning av förtrycket i som kännetecknasav:en intensiv omskolningskampanj,undertryckande av information från ,domen mot en högt uppsatt religiös ledare,förbud mot fotografier av på allmänplats.Läget är alltså väldigt allvarligt.SSU Facklan i och SSU i frå-gar i ett öppet brev statsminister ochutrikesminister :"På vilket sätt har ni agerat för att Godhien Choe-kui skall släppas? Ofta påtalas att Sverigeminsann kritiserar syn på MR i alla kontakter.Det är naturligtvis enormt viktigt och bra. Men har vibegärt att få ett livstecken från denne pojke, har vikrävt hans frihet? "Det är flera ungdomsgrupper som har börjat ageraför , och detta är märkligt. Det finns nästan ingatibetaner i , och ändå finns det ett sådant starktstöd.Men när var i missade han attpåtala hur MR-situationen i förvärrats. Han sadei stället i direktintervju att den hade förbättrats underde . Och regeringens representantmissade att lämna fram alla tusentals namnunderskrif-ter på protestlistor från kvinnokonferensen i Beijing.Vi talade om religionsfrihet. Då vill jag anföra ettcitat från den svenska MR-delegationens besök i i : "De 1 400 kloster som finnsoch delvis reparerats räcker. Trosfriheten är nu garan-terad i konstitutionen och skall förbli permanent poli-tik 'till dess att religionen dör ut'" - det är alltså vadman strävar efter. Det är Jampa, ordförande för natio-nalitets- och religionsfrågor som har sagt detta.Det är svårt att ha en dialog med kinesiska repre-sentanter, var det vara må, och på alla nivåer. Detfinns en rapport från där man hadeett möte mellan kineser, tibetaner och andra personer.Kineserna lämnade då salen när ett meddelande frånen representant för den tibetanska exilregeringenskulle läsas upp. Hon fick inte ens sitta i panelen.Palden Giatso är vid sidan av talesman. hölls han in-spärrad i kommuniskinesiska fängelser i medallt vad det har inneburit. "Torteraren hyllas genomatt överallt erkännas och vara en eftersökt handel-spartner. Nej, säger jag, nej till att Kommunistkinagodkänns i världssamfundet, nej till att Kommunistki-nas sönderslitande av får fortsätta ..."Anf. 6 ():Herr talman! Det är bra att vi är överens om att detär viktigt att ständigt föra en debatt inte minst i de härsammanhangen. Naturligtvis hoppas jag på en livligdebatt, inte bara i vårt land utan också i EU, där vi nufinns med, och i FN, även om det tillfälligt kanskeskulle reta en och annan kines. Jag tror att det är vik-tigt att man känner att den stora världen står bakomkravet på ökad frihet och rättighet för folk.Frågan om de mänskliga rättigheterna är natur-ligtvis oerhört viktig i sammanhanget. Utrikesminis-tern säger nu att är berett att underteckna enkonvention om mänskliga rättigheter. Då måste mantyvärr fråga sig hur mycket ett sådant undertecknandeär värt. Vi vet ju att vi här har att göra med en sten-hård kommunistregim, och man har verkligen intesärskilt stor respekt för människor och människors livi dessa länder.Jag vill ändå se interpellation och vårlilla diskussion här som ett sätt att visa att vi ställerupp för folk. Jag vill bara önska utrikesminis-tern lycka till i ett fortsatt oförtrutet arbete för Tibetsfolk.Anf. 7 Utrikesminister ():Herr talman! Vi har en omfattande dialog med Ki-na vad gäller mänskliga rättigheter. Det gäller bilate-ralt, och det gäller inom EU och inom FN. När detgäller det bilaterala vill jag betona att under GöranPerssons besök var det en omfattande dialog just ommänskliga rättigheter. Den kom litet grand i skymun-dan av diverse tidningsrubriker om annat. Men vi troratt just detta att man sitter ned i lugn och ro och or-dentligt talar igenom frågorna om förtryck ochmänskliga rättigheter ger större effekt än ett förenklatslagordsskrikande.Jag har själv så sent som för en månad sedan förtsamtal om mänskliga rättigheter med den nye kinesis-ke utrikesministern när vi sammanträffade vid ettmöte i London.Man kan förvisso peka på sådant som är negativt,som går åt fel håll i . Jag är medveten om det.Men det finns också sådant som vi naturligtvis hälsarmed tillfredsställelse, t.ex. när politiska fångar blirfrigivna, vilket händer litet då och då. Det är klart attdetta att frigavs var någonting mycketviktigt, som vi som en liten del i en stor världsopinionhälsade väldigt varmt.Vad gäller är det naturligt att det är mångasom bryr sig om tilltänkte efterträdares,den nioårige lama, öde, eftersom man intevet var han finns. Man vet bara att han finns någon-stans i husarrest. Därför är det naturligt för oss att vitar upp hans välbefinnande när vi möter kinesiskaföreträdare. Naturligtvis vill vi ha ett livstecken ochveta hur han har det. Detta sker mellan länderna di-rekt, men det sker också via FN.Slutligen vill jag säga att vi måste lyssna på in-siktsfulla tibetaner själva, inte minst . Hanär ju inte en person som är för stora konfrontationer,utan han tror mycket mer på dialogen. Så jag tror attvi skall lyssna på honom när han just säger till oss attförsöka dialogvägen.Anf. 8 ():Herr talman! Jag har verkligen lyssnat på Dalailama. Hans compassion - medkänsla - och tolerans äroerhört stark och påverkar alla i hans omgivning.Därför tror jag att en dialog mellan honom och andraskulle fungera. När han som ung träffade var detlitet svårare, men har han en livserfarenhet och enkunskap som är enorm.Jag berör över huvud taget inte de vanliga argu-menten som användes vid besök iKina utan bara att han i ett direkt yttrande i TV sadeatt situationen i hade blivit bättre. Det är intesant. Jag är väldigt ledsen över det, för situationen harbevisligen blivit mycket värre.Jag har kontinuerligt en dialog både med exilre-geringen och med andra som kan mycket om Tibet.Jag vill inte ha en konfrontation på det vis som detkanske felaktigt uppfattas, men jag vill ha en dialog.Vi måste agera.Vi har fått höra att de är oerhört skickliga på attundandra saker som är allvarliga, att de smyger undanmed sina oerhört grymma sätt att agera. Man vet att39 barn sitter i fängelse och har torterats. Det äruppgifter som Amnesty har tagit fram. Amnesty över-driver inte utan underdriver möjligen när man presen-terar sina uppgifter, därför att man vill ha varje enskiltfall ordentligt underbyggt.Jag vill att vi skall fortsätta på den väg vi har bör-jat, men jag tycker att det inte räcker. Vi måste göramer, eftersom tiden håller på att rinna ut för Tibet.Man går faktiskt väldigt grymt till väga, och ungdo-marna vill inte följa icke-våldslinjen längre. De vill gåöver till konfrontation, vilket naturligtvis vore olyck-ligt ur alla synpunkter.Om vi kunde erkänna som en fredszon,skulle det bli enormt för alla andra människor i värl-den som förespråkar icke-våld. De skulle se att detlönade sig.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1997/98:313 omOSSEAnf. 9 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat migdels om vilka åtgärder som avser vidta för attinte hindras av EU från att självständigt arbeta och taställning inom , dels om vad regeringen gör föratt stödja de enskilda organisationer som arbetar medatt göra mer känt.Sverige deltar aktivt i arbetet med att fördjupaEU:s samarbete inom det utrikes- och säkerhetspoli-tiska området. EU är pådrivande när det gäller attutveckla som en regional organisation och fåOSSE att till fullo utnyttja sina möjligheter att ageraför att förebygga konflikter, hantera politiska kriseroch bidra till att bygga upp demokratiska samhällenefter en konflikt. Alla medlemsstater i harsjälvklart en likvärdig ställning, men EU har en sär-skild tyngd som aktör i organisationen. Samarbetetinom EU hindrar givetvis inte från att aktivtdelta i arbete. Genom att med kraft och kon-sekvens verka för att svenska synpunkter får genom-slag i EU:s OSSE-politik förbättrar vi emellertid våramöjligheter att vinna gehör för våra ståndpunkter iOSSE som helhet. Vårt medlemskap i är medandra ord en styrka också i OSSE-sammanhang.Sverige fortsätter att ha ett mycket nära samrådmed övriga nordiska länder. Det nordiska samarbetethar stor betydelse. Det nordiska engagemanget förOSSE understryks av att var ordförande iorganisationen och av att kommer attinneha den posten nästa år.Utrikesdepartementets ledning och tjänstemän hari OSSE-frågorna täta kontakter med företrädarna förenskilda organisationer. Det nätverk av enskilda or-ganisationer med intresse för som nämns iinterpellationen bildades formellt , men dethar i praktiken fungerat . Huvuddelen avUtrikesdepartementets stöd till enskilda organisatio-ner som arbetar med OSSE-frågor kanaliseras genomdetta nätverk. Representanter för departementet in-bjuds regelbundet till nätverkets sammankomster föratt redogöra för aktuella frågor och har därvid ocksåmöjlighet att ta del av de enskilda organisationernassynpunkter. De enskilda organisationerna har ocksåtillgång till det skriftliga informationsmaterial omOSSE som departementet ger ut regelbundet. Införviktigare möten i har departementets politiskaledning särskilda samråd med de enskilda organisa-tionerna.Utrikesdepartementet ger penningbidrag till publi-kationer som nätverket ger ut. Bidrag lämnas ocksåför att täcka delar av kostnaderna för medlemmarsresor till dit de inbjudits. Jag vill pekapå att flera av de organisationer som är medlemmar inätverket får generellt organisationsstöd och projekt-stöd för sin verksamhet genom bidrag från anslagetför information och studier om säkerhetspolitik ochfredsfrämjande utveckling.Jag välkomnar att enskilda organisationer ökar sittengagemang för att sprida information om de nyasäkerhetspolitiska frågorna, inte minst beträffandeOSSE:s betydelsefulla verksamhet. Regeringen fästerstor vikt vid det arbete som de enskilda organisatio-nerna uträttar, och dialogen med nätverket av enskildaorganisationer är en oumbärlig del i OSSE-arbetet.Inom verkar vidare för att stärkaorganisationens utbyte och samarbete med enskildaorganisationer. Genom sin verksamhet har enskildaorganisationer spelat en betydelsefull roll för attfrämja demokrati och mänskliga rättigheter i med-lemsländerna. Det är inte minst av detta skäl vi kom-mer att fortsätta att ge vårt stöd till deras arbete ochengagemang i OSSE-frågorna.Anf. 10 ():Herr talman! Jag ber att få tacka utrikesministernför svaret på min interpellation. Jag citerar från utri-kesministerns svar: "Samarbetet inom EU hindrargivetvis inte från att aktivt delta i ." Men vad händer om vi misslyckas med att fågenomslag för svenska synpunkter på EU:s OSSE-politik - trots att vi som utrikesministern säger medkraft och konsekvens verkar för detta? Tänker vi, ochkan vi, i så fall hävda en mot EU avvikande uppfatt-ning i OSSE-arbetet?Jag är väl medveten om att nu senast Amsterdam-fördraget syftar till att hindra enskilda medlemsstaterssjälvständiga agerande för att EU skall tala med enröst i internationella sammanhang. EU krymper alltsåSveriges möjligheter att agera på egen hand. Vi måsteförst övertyga de gamla kolonialmakterna i EU, somofta reserverat sig mot världens majoritet i FN. Förrkämpade för små länders självständighet. Denkampen bör vi enligt min uppfattning ta upp igen.När EU, dvs. , ivrade för att Kroatienskulle erkännas som oberoende stat, instämde Sverigei detta trots att det gick på tvärs mot vår mångårigadoktrin - som vi fortfarande tillämpade ifråga om de baltiska staterna. Enligt en teori komJugoslaviens sönderfall att påskyndas genom detta,och inbördeskriget var ett faktum.Sverige hade genom att tillhöra den neutrala, alli-ansfria gruppen i föregångare ESK, haft ettmångårigt och förtroendefullt samarbete med Jugo-slavien. Vi sålde vapen dit, och svenska officerarelärde sig partisankrigföring av serberna. Jugoslavienlär ha beundrat i hög grad.Ett som inte hade sin uppmärksamhet en-sidigt riktad mot EU hade kunnat finna vägar somkanske hade kunnat hindra kriget. Det får vi aldrigveta. Men vi måste undersöka om vi har uppgifter iframtiden för den traditionella, svenska, oberoendeställningen. Den har ju visat sig betydligt mer fram-gångsrik än det man har lyckats med på kontinenten.En nordisk modell för "fredsprojektet" EU har enligtmin uppfattning större möjlighet att lyckas än deplaner EU nu arbetar efter.EU tänker ju stärka VEU och vill hävda Europasom en med likvärdig maktfaktor. Detta är oro-ande. Fred byggs inte med kraftmätningar. Utrikes-politiken i det s.k. fredsprojektet innebär snararerisker för konflikter än att fred främjas.En fakta-PM från UD från visar attFrankrike inte gillar transatlantiskt samarbete påmarknadsområdet i överensstämmelse med ett förslagfrån kommissionen som stöder. Liksom våranordiska grannar vill samarbeta också medUSA. Jag citerar från PM:en: "Den transatlantiskahandelns roll för tillväxt och sysselsättning är oerhörtbetydelsefull. "artikel i visar pårisken att EMU kan resultera i farliga motsättningarmellan och . Så bygger man inte en fredligvärld. I finns såväl som ochKanada med. Anser utrikesministern att det är viktigtatt har rätt att gå in för ett fortsatt förtroende-fullt transatlantiskt samarbete även om EU skullekomma fram till en annan mening?