prot · GL09111 · 1998-05-25 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1997/98:111Måndagen den 25 majKl. 10.00 - 17.5519.00 - 22.01Det justerade protokollet beräknas utkomma ------------------------------------------------------------------1 § AvsägelseTalmannen meddelade att () an-hållit om att bli entledigad från uppdraget som leda-mot av fr.o.m. den 1 september 1998.Kammaren biföll denna avsägelse.2 § Meddelande om onsdagen den 27 majTalmannen meddelade att onsdagen den 27 majskulle granskningsdebatten avbrytas omkringkl. 14.00 för votering av de ärenden som slutdebatte-rats vid arbetsplenum denna dag, måndagen den25 maj.3 § Meddelande om frågestundTalmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsrådnärvara:Statsminister , utbildningsministerCarl , inrikesminister , mil-jöminister , statsrådet , statsrådet , statsrådet och statsrådet § Anmälan om inkomna faktapromemoriorom förslag från Europeiska kommissionenTalmannen meddelade att följande faktaprome-morior om förslag från Europeiska kommissioneninkommit och delats ut till kammarens ledamöter:Förslag till och rådets direktivom ändring av direktiv om avsiktlig utsättning imiljön av genetiskt modifierade organismerKOM (98) 85Meddelande från kommissionen till rådet och Euro-paparlamentet om Europeiska gemenskapensstrategi för biologisk mångfald KOM (98) 425 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositioner1997/98:165 till arbetsmarknadsutskottet1997/98:167 till trafikutskottetSkrivelse1997/98:75 till konstitutionsutskottet6 § Riktlinjer för arbete med jord-bruks- och livsmedelspolitiken inom betänkande 1997/98:JoU23Riktlinjer för arbete med jordbruks- ochlivsmedelspolitiken inom Europeiska unionen(prop. 1997/98:142)Anf. 1 ():Fru talman! Äta bör man annars dör man, brukarvi säga . Och vad vi skall diktera här dennamorgon är just denna livsviktiga fråga hur vi skallförsäkra oss om tillgång på livsmedel, och hur vi villatt dessa livsmedel skall produceras, och var vi vill attdessa produkter skall odlas och framställas, och omoch i så fall hur mycket vi politiker skall lägga oss ihur och var denna produktion skall ske.När vi i ansökte om medlemskap i unionen vågar jag påstå att det inte i förstahand var för att involveras av unionens jordbrukspo-litik som ny medlem. Vi hade då - som vi kan erinraoss - ganska i bred politisk enighet fattatbeslut om en stegvis avreglering av svensk jordbruks-politik, och detta beslut gillades i stort sett av allainblandade parter.Nej, beslutet om att söka medlemskap grundadesig i första hand på andra självklara övergripandemotiv. Ett utvidgat internationellt samarbete är denbästa garanten för en hållbar fred länder emellan.EU:s gemensamma jordbrukspolitik har från bör-jan motiverats med att tillförsäkra unionens medlem-mar tillgång till livsmedel, men också med att kunnagarantera producenterna - bönderna - en skälig lev-nadsstandard. Det första målet har med råge uppnåtts.Dagens effektiva jordbruk inom EU har kapacitet attproducera betydligt mera livsmedel än vad vi med-lemmar, dess invånare, behöver.Överskottssituationen och en samtidig vilja frånunionen att värna jordbruksnäringen ur regionalpoli-tiska aspekter och sociala aspekter har lett fram tilldagens situation med stora kostnader för den gemen-samma budgeten och med en stor byråkratisk apparat.Fru talman! Det är därför vi står här . Hurskall EU:s jordbrukspolitik utformas ochhur kan och skall påverka denna process?Och hur skall ställa sig till de förslag som påganska kort sikt är aktuella i för-slag Agenda 2000?Den proposition, nr 142, som ligger till grund fördet utskottsbetänkande som vi skall behandla i dagbrister, tycker jag, i en helhetssyn. Propositionenbehandlar mål och medel på lång sikt, men utan attanalysera vad förslagen i Agenda kommer attinnebära, om de genomförs.Enligt min mening måste det naturligtvis gå till såatt vi nu först ägnar oss åt förslagen i Agenda 2000och påverkar dessa i den riktning som vi tycker ärlämpligt. När vi vet resultatet någongång i slutet av1999 är det att gå vidare i reformarbetet. Då harvi här i ett bättre utgångsläge för merakonkreta diskussioner vad gäller den fortsatta refor-meringen av unionens gemensamma jordbrukspolitik.Regeringen har alldeles tillsatt en parla-mentarisk referensgrupp i och för arbetet med jord-brukspolitiken i Agendan. Det tycker vi är bra. Menvi förutsätter att regeringen verkligen menar allvarmed att vilja lyssna till andra partier i ärendet. Doku-ment som jag har läst från - ochsom för övrigt just nu behandlas av utrikesministrarnai Allmänna rådet - kan tolkas som att man hartagit ställning. Jag hoppas på en kommentar om dettafrån någon regeringen närstående.Jag tror att det finns ett brett politiskt stöd för enreformering av EU:s jordbrukspolitik. Från moderathåll kommer vi att stödja en avreglering, en mark-nadsanpassning och en förenkling. Svenskt jordbrukhar inget att frukta för en sådan utveckling, förutsattatt vi svenska politiker inte reser nationella hinder.En gemensam jordbrukspolitik med öppna gränseroch fri handel inom unionen kräver naturligtvis någotså när gemensamma villkor för produktionen. Dekostnadsnackdelar som svenskt jordbruk för närva-rande har - klart påvisade genom den s.k. - måste undanröjas. De högadieselskatterna, elskatterna och avgifterna på handels-gödsel utgör en mycket stor negativ konkurrensbe-lastning. Jag yrkar bifall till vår moderata reservationnr 6 om konkurrensnackdelar. Vi står naturligtvisockså bakom våra övriga reservationer, men jag yrkarbifall bara till en av dem.Med en gemensam jordbrukspolitik borde detockså vara självklart med en gemensam valuta. Jord-bruksprodukter kommer i fortsättningen att prissättas ieuro. Utgående ersättningar och stöd kommer attutbetalas i euro. Det säger sig självt att de länder somomfattas av jordbrukspolitiken, men som står utanförvalutasamarbetet, får större kostnader i jämförelsemed EMU-länderna. Följdriktigt har också vårtsvenska LRF, , klart uttalatatt borde ingå i EMU-samarbetet.Fru talman! Låt mig ändå något kommentera för-slagen i Agenda . Jag har redan sagt att vi stödertanken på en reformering av CAP, och jag kan tilläg-ga att förslagen i Agendan är steg i rätt riktning.Ambitionen att stärka näringens internationella kon-kurrenskraft är viktig. EU måste ha kvar både primär-produktion och livsmedelsindustri efter en reform. Dåkan vi och hela unionen dra nytta av den öppnadevärldsmarknad som förhoppningsvis blir följden avWTO-förhandlingar.En viktig utgångspunkt är också att unionenslivsmedelsförsörjning inte riskeras. Därför måsteavreglering och marknadsanpassning ske i ungefärsamma takt inom övriga större producentområden.Om en snabb och ensidig avreglering genomförs inomvår union torde det vara uppenbart att andra världsde-lars jordbrukare och livsmedelsindustrier blir de endavinnarna.Förutsättningarna att bedriva jordbruk inom Euro-peiska unionen är mycket olika beträffande klimat-och odlingsförhållanden. I reformarbetet måste störrehänsyn tas till detta än vad som är fallet i nu liggandeförslag. Det är viktigt att inte missgynnas.Regeringen måste alltså med kraft hävda svenskaintressen inom livsmedelssektorn i Agendaförhand-lingarna.För övrigt kan man väl tyvärr konstatera att fleraav de liggande förslagen inte är ägnade att precisförenkla . Kopplingen mellan stödut-betalningar och miljökrav är ett sådant exempel.Administrationen blir komplicerad, och ambitionen,som jag tror att många har, att avveckla marknads-ordningar blir naturligtvis ännu svårare om denkopplas samman med miljölagstiftningen.Förslaget om modulering och ett tak för utbetal-ningar komplicerar också hanteringen, somförslaget kommer att bromsa effektiviseringen avnäringen. För vår del vill vi avvisa dessa förslag. Jagskulle gärna vilja höra jordbruksministerns och/ellerInge åsikter om och syn på detta.Fru talman! Sammanfattningsvis kan ges både rosoch ris till förslagen i Agenda , och säkert kom-mer inte allt att kännas igen efter mangling i unionensrådsförsamlingar. Låt mig bara hoppas att Sverigesregering i dessa förhandlingar lever upp till sina stoltaregeringsförklaringar att jordbruket är en framtidsnä-ring.Det finns för övrigt en hel del att göra på hemma-plan för att leva upp till dessa förklaringar. Jag harnämnt dieselskatt, elskatt, handelsgödselavgift, och låtmig påminna om hemmagjorda, fullständigt sanslöstkrångliga regler för miljöstöd. Jag läste häromdagenatt avdelningschefen på ställde frågan om inte dessa regler redanhar passerat gränsen för vad som över huvud taget gåratt administrera.Jag kan också ta exemplet med den svenska han-teringen av mjölkkvoterna. Resultatet av den hante-ringen förskräcker. De som vill köpa kvoter får inteköpa, och de som vill sälja får inte sälja. Snälla rege-ringen, fundera en gång till på den frågan! Listan kanalltså göras ganska lång på åtgärder som vi nationelltkan besluta om till båtnad för jordbruk och livsme-delsindustri.Men som sagt, gäller det inriktningen avEU:s gemensamma jordbrukspolitik. Det är min för-hoppning att det samarbete som startar genomreferensgruppen/departementet skall bli meningsfulltmen också kunna mynna ut i ett enigt svenskt uppträ-dande i kommande förhandlingar. Det skulle i så fallnaturligtvis stärka ställning. Tack, fru tal-man!Anf. 2 ():Fru talman! Vi börjar med att disku-tera en av de grundläggande förutsättningarna för attvi skall kunna leva på den här jorden, att vi har nå-gonting att äta. började ju sitt anfö-rande med att säga att äta bör man, annars dör man.Vi kan ju litet skämtsamt tala om det här i ,men för många människor i världen är det blodigtallvar att veta att de faktiskt har någontingatt äta. För många innebär det att de inte har det. Detborde också stämma oss till en viss eftertanke att ävenvi med vårt överflöd har ett ansvar för det här.EU:s jordbrukspolitik i den tappning som den nupresenteras och de resonemang som ofta hörs frånframför allt regeringen, och även varinne på det, går ut på att man skall marknadsanpassaoch avreglera. Det låter sig ju lätt sägas, men detviktiga är vad man menar med det. Detta med attmarknadsanpassa är naturligtvis bra och nödvändigt,och det skall vi naturligtvis göra. Men vi måste vetavad det är vi ger oss in på, därför att marknaden löserinte problemen åt oss. Marknaden klarar inte av attställa de krav på miljö, djurtillsyn, djurskydd, hälsaoch annat som vi vill att den skall göra. Det innebäratt vi inte bara kan ha en ren marknad om inte mark-naden klarar att hantera detta, och det kommer deninte att göra.Jag tycker att det är ganska välgörande att se i det förslag till Agenda 2000 som har gjort ungefär säger: Marknadenklarar inte av det här. Vi måste se till att marknadenagerar på rätt sätt.Samma sak är det med avregleringen. Vi skallnaturligtvis avreglera och minska krånglet. Jag kaninte påstå att det förslag som finns till Agen-da 2000 vid första påseendet ser ut som om det skulleleda till mindre krångel, för det innehåller en rad nyasaker som skulle kunna bli ganska krångliga om dehanteras på fel sätt. Men till detta återkommer jag.Vad jag menar och vill ha sagt är att det vidlyftigatalet om marknadsanpassning och avreglering måstekläs med betydligt mer för att vi skall kunna veta vaddet innebär, för annars kommer det inte att bli bra. Viskall göra saker och ting enklare, men det innebär inteatt vi inte skall ställa krav. För är det viktigtatt veta vilken jordbrukspolitik EU kommer att föraoch naturligtvis också hur vi kommer att hantera denhär hemma i Sverige.För är jordbruket viktigt på många olikasätt. Det är betydligt viktigare än vad vi ibland före-ställer oss. Vi talar inte om jordbruket som så viktigtur ekonomisk synvinkel, eftersom vi i första handproducerar för den svenska marknaden. Det är ingenexportindustri, och det har inte varit det. Vi håller påatt etablera oss på exportmarknaderna utanför desvenska gränserna, framför allt då inom EU. Vi ärfortfarande inte långt komna där, men den produktionsom sker för den svenska marknaden är ju precis likaviktig. Om vi inte hade den skulle vi ju få exporteraandra saker för att kunna köpa de livsmedel som vihar.Det är också väldigt viktigt för sysselsättningen attvi har livsmedelsindustri och jordbruksproduktion iSverige. Jag har sett någon siffra på att jordbruk,livsmedelsindustri och de näringar som finns kringdetta sysselsätter en bit över 300 000 människor iSverige, och det är många människor. Det är intemånga näringsgrenar som kan presentera motsvarandesiffra. Så även ur den synpunkten är det viktigt att viser till att vi har produktion här i Sverige.Jag läste i hur viktigtjordbruket är för turismen, alltså de öppna landska-pen, naturmiljöerna och kulturlandskapet. Det gerockså arbetstillfällen i andra näringar som är viktigaoch som vi vill expandera i. Det förutsätter ett aktivtjordbruk, för det är ju bara ett aktivt jordbruk som kanhålla de här landskapen uppe.Vi har också i en livsmedelskvalitet somär hög. Vi har den ambitionen från en massa olikasynpunkter, att livsmedlen är näringsriktiga, att deinte innehåller skadliga substanser, mediciner osv.Detta är någonting som vi vill överföra på den europe-iska jordbrukspolitiken, och det finns tendenser iAgenda 2000 som pekar åt det hållet. Men jag äralldeles övertygad om att detta inte är någonting somkommer att göras av sig självt. Det är viktigt att Sve-rige är hårt engagerat i de här frågorna för att det helaskall fungera.Jordbruket är, som jag sade, också viktigt ur mil-jösynpunkt, inte bara för landskapsbilden. Det finnsockså mycket annat som skulle kunna göras medjordbruksprodukter, därför att det är ju därur dekretsloppsanpassade produkterna kan komma. Ocksåpå den punkten krävs det ett engagemang från Sverigeför att vi skall komma rätt i arbetet i EU.Agenda 2000 har anslag i den riktningen. Det talasom miljö, och det talas om hälsa. Det talas om att viskall ha ett jordbruk i alla delar av , att detockså skall finnas möjlighet att producera i de svagaområdena. Detta är en bra och riktig utgångspunkt förarbetet. Sedan är det, som jag sade, en mängd olikasaker som kommer in i de nya förslagen som gör attdetta kan bli krångligt. Vi har i redan krånglattill mycket av det som finns på ett litet onödigt sätt.Det måste vi naturligtvis ändra på, nu när vi skall rullaEU:s jordbrukspolitik och den svenska jordbrukspoli-tiken ett nytt varv inpå år 2000.Det är alltså viktigt att är aktivt och attden svenska rösten hörs i . Då blir man litetbekymrad när man hör den svenska debatten och deuttalanden som görs från den svenska regeringen.Man pratar ju i huvudsak om att vi skall avreglera. Viskall ta bort marknadsregleringen. Vi skall minska påde ersättningar som finns - man använder inte ordet"ersättningar" utan i allmänhet ordet "stöd".Då glömmer man bort en väsentlig sak. I EU:sjordbrukspolitik är en stor del av de ersättningar sombetalas ut ersättningar för ett sänkt pris. Därför inne-bär EU:s jordbrukspolitik lägre kostnader förkonsumenten och lägre pris på produkterna till bon-den. I stället får bonden en ersättning.Det här kan vi naturligtvis inte ta bort utan vidare.Vi måste också se till att bonden har något att leva av.Det är en sak som står ganska klart utskriven i Agen-da 2000; att man syftar till att ge jordbruket en rimliginkomst. Jag tror att det är väsentligt om vi skall kun-na nå alla de här andra målen.Vad det handlar om i det här sammanhanget ärinte bara att försvara det svenska jordbruket med detraditioner och det brukningssätt som vi har. Jag trorockså att det handlar om att försvara sätt attse på jordbruksproduktion och livsmedelsproduktion.Det handlar om att ta hänsyn till miljön och till dju-ren. Det handlar om att ha en kvalitet och om att intelåta marknadskrafterna styra det här helt och hållet.Det är den diskussionen vi får i WTO-rundan somkommer när jordbruksfrågorna kom-mer in där. Då är det viktigt att EU kan hävda det sättatt producera livsmedel som vi har och också att detinte bara är de allra bästa markerna som kan komma ifråga utan att vi har en produktion i hela ochhela EU.För den sakens skull krävs det en kraftig marke-ring från när det gäller Agenda 2000. Då blirjag, som jag sade, orolig när den ihuvudsak pratar litet löst om avreglering. På det sättetställer den sig litet vid sidan av den diskussion sompågår inom EU om de här frågorna, alltså om Agen-da 2000 och om vad som skall ske fram till år 2006.Fram innebär ju det förslag som liggerframme att man sänker priserna. Man ökar ersättning-arna till bonden något för att fortfarande kunna ha enlönsamhet. Det innebär inte att man tar bort så därväldigt mycket av de här marknadsregleringarna. Detinnebär inte att man minskar ersättningarna till bon-den. Snarare ökar man dem, och man ökar budget-påkänningen. Det är nödvändigt för att klara det här.Det är först därefter som vi kan se en annan ut-veckling, och den diskussionen får vi ju ta då - ellerrättare sagt när vi har lagt fast förslaget för den när-maste tiden. Då får vi ta den diskussion som krävs föratt rulla det här ytterligare ett varv.Här kommer ju också utvidgningen av EU in. Menjag skulle vilja säga att man något överdriver betydel-sen av jordbrukssystemet i det här sammanhanget. Detär alldeles självklart att en utvidgad marknad krävermer kostnader och att det jordbruk som finns där,eftersom det ju är förhållandevis större i de här län-derna än i i övrigt, kommer att vara en be-lastning. Men det är ingen avgörande belastning. Detfinns ju beräkningar som visar att det är en ganskaliten del av det som EU trots allt hanterar.Sedan är det naturligtvis viktigt att vi i sertill att vi inte belastar jordbruket med kostnader somEuropa i övrigt inte har. Det går naturligtvis inte attinom en och samma marknad spela med alltför olikaförutsättningar. Därför är den utredning som rege-ringen med medverkan tillsatte för att tittapå det här och som också har kommit med förslag,den s.k. Björkska utredningen, viktig att genomföra,och det så snart som möjligt.Det ligger litet vid sidan av den här debatten, mendet är en väldigt viktig del i det hela. Jag tror att detär viktigt att vi har en realistisk syn på jordbruket,livsmedelsindustrin och allting som rör sig kring det.Vi får inte förkasta det här, för det är viktiga kompo-nenter i den svenska näringspolitiken. Det är viktigtför livsmedelsförsörjningen i , för ansvaret förlivsmedelsförsörjningen i världen och för att vi skallha bra och riktiga livsmedel.Det finns en viss misstämning ute bland böndernai dag eftersom man känner att man inte har det stödsom man rimligtvis borde kunna påräkna. Därför ärdet viktigt att det kommer positiva besked tillbonden.Den jordbrukspolitik som vi skall skapa inom EUbör bli enklare. Det skall inte bli så mycket byråkra-tiska system. De miljö-, hälso- och djurskyddskravsom vi har i bör bli gällande även i andraländer så att man också där får en likhet. De svenskakostnaderna bör anpassas så att vi kan konkurrera pålika villkor. Som jag sade är det också viktigt attbonden och de som arbetar inom livsmedelsindustringes den erkänsla som de faktiskt är förtjänta av.Fru talman! Med det som jag har sagt här vill jagyrka bifall till reservationerna 7 och 9.Anf. 3 ():Fru talman! Det är litet intressant att lyssna till detvå partier som har pratat här förut och till deras pro-blem med att de både vill ha kvar kakan och samtidigtäta upp den. De vill ha avreglering, men inte så att detdrabbar svenska bönder.Det är en jättesvår uppgift som vi har tagit på ossnär det gäller jordens livsmedelsförsörjning. Vad dethandlar om är ju att se till att jordens befolkning fårtillräckligt med mat. Så enkelt, men ändå så svårt, ärdet. För det är ju som flera har sagt innan; utan matdör vi. Och trots att livsmedelsproduktionen har ökatunder har ju dagens jordbruksåsom det bedrivs globalt sett inte klarat av att tryggavarken en uthållig eller en tillräcklig livsmedelsför-sörjning på global nivå.Här i i-länderna dör vi av vällevnadssjukdomar.Vi äter ihjäl oss. Men i tredje världen dör man avsvält. De senaste bilderna på TV, från , har välinte undgått någon. Det är hemskt, tycker jag, när manser sådana bilder. Därför kommer befolkningsökning-en tillsammans med hoten mot de biologiska försörj-ningssystemen att bli den allra största utmaningenunder 2000-talet.Vi kan också konstatera att det livsmönster som vii västvärlden har inte håller i ett globalt perspektiv. Vimåste alltså ställa om dagens livsmedelsproduktionoch utnyttja naturresurserna så att de blir långsiktigthållbara. Det är inte lätt. Det är lätt att säga det, menmycket svårare att se till att det blir så. EU:s jord-brukspolitik skall vara ett bidrag till detta, men mankan verkligen ifrågasätta hur det ser ut . Där är vinog ganska överens, tror jag.Om man tittar på hur EU:s jordbrukspolitik harpåverkar det svenska jordbruket så är det en ganskasplittrad bild. Å ena sidan har vi fått mer pengar tilljordbruket, och det är positivt. Vi har också fått sär-skilda medel för miljöåtgärder som vi inte hade föremedlemskapet.Å andra sidan har vi fått ett regelverk som är väl-digt detaljerat och väldigt styrt av centrala direktiv. Vihar fått hot mot djurskyddet. Det var svårt att upprätt-hålla den hårda svenska djurskyddslagstiftningen. Vihar fått ökade problem med djursjukdomar. Vi har fåttkraftigt ökade transporter av livsmedel och av levandedjur, och det kan ju inte vara en bra utveckling. Vi harockså fått en snedfördelning när det gäller hur detsvenska jordbruksstödet används.Det här visar tydligt att det finns stora behov avförändring. Då måste man fråga sig: Klarar regering-ens proposition av att visa vägen mot en ny inriktningav jordbruket inom EU? De är faktiskt svårt att medutgångspunkt från propositionen svara på det. Den ärju väldigt övergripande och ganska okontroversiell.Jag tror att de flesta ställer upp på de allmänna be-dömningar som regeringen gör. Det gör att vi i riks-dagen får svårt att delta ordentligt i processen. Dettycker jag faktiskt är något av en brist.Regeringen redovisar tre motiv för att vi skall haen gemensam jordbrukspolitik inom EU. Det förstamotivet är att det är en förutsättning för att den inremarknaden skall fungera. Men det tycker jag är ettbakvänt sätt att resonera. Den inre marknaden skall juinte vara ett självändamål. Matens betydelse innebärju att man måste kunna ställa både hälsomässiga ochmiljömässiga krav på produktion och förädling i allaled. Det kan betyda att man kan ha behov av att ställaolika krav i olika länder. Det gör att man måste kunnaställa nationella krav som måste vara viktigare än dekrav som ställs på den inre marknaden. Vi har t.ex. desvenska kraven på salmonellakontroll, och vi har enhårdare djurskyddslagstiftning som vi nu ser hotaslitet grand av det gemensamma regelverket. Vi harnyligen fått en förhandsavisering om att vårt förbudmot avel på belgisk blå kanske inte kan gå igenom.Detta tycker jag inte är ett hållbart argument för engemensam politik.Det andra motivet är effektivitetsskäl. Jag tror attregeringen är ganska ensam om att anse att gemen-samma regler inom EU:s jordbrukspolitik skall mins-ka behovet av kontroll mellan länderna och att admi-nistrationen skall minska eller har minskat. I verklig-heten är det så att behovet av att till varje pris upp-rätthålla denna inre marknad skapar en ständigt väx-ande flora av regler som blir alltmer detaljerade.Dessutom är det stora problem med både korruptionoch fusk. Och det är verkliga problem. Och manmåste tillföra stora resurser på motåtgärder, och dettahar inte fungerat särskilt bra.Det tredje motivet, att vi genom en gemensamjordbrukspolitik inom EU skall ha större möjligheteratt ställa höga gemensamma krav på främst miljö-,djurskydds- och livsmedelsområdena, är litet merkomplicerat att analysera. Det är bra att harmöjlighet att driva på att det ställs höga gemensammakrav inom, så att vi kan förbättra de sämsta förhållan-dena. Det skulle i så fall vara ett skäl för en gemen-sam jordbrukspolitik.