prot · GL09115 · 1998-05-29 00:00:00 — Fler länder skall vara välkomna till ochbli intresserade av att följa diskussionerna och attdelta i dem.Vi har nått framgång i detta arbete. Vi har genom-fört särskilda diskussioner i och i andradelar av världen. Alltfler länder följer förhandlingarnasom observatörer, lämnar synpunkter och bildar sigegna uppfattningar.Under de allra senaste dagarna har jag här iStockholm diskuterat just detta med mina kollegerfrån och från , som har varit påbesök här. Det finns ett starkt växande intresse fördetta.Inom parentes kan jag nämna att jag i måndagsundertecknade ett bilateralt investeringsskyddsavtal -det skulle kanske kunna kallas ett BAI - med Sydafri-kas regering, vilket i stort liknar det som vi diskuterari . Det visades från sydafrikansk sida en starkönskan om detta, och man var mycket glad över resul-tatet. Vi genomförde detta vid en ceremoni i Stock-holm i måndags.Vi riktar oss, som sagt, till länder som är intresse-rade och som vill delta. De baltiska länderna är andraexempel på detta. De länder som har hindrat den härdiskussionen i WTO når vi dock inte på det här viset,utan det får bli nästa steg.Låt mig vad gäller korruption säga att vi i OECDhar skrivit under en konvention om detta. Den harunderskrivits av OECD-medlemmarna och fem ytter-ligare länder, bl.a. . Den innebär att detskall göras till ett brott att muta också utländskatjänstemän, inte bara inhemska. Jag vädjade i mittanförande om att alla närvarande länder skulle anslutasig till den ganska konvention som vi harförhandlat oss fram till i . Vi framförde attdetta bör ingå i nästa förhandling i WTO.Anf. 55 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Herr talman! Jag får tacka för svaret. Jag önskarstatsrådet framgång med att få med de andra i arbetetnär det gäller korruptionen. Det är ett massivt jobbframöver.Anf. 56 Statsrådet ():Herr talman! Arbetet är ingalunda avslutat i ochmed det som är gjort i . Det är en bra början. Detökar möjligheterna att bekämpa korruptionen. Ju flerländer som ansluter sig, desto bättre är det. Men detåterstår väldigt många andra saker att göra.Jag använder mig av det vi diskuterade för enstund sedan, dvs. den internationella opinionsbild-ningen i ett internationellt forum. Jag har skrivit enartikel i där jag linjerar upp hur jagtycker att det fortsatta arbetet skall bedrivas. Jag tyck-er bl.a. att vi skall använda oss av NGO:er, icke-statliga organisationer. Det finns på det här områdeten mycket bra sådan, som heter Transparence Inter-national, med säte i . Det är ett arbete som jaggärna lyfter fram i det här sammanhanget.Anf. 57 ():Herr talman! En kritik som riktades mot det förraWTO-avtalet gällde bristen på konsumentskydd iavtalet. Jag skulle vilja fråga statsrådet i vad mån dehär frågorna tas upp den här gången. Om en fri mark-nad skall fungera krävs det att konsumenterna ocksåkänner en viss säkerhet i marknaden - en fråga somblir än viktigare i och med den ökade Internethandeln.Det gäller rätten till reklamationer, garantier, skyddetvid betalningar och annat, som kommer att bli högak-tuellt. Jag tror att frihandeln kan komma att få sig enordentlig knäck om de här frågorna inte kan lösas.Vi ser också när det gäller de olika synpunkternapå konsumentskyddet hur exempelvis har ageratnär det gäller hormonrester i kött, genmodifieradeprodukter och liknande. Jag hoppas att an-vänder sin erfarenhet och kunskap när det gäller kon-sumentskyddet och för in dem i WTO-förhandlingarna också.Anf. 58 Statsrådet ():Herr talman! I diskussionerna i var dennatyp av frågor inte särskilt vanligt förekommande.Diskussionen gällde, som jag sade, en mer allmänfärdriktning och vilken sorts frågor vi skulle ta upp inästa förhandling i mer allmänna termer. Många tala-re lyfte fram just dessa tydliga förhållanden som pekar på, att om man skall ha friamarknader och fri rörlighet av varor och tjänstermåste man ha någorlunda likartade regler för konsu-mentskydd liksom för konkurrens och annat. Hittillshar man lyckats enas om regler som gör att man kaningripa med importförbud mot varor som är hälsofar-liga. Det är det vi i EU har åberopat när vi har sagtnej till hormonbehandlat kött från , dvs. atthälsoriskerna inte är tillräckligt klarlagda. god-känner inte våra argument, och det finns en mekanismför att lösa sådana tvister. Vi har här ett jätteproblem iförhållande till . Det är ett av våra stora problem,jämte attityden till och några andra saker.Här ser jag framför mig att vi i nästa förhandlingskall kunna gå vidare med de här reglerna, preciseradem och förtydliga dem, att vi skall skapa tydligareoch klarare regler, som konsumenterna kan kännaförtroende för. Jag tycker inte att de är tillräckligt brai dag.Anf. 59 ():Herr talman! Jag tror att säkerheten när det gällergarantier, reklamationer och liknande är minst likaviktig. Vi vet ju av erfarenhet, redan nu med denbegränsade handeln, att människor med mindre kun-skaper och mindre insikt utsätter sig för jätteriskergenom att det är så lätt att beställa via Internet. Deförsta tecknen såg vi i handeln via TV-shopen, när detexempelvis hände att lätt utvecklingsstörda med enhygglig ekonomi, som klarade de ekonomiska pröv-ningarna, förköpte sig på mängder av varor. Där kun-de ingen i princip ingripa, då det inte fanns någraregler. Det här blir ännu allvarligare, med alltmergränslös Internethandel.Anf. 60 Statsrådet ():Herr talman! Jag har ingen annan åsikt. Jag kanbara instämma.När nu Internethandeln kommer och den är allde-les ny, kommer vi att upptäcka massor av områdendär vår gamla lagstiftning är otillräcklig. Det är därförsom det är så viktigt att vart och ett av våra ländermen också gemensamt, t.ex. i WTO, noggrant följerdetta och analyserar alla de erfarenheter som vi vin-ner, så att vi snabbt kan gripa in och göra någonting.Därför beslutade vi också i WTO att där skall bedri-vas ett analysarbete, så att vi står rustade att vid nästamöte kunna fatta sådana beslut som visar sig lämpli-ga.Anf. 61 ():Herr talman! Det är väldigt bra att jobbaraktivt med miljöfrågan i WTO-sammanhanget. Detbehövs ett mycket långsiktigt arbete. Det svenskaengagemanget bara när det gäller miljöfrågan harpågått . Man ser alltså hur svårt det äratt ta sig fram.Statsrådet säger nu att det är som utgörett hinder. Jag är inte alls förvånad. Det finns mångaskäl till det, men ett skäl är det sätt på vilket de blevbehandlade efter Riomötet . Där ställdes det uten massa löften om stöd av olika slag till ,som i mycket ringa utsträckning har infriats. Det ledersjälvfallet till att man sätter hårt mot hårt på olika sätt.Hur försöker luckra upp det motstånd somfinns till ? Vad bjuder vi på i förhandling-arna?Anf. 62 Statsrådet ():Herr talman! Tack för den frågan, !Det ger mig chansen att ta upp en tråd som GöranLennmarker också hade men som jag inte hade tid attkommentera då.Jag tror att bakom motstånd inte lig-ger att de är mindre intresserade av miljön - vilket dei och för sig i ett eller annat fall kan vara. De ser pro-tektionistiska syften och motiv bakom i-ländernasengagemang i de här frågorna. De noterar ju vadgäller t.ex. arbetsrättsfrågor att i-ländernas intresse ärkoncentrerat till arbetsförhållandena i sådana bran-scher som exporterar till och Nordamerika.Arbetsförhållandena i andra branscher är våra ländermindre intresserade av. Därför har länder som Sverigeoch de andra nordiska länderna, som har trovärdigheti fråga om att vilja släppa in varor på sinamarknader, som har en frihandelstradition och sominte misstänks vara ute i protektionistiska syften, ensärskild roll att spela för att driva opinion i de härfrågorna. Vi misstänks nämligen inte för att vara ute iprotektionistiska syften.Men vi måste också driva opinion bland andra i-länder för att skapa förtroende hos , genomatt agera framsynt vad gäller tillträde till vår egenmarknad.Jag tror att det är fråga om en balans mellan vad vikan uppnå på miljö- och arbetsrättssidan och vad visjälva erbjuder på områden av stor betydelse för . Om vi inte erbjuder en sådan balanseradframgångsväg kommer de aldrig ur sitt motstånd ochsin misstänksamhet att vi bara är ute efter att tryckaned de få företag som klarar av att konkurrera på våramarknader.Anf. 63 ():Herr talman! Jag delar statsrådets uppfattning i den frågan. Jag knöt medvetet an tillRiomötet, med tanke på de löften som utställdes där,exempelvis om teknologiöverföring, om hantering avbioteknik, om uppfyllelse av alla konventioner ochom bistånd. När man då ser att länderna inte lever upptill dessa löften underlättas inte kommunikationen påandra områden med . Varför skulle debjuda på någonting när vi inte håller de löften vi re-dan har ingått?Finns det inte då anledning för att driva dehär frågorna om teknologiöverföring, bistånd ochandra frågor kopplat också till handelsorganisationen,som en del, parallellt med den andra sidan, som Pag-rotsky tog upp?Anf. 64 Statsrådet ():Herr talman! Det viktigaste elementet i det somBerndt pekar på, den teknologiöverföringsom är nödvändig för att klara klimatmål, miljöför-bättring och annat, måste ske inom ramen för bistån-det. Det viktigaste för de här ländernas ekonomiskautveckling, deras förmåga att höja sig ur fattigdomen,är att de kan sälja det de lär sig att producera.Därför är vi som är handelspolitiskt aktiva nyckel-personer för . Det är inte bara biståndsmi-nistrarna utan också handelsministrarna som sitter påviktiga instrument för deras ekonomiska utveckling.Jag tror att det finns en ökad samsyn om att vi genomvårt agerande som handelsministrar i väldigt hög gradpåverkar miljöfrågor, arbetsrättsfrågor, frågor omkorruption och, framför allt, ekonomisk utveckling istort i . Det manifesterades kanske tydliga-re än någonsin vid WTO:s 50-årsjubileum förra veck-an, inte minst genom de mycket framstående ledarefrån tredje världen som var närvarande.Anf. 65 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Därmed är informationen från regeringen omWTO:s andra ministermöte avslutad, och jag tackarstatsrådet § (forts. från 8 §) Verksamheten i Europeiskaunionen (forts. UU20)Anf. 66 ():Herr talman! Jag skall försöka hålla ett kortare an-förande än vad jag har noterat.Det sägs i betänkandet att skrivelsen fyller en vik-tig funktion, och det håller jag med om. Det är judärför har skrivit in i riksdagsordningen attvi skall ha en sådan här skrivelse . Vi tyckerinom vårt parti att borde använda ännu merav sin makt för att styra regeringens beteende när detgäller EU-politiken. Vi har i vår motion och i andrasammanhang diskuterat en rad förslag för att stärkariksdagens inflytande på EU-politiken. Detta kommeratt behandlas i andra sammanhang.I det här betänkandet behandlas i första hand vårtkrav på den s.k. sexveckorsregeln, som vi anser skallgälla allt material av väsentlig betydelse i såväl förstasom andra och tredje pelaren. I betänkandet ser det utsom om vårt krav gällde bara tredje pelaren. Man kanundra om inte utskottet läser motionerna. Yrkandetbesvaras med motiveringen att regeln att förslag frånkommissionen skall delges de nationella före beslut i ministerrådet gäller även itredje pelaren. Det är främst inom ministerrådets egenorganisation som åtgärder skall vidtas om vi skulle fågehör för vårt förslag att även andra förslag än de somkommer från kommissionen skall komma till parla-menten i förväg.Vi har i samband med behandlingen avAmsterdamavtalet fått det här förslaget avslaget, så vinöjer oss den här gången med ett särskilt yttrande.Vi har velat att utredningen om folkstyret i Sveri-ge skulle ta tag i frågan om lobbyismen. Utskottetsskrivningar på den punkten är ganska bra, ganskaoptimistiska, och man tror att det här kommer att ske.I texten hänvisas det till rapportom lobbyismen och de ordningsregler som antagits ifjol.De ordningsreglerna innebär att lobbyister regist-reras när de ansöker om passerkort som de har förlängre tid, kanske . Ledamöterna skall inte få taemot hur stora gåvor som helst - jag tror att gränsengår vid 1 000 ecu. Moralen skall vara hög, som ävenutskottet påpekar. Däremot finns inga krav på attlobbyisternas inlagor till EU:s institutioner skall dia-rieföras och göras tillgängliga för alla, inte heller skall ange t.ex. i förslag som kommissionenväcker vilka inlagor från lobbyintressen som funnitsmed i beredningsmaterialet. Reglerna i för lob-byister är betydligt strängare än de vi har inom EU,och kontrollen är också skarpare. Här finns alltså enhel del att göra.På s. 7 i betänkandet formulerar utskottet mening-en "En grundläggande princip för samarbetet är attbeslut skall fattas så nära medborgarna som möjligt".Det här är något vi ofta hör. Det är, tycker jag, ettexempel på det nya Orwellska demokratispråk somväxer fram i EU-politiken. Det står t.ex. inte att engrundläggande princip är att makten skall utgå frånfolket. Det står inte heller att folkstyret är en grund-läggande princip. Det som står är att besluten skallfattas så nära medborgarna som möjligt, men vem somfattar besluten nämns inte. En sådan här formuleringkan ju t.ex. också i använda sigav genom att säga att han fattar besluten nära folket.Det här är som jag ser det ett uttryck för en själv-utnämnd elitistisk uppfattning om att beslut skallfattas på ett sådant sätt att folk nästan känner att desjälva har fattat besluten, utan att de egentligen harhaft möjlighet att göra det. Vi har numera också enströmning bland statsbyråkrater och forskare somhävdar just att politiken skulle må väl av att tas omhand av s.k. kompetenta medborgare i stället för avfolkvalda politiker. när vi debatteradeRiksbankens ställning var t.o.m. en ledamot, , här i kammaren inne på liknande tanke-gångar. av folkstyre har vi alltså nått dit-hän att det förs en debatt som går ut på att makten hosen viss del av aristokratin skall stärkas. är det intelängre den jordägande aristokratin utan den välmerite-rade byråkratiska aristokratin som i sin vishet harvälsignat.Nu säger kanske någon att det som avses med att"fatta beslut nära medborgarna" är subsidiariteten.Det som inte kan beslutas i familjen skall beslutas avkommunen, det som inte kan beslutas i kommunenskall beslutas av regering och riksdag, och det sominte regering och riksdag kan besluta om skall beslu-tas av EU. I Amsterdamfördraget finns emellertid inteett endaste exempel på att något som har beslu-tats på för hög nivå skall kunna flyttas över till enlägre. I själva verket handlar det fortfarande om attlyfta upp beslutsmakten från nationell nivå till EU-nivå. Själva uttrycket "det gemensamt uppnådda re-gelverket", l'acquis communautaire, speglar juststrävan att bygga ett regelverk som till slut skapar denfullständiga politiska unionen.I betänkandet konstateras också att andelav EU:s finansiering kommer att öka de närmaste årenpå grund av de regelförändringar som görs. Nästa årär också infasningsrabatten slut. I den informationsom UD gick ut med hette det att netto-flödet till EU skulle bli litet. År 1995skulle vi bidra med net-to, och återflödet skulle vara 13,7 miljarder. I den redovisning som vi fick i ihöstas blev det i praktiken 1,1 miljard i stället för13,7. skulle bidra netto med 1,4miljarder. Det blev i praktiken 6,3. , 1997,blev det 8 miljarder i stället för som utlovats 6 miljar-der. har alltså bi-dragit med ungefär 16 miljarder mer än vad Utrikes-departementet trodde 1994.I betänkandet redovisas att det inte finns statistikför hela EU-budgeten som är avläsbar och som visarhur ett enskilt land drabbas. Kommissionen har tydli-gen gjort en rapport om det här. Givetvis måste det gåatt upprätta sådan statistik om man är intresserad.Även om det kan finnas felmarginaler måste mankunna komma ganska nära. Det är märkligt att enenskild EU-parlamentariker med relativt enkla medelhar kunnat göra en analys som t.o.m. är nedbruten påkommunnivå och som han själv anser ha 80-90 %träffsäkerhet.Sverige är ett av de länder som orimligt nog bidrarmest till EU:s gemensamma budget, trots sin ringabefolkning. , som ligger betydligt högre iden s.k. välfärdsligan mätt i köpkraftsrelaterad BNIper capita, är nettobidragstagare från EU på grund avjordbruksstödet. Jag tycker att det är ett steg framåtatt utskottet slår fast att regeringen bör eftersträva enrimligare bördefördelning.I de kostnader för EU-medlemskapet som redovi-sas finns inte kostnaderna för vår egen inhemskaadministration och reseverksamhet med. I det häravseendet borde det gå att lägga samman åtminstonevad myndigheterna måste kosta på sig. Vi har nämntdetta i reservation 5.Om regionalpolitiken sägs på s. 55 att regeringoch riksdag har mycket begränsade möjligheter attpåverka den nationella stödområdesindelningen. Vihar också exempel på hur kommissionen stoppattransportstöd och utbetalningar till områden manredan godkänt därför att också stödens utformningskulle godkännas. Var finns nu alla förkämpar förregionalpolitiken, som blivit snuvade på makten överdenna politik? I EU-anpassningens anda ligger mannu lågt.Vi tycker det vore rimligt att uppdra åt regeringenatt försöka få till stånd att man ändrar de här reglernaoch verkligen tillämpar subsidiaritetsprincipen. Varfinns löftet om att beslutet skall fattas nära folket? Vihar en reservation, nr 8, om det här problemet.Vi har också en reservation om observatörskapet iVästeuropeiska unionen. Det börjar nog bli dags attskärpa upp den debatten ytterligare en gång. Närriksdagen i rasande fart gav rege-ringen klartecken för att söka medlemskap i vardet med det kända förbehållet att neutralitetspolitikenskulle bevaras. stod detklart att det inte blev något neutralitetsförbehåll iansökan. I stället fick man, tillsammans med de andraalliansfria staterna, förklara sin lojalitet mot fördra-gets skrivning om säkerhetspolitiken.Regering och riksdag har ändå fortsatt att hävdaatt alliansfriheten består. Men hur skall man kunna haambitionen att bygga en superstat, en politisk union iEuropa, med alla de gamla kolonialländerna inblan-dade utan att dessa kräver en gemensam armé och engemensam försvarspolitik? och harsedan början av 60-talet för sina intressens skull inva-derat i bortåt 20 gånger.I konstaterade man 1992 att en upprust-ning av Bundeswehr måste ske därför att man skullesäkra flödena av resurser till just . Man for-mulerade sig som att "upprätthållandet av den friavärldshandeln och den obehindrade tillgången påmarknader och råvaror i hela världen" skulle vara ettav syftena med upprustningen av Bundeswehr.Vi har fått ett uppseendeväckande dokument iEuropaparlamentet. Det är ett betänkande av LeoTindemans, som är f.d. försvarsminister i Belgien.Han säger bl.a. så här i sina slutsatser i betänkandet:"Frågan om neutralitet och alliansfrihet förefaller idetta sammanhang" - dvs. i EU-sammanhanget -"förlegad. För staterna i fråga rör det sig inte längreom att avstå från att ta ställning för det ena eller andrablocket, eftersom dessa har försvunnit. Det rör sig inteheller om att delta i en militärallians, eftersom Euro-peiska unionen, som sådan, inte har som främstaambition att bli någon sådan. Som vi har sett utgörVEU en integrerad del av Europeiska unionens ut-veckling och kommer att införlivas med den.Vad Nato beträffar, blir den alltmer en politisk ochmilitär organisation med uppgift att upprätthålla re-spekten för de värden som även är Europeiska unio-nens, vilket den visar i f.d. Jugoslavien.Följaktligen är det följande fråga som reser sig för deneutrala och alliansfria staterna: kan man avstå dåEuropeiska unionens grundläggande värden hånas? Idetta fall ställs frågan om de neutrala och alliansfriastaternas deltagande i en gemensam säkerhets- ochförsvarspolitik i andra termer, vilket de själva hållerpå att erkänna eftersom de accepterat att Amsterdam-fördraget omfattar Petersbergsinsatser. "Han slår också fast en rad andra synpunkter. Hansäger att denna försvarspolitik bör bygga på principenatt EU vid behov skall kunna handla oavhängigt ochför att skydda sina intressen och värden. Målet medden gemensamma försvarspolitiken sägs vara att kun-na skydda alla aspekter av unionens intresse, inklusi-ve försäljningssäkerheten, när de diplomatiska in-strumenten inte räcker till. Det var just det jag nämn-de tidigare i samband med Bundeswehr.Naturligtvis är också det territoriella försvaret encentral tanke. Detta menar han måste bli en del avEU:s försvarspolitik.Det här visar, tycker jag, att de neutrala och alli-ansfria staterna kommer att sättas under press fram-över. Vi tror att det nu borde vara läge för attaktualisera att man inte ställer upp på den här politi-ken.Jag yrkar bifall till reservationerna 5, 7 och 10.Anf. 67 ()replik:Herr talman! Jag måste faktiskt begära replik, ef-tersom den bild som målar upp är sådyster. Han målar upp en framtid mest av elände.Det jag kanske reagerade mest på var det nästanabsurda resonemanget när det gäller subsidiaritets-principen och de formuleringar som finns om att be-slut skall fattas så nära människorna som möjligt. Jagmenar att förvränger hela resonemanget.Han menar att t.o.m. skulle kunnaställa upp på detta. Men, , EU består juav demokratier med folkvalda representanter. Vi harbyggt upp ett system med representativ demokrati. Numenar att , närmare bestämtCarl B , skulle ha ställt upp på resonemangetom att det är en elit som skall väljas fram, att det är enaristokrati som skall styra. Alla som verkar inom denhär politiska sfären är ju folkvalda representanter.Därför blir det, enligt mitt sätt att se, helt absurt närman gör sådana paralleller att t.o.m. kunna ställa upp på subsidiaritetsprincipen.Anf. 68 () replik:Herr talman! Ja, vad är innebörden av att beslutskall fattas nära folket? Det kan innebära litet vadsom helst. Det kan betyda att folket uppfattar att be-slutet gynnar dess intressen, att folket kan identifierasig med det. Men det säger ingenting klart om vemsom skall fatta beslutet. Det är ju det som är grundbul-ten i hela folkstyrets princip: att det är folkets valdaföreträdare som har initiativrätten och beslutsmakten.Vi vet att det inte är så i unionen. Där ligger mo-nopolet på initiativrätt hos kommissionen.Det vi diskuterade var att flytta be-slutsmakten när det gällde viktiga delar av den eko-nomiska politiken till direktion. använde då formuleringen att han trodde attdet var i folkets intresse att denna makt flyttades tillRiksbankens direktion och gjordes mera oberoende avde politiker som av opportunistiska skäl lyssnar tillfolket i valrörelser osv. Jag har inte den exakta formu-leringen framför mig, men detta är vad den gick ut på.Det här känner allmänheten mycket väl av. Det ärju kommissionen som fattar beslut om viktiga delar avregionalpolitiken. Det går inte att förneka, och detsäger utskottet självt.Vi har också infört ett helt annat system när detgäller politiska frågor. Vi har haft fallet med System-bolaget, där det faktiskt är domare som har avgjortvad vi skall ha för socialpolitik i . råkadedet gå rätt den gången, men nästa gång vet vi inte hurdet går.Anf. 69 ()replik:Herr talman! Det var hovsamt att to-nade ned sig litet i repliken jämfört med när han stod italarstolen. Jag hörde inget av parallellen till SaddamHussein längre.Så var det frågan om att fatta beslut på rätt nivå.Vi har byggt upp ett system med kommunvalda före-trädare i våra kommunfullmäktige som representerarfolket. Det är inte en elit eller aristokrati. I landstingetär det samma sak. Besluten sker naturligtvis inte påstormöten där alla deltar - en gammal kommunistisktanke, vad vet jag. Vi har med representan-ter. Det är ingen elit eller aristokrati. Det är represen-tanter som kan bytas ut den 20 september.Jag kan hålla med om att det finns demokratiskatillkortakommanden i EU. Det är därför som Folkpar-tiet vill arbeta för att ge mer makt åt parlamentet.Men återigen: borde ta tillbaka attnärhetsprincipen och subsidiaritetsprincipen, såsomde har formulerats i betänkandet, skulle vara ord somkan läggas i mun.Anf. 70 () replik:Herr talman! Det är svårt att få något grepp omvad en formulering som att beslut skall fattas närafolket innebär i stasrättslig mening. Alla diktatorer ivärlden kan också använda den typen av uttryck.