prot · GL0994 · 1998-04-22 00:00:00 — Det är glädjande,det är bra och det stärker jämställdheten i samhället.Det finns undantag från den enigheten. Jag tänkerkomma tillbaka till dessa litet senare i mitt inlägg.Men det är uppenbart att alla partier inte deltar i den-na enighet, vilket redan har debatterats här i kamma-ren.Det andra som jag inledningsvis vill konstatera äratt vi har att debattera de förändringar i jäm-ställdhetslagen som innebär en skärpning i fråga omde övergrepp som sexuella trakasserier innebär i ar-betslivet. Det är bra och glädjande att vi har ett för-slag till ett sådant beslut. Vi kommer också att debat-tera de övriga jämställdhetsmotionerna från den all-männa motionstiden . Jag tänker återkomma tillbåda dessa punkter och kommer att inleda med enkort betraktelse av den debatt som finns kring jäm-ställdheten.Det har förts något slags debatt i samhället om attjämställdheten har stått stilla.Det sägs att jämställdhetspolitiken har avstannat ochatt feminismen är stulen av den politiska högern. Låtmig säga att en sådan slutats möjligtvis håller i TV:ssoffprogram, men knappast för en närmare gransk-ning. Jag kommer att ta upp några områden som tyd-ligt visar att jämställdheten går starkt framåt och attden politiska högern står för allting annat än rättvisaoch lika möjligheter för män och kvinnor.Först politiken: Jag skulle vilja hävda att politikenpräglas av en konsekvent tillämpning av mainstrea-ming-principen. Jämställdheten skall genomsyra allapolitikens och alla samhällets områden. Ingen politi-ker skall kunna bortse från jämställdheten i sitt be-slutsfattande.Visst är det så, som somliga har antytt, att jäm-ställdheten riskerar att bli mindre synlig i ett samhälledär man inte har en jämställdhetsminister som i allalägen gör olika brandkårsutryckningar och ingripan-den på andras politiska områden. är det så,vilket är ett bra exempel på, att main-streaming innebär att politiken blir mer jämställd. Jagtror att man egentligen kan se det på alla områden.Utbildningsområdet är ett tydligt exempel, som vihar debatterat tidigare. Det har gjorts offensiva insat-ser för att bryta ett patriarkalt system inom utbild-ningssektorn. På arbetsmarknadsområdet görs insatserinom den arbetsrättsliga lagstiftningen för att kvinnorskall få möjlighet att bryta de vikariats- och deltidsfäl-lor som de ofta sitter i. Vidare görs satsningar på denoffentliga sektor som ofta är en nödvändig förutsätt-ning för kvinnors arbetsmarknad. Det görs satsningarinom utrikespolitiken och inom EU-politiken i formav ett aktivt arbete i samband med Amsterdamfördra-get. Det görs satsningar i samband med utnämningarinom offentlig sektor. Det görs satsningar i sambandmed ökade satsningar på JämO. På område efter om-råde kan man se att jämställdhetspolitiken faktiskt fårgenomslag och går framåt.Jämställdheten debatteras inte lika mycket. Det ärett problem för alla oss som tror att det krävs en poli-tisk debatt och diskussion för att jämställdhetsfråganskall komma upp på dagordningen. Det är ett problemsom vi alla gemensamt måste fundera på. Men faktumkvarstår: Jämställdhetspolitiken och de konkreta åt-gärderna går framåt på område efter område.Det andra påståendet, att feminismen skulle varastulen av den politiska högern, framstår som felaktigt.Högern har förvisso försökt att desarmera den politis-ka kraft som finns i kraven på lika rättigheter och likamöjligheter för kvinnor och män. Det är nämligen intebara kvinnor som blir underordnade. Det är en bradiskussion som kanske inleddes med detta påstående.Det är ju så att både män och kvinnor är offer för destereotyper och de förväntningar som finns i samhäl-let. Men sammantaget finns det en systematisk ochhistorisk underordning av kvinnor i samhället. Pro-blemet med högern är att man försöker att göra det icke-politisk fråga. Man försöker att individualise-ra problem som helt uppenbart beror på strukturellaoch samhälleliga problem. Man kan se det i avsakna-den på förslag till politiska lösningar.Vi hade en debatt då , representant för , fick utropa: Var-för blev jämställdheten ett Vänsterprojekt? Svaret vardå och är nu ganska enkelt: Det är inget Vänsterpro-jekt. Det är ett projekt för alla andra partier utom förjust i denna kammare. Orsaken är attModeraterna har en total brist på systemkritik i sitttänkande. När det förekommer lönediskriminering -och har tidigarefört en diskussion om grunderna för den - försökerman förneka den. Man presenterar inga lösningar ochinga alternativ.Även när det finns problem med sexuella trakas-serier, som vi skall diskutera , försöker man påolika sätt förminska betydelsen av förslag. Man nöjersig med de system och ordningar som finns i dag.Denna brist på systemkritik och att man inte serojämlikheten som finns i samhället gör att jämställd-heten, också den som kallar radi-kal statsfeminism, blir ett vänsterprojekt eller i varjefall ett icke-högerprojekt. Jag tror att imycket har sig själva att skylla. Det räcker med att sederas kvinnorepresentation. Det gäller också synpunk-terna på kommuner, landsting och familjepolitik. Påområde efter område för en politik somsystematiskt förstärker sådana här inslag i samhälletoch missgynnar kvinnorna. Det är svårt att samtidigtvara både systemförsvarare och feminist. Jag tror attdet är det som är problemet för Moderaterna.Jag övergår nu till att tala om den lagstiftningkammaren behandlar här . Det handlar först ochfrämst om regeringens förslag om förändringar i jäm-ställdhetslagen rörande sexuella trakasserier. Det kantyckas vara en onödighet att fatta beslut och stiftalagar om sådant här. Det borde vara så, som någonhar varit inne på, att det är en mänsklig rättighet attslippa sexuella trakasserier.Olika undersökningar har gjorts om hur omfattan-de detta är. SCB har i en undersökning kommit framtill att det rör sig om ungefär 40 000 arbetstagare somårligen känt sig trakasserade på sina arbetsplatser. Detkan tyckas vara en icke tillräckligt omfattande siffraför att man skall behöva vidta åtgärder. Det har juockså anfört i sin argumentation. Per-sonligen tycker jag att det är 40 000 för många. Detbehövs en lagstiftning som signalerar om aktiva åt-gärder och insatser. Det är ett instrument för att be-kämpa sexuella trakasserier. Det är beklagligt attModeraterna inte ansluter sig till den breda majoritetsom finns bakom förslaget.Lagförslaget som sådant omfattar arbetstagare. Iflera motioner ställs krav på att det skall omfatta ock-så andra grupper; studenter, värnpliktiga och arbets-sökande. förde fram sådana krav härtidigare. Jag konstaterar att i denna fråga har dennuvarande regeringen på intet sätt en annan uppfatt-ning än vad den borgerliga regeringen och den folk-partistiske socialministern hade.De hade exakt samma uppfattning, nämligen att sex-uella trakasserier nödvändigtvis inte blir tillåtna där-för att det inte står något annat i lagen. Tvärtom harhögskolorna självfallet ett ansvar i alla fall.Den nuvarande regeringen går ett steg längrenär den inför krav mot sexuella trakasserier i högsko-leförordningen. På den punkten kan jag säga till : Ja, detta är ett prioriterat område. Detär inte bara något som utskottet har fått reda på underhand, utan det är också ett löfte som utbildningsminis-ter har uttalat offentligt. Jag är helt överty-gad om att vi kommer att få se resultat inom en intealltför avlägsen framtid.Som somliga har varit inne på innebär lagen endefinition av vad sexuella trakasserier är. Utskottetgör en mindre justering - som jag vet att både Miljö-partiet och varit inne på - när det gällerdefinitionen. Man vill signalera att detta inte barahandlar om ovälkommet uppträdande av sexuell natur,utan också om ovälkomna handlingar grundade påkön. Skillnaden kan tyckas vara enbart semantisk,men detta är en signal om att det hela har en vidarebetydelse.Arbetsgivarna får ett ansvar att vidta förebyggan-de åtgärder. Det signalerar att detta är en tydlig del avarbetsgivarens personalpolitik. Arbetsgivaren förvän-tas klart och tydligt ge till känna att sexuella trakasse-rier inte är acceptabla. Arbetsgivaren förväntas harutiner för hur en anmälan om sexuella trakasserierskall behandlas. Det finns en del krav på att det ocksåborde regleras exakt hur detta skall gå till, vem manskall möta osv. Enligt utskottets uppfattning finns detingen anledning att göra något sådant i lag.Det förs diskussioner kring ett antal andra sakfrå-gor. Jag tror att vi kommer tillbaka till dem i repliker-na.Det är viktigt att sända ut en signal om att arbets-givaren har ett ansvar. Arbetsgivarens ansvar innebärockså att arbetsgivaren faktiskt leder och fördelararbetet på arbetsplatsen. Så länge man har det ansva-ret har man också en skyldighet att se till att sådanahär avarter som sexuella trakasserier inte förekommer.Man kan, som , säga att dettaär ett omfattande krångel och hinder för verksamhe-ten. Jag vill säga att det inte är det för de arbetsgivaresom sköter sig, som gör ett bra arbete och ser till attdet finns en bra arbetsmiljö. Uppenbarligen finns detockså sådana som inte tar tag i det hela, och då blirdet förstås problem. Men då behövs också en rejälhandling, eftersom det är ett rejält problem. I den måndetta är ett problem uppstår det krångel, och i denmån det inte är något problem uppstår inget krångel.I övrigt behandlar utskottet de motioner som in-lämnats under den allmänna motionstiden . Jagtänker inte gå igenom alla, men jag kommenterarnågra.Folkpartiet har uppfattningen att jämställdhet-sperspektivet inte genomsyrar regeringens politik. Jagtror att jag har visat att så inte är fallet. Jag tycker attdet är litet uppseendeväckande att säga att regeringenprioriterar gamla, manligt dominerade branscher. Detvore intressant att få reda på vad det egentligen inne-bär. Är den stora välfärdssatsning som görs på kom-muner och landsting liktydig med en satsning pågamla, manligt dominerade branscher? Vad är i så fallFolkpartiets politik? Jag trodde att hadevarit en del av just de besluten. Argumentationen ärnågot märklig.I flera motioner pekas på behovet av att bryta uppden könsuppdelade arbetsmarknaden. Utskottet delarden uppfattningen tillsammans med regeringen, ochkonstaterar att mycket faktiskt händer. Det finns s.k.brytprojekt inom ramen för AMS och uppdrag förhögskolor och universitet att försöka se till att få enjämnare könsfördelning på vissa strategiskt viktigautbildningar. Jag har noterat att en högskola i mitthemlän, , som inte var en av dem somfått direktiv, utan några krav från statsmakterna harstartat egna projekt för att få en ökad andel manligtstuderande på förskollärarutbildningen.Jag tror att detta kan vara en signal till dem somkräver snabbare och fler åtgärder i form av lagstift-ning. Det finns faktiskt också krafter ute i samhälletsom verkar för en ökad jämställdhet. Det är inte alltidbäst att i alla lägen driva fram en snabb lagstiftning,utan man måste också försöka påverka det skeendesom händer ute.Ytterligare ett område som nämnts är utnämnings-väsendet. Jag kan bara konstatera att här sker ganskastora och snabba framsteg. kommer statistiksom redovisar en uppgång när det gäller kvinnorsrepresentation i styrelser och nämnder.I en flerpartimotion krävs en bred informa-tionskampanj om jämställdhet. Det finns anledning atterinra om att det bedrivits ett antal kampanjer bådenär det gäller pappaledighet och kvinnofrid, där statenoch regeringen har varit inblandade.Herr talman! Allting går inte att räkna upp här. Jagkonstaterar bara att allting inte är bra, men att utveck-lingen går åt rätt håll. Det tycker jag att man skallvara ärlig nog att erkänna. En del av detta är att detfinns en väldigt bred politisk enighet här i kammaren.Det finns krafter som vill se framsteg i jämställdhets-politiken. Vi vill se en utveckling som går snabbareoch som driver på. Detta är ett i grunden hälsosamttecken. Vi kan glädjas åt det förslag vi har att behand-la , och jag tror att vi kommer att få se fler för-slag som driver på jämställdhetspolitiken framöver.Herr talman! Med detta vill jag yrka bifall till ut-skottets förslag och avslag på samtliga reservationer.Anf. 78 () re-plik:Herr talman! Det är en socialdemokratisk regeringsom föreslår en skärpning av jämställdhetslagen närdet gäller sexuella trakasserier. Därför har ni social-demokrater också bevisbördan för att den skärpningenverkligen behövs.Om det förekommer 40 000 sexuella trakasserier iSverige håller jag fullständigt med omatt det är 40 000 för mycket. Dessvärre är det så atthur mycket vi än sitter i denna kammare och förbjuderdumt mänskligt uppförande så kommer det inte attförsvinna. Frågan är: Är det något fel på den lagstift-ning vi redan har, och vari består i så fall de felen ochbristerna?Martin försökte låtsas som om vi ännuinte skulle ha tagit avstånd från sexuella trakasserier.Men det finns ju redan reglerat i jämställdhetslagen.Har den lagen och de reglerna inte räckt? Ni i majori-teten har inte på något sätt påvisat vilka brister ni villåtgärda. Tror ni verkligen att det här kommer att ledatill det önskade målet?Tyvärr är nog mycket av detta bortom politiskafaktorer. Vi politiker kan inte påverka detta hurmycket vi än önskar det.Anf. 79 () replik:Herr talman! Låt mig konstatera att tyvärr bekräftar de ändå ganska låga förvänt-ningar som man kanske skulle ha haft på just det härområdet.Jag hade tyckt att det hade varit kul - och låt miganvända uttrycket kul - att i något annat sammanhangnär det gäller straffrättsliga frågor höra moderaternahävda just den argumentation som man använder nu.Man säger att straffet inte spelar någon roll för fråganom det sker brott eller förekommer andra negativaföreteelser. Tänk om hade använt denargumentationen i kriminalpolitiken. Det hade förvis-so varit en ny sorts politik. Men det kanske inte alltidhade varit den bästa.Jag tror att påföljder påverkar. Jag tror att detspelar roll. I den bemärkelsen är det nya lagförslagetbättre än det gamla. Det innebär inte att vi kommer attfå bort 40 000 fall av sexuella trakasserier. Men detinnebär att fler människor som utsätts för detta kom-mer att veta att de har lagen på sin sida. Det är inteoväsentligt. Det är viktigt. De kommer att kunna häv-da rätten att slippa bli kränkta i sin vardag.Detta är inte en engångsföreteelse. Som jag tidiga-re försökte säga är det tyvärr så att sys-tematiskt undviker att se de här formerna av kränk-ning. De undviker att försöka göra någonting åt debrister i jämställdheten som faktiskt finns i samhället.För det är en brist i jämställdhet. Som Hans Anders-son sade är det huvudsakligen kvinnor som drabbas,även om män också drabbas ibland och behöver detskydd som lagen faktiskt kan ge.Men det handlar inte bara om detta. Det gäller in-om område efter område. Det gäller synen på denoffentliga sektorn, synen på kvinnors behov av en välfungerande barnomsorg och synen på lönediskrimi-nering. Inom område efter område undviker modera-terna att se brister i jämställdheten och att göra någotåt dem, och det är ett problem.Anf. 80 () re-plik:Herr talman! Den moderata kriminalpolitiken gårut på att man förlägger det straffrättsliga ansvaret tillden som begår en straffbar handling. Den innebär inteatt man lyfter över ansvaret från den enskilde indivi-den och lägger över det på någon annan, i detta fallarbetsgivaren. Det är det som det här förslaget går utpå. Det är något förvirrande för oss.Nu är det ju så, , att de som blir ut-satta för kränkande handlingar har rättenatt få detta åtgärdat. Ni har ju inte ens påstått att dennuvarande lagstiftningen inte skulle vara tillräcklig.Tror ni verkligen att lagstiftning löser alla pro-blem? I många andra sammanhang brukar ni ju hänvi-sa till arbetsmarknadens parter. Jag har en skrift somheter Att ta hand om och motverka sexuella trakasse-rier på arbetsplatsen. Det policydokumentet är utfär-dat av jämställdhetsutskottet vid Rådet för Utveck-lingsfrågor SAF, LO, PTK. Varför kan vi inte även pådetta område överlåta till dem som befinner sig ute påarbetsplatserna att försöka ta tag i problemen ochhantera dem på ett tillfredsställande sätt? Varför skallvi som politiker lägga oss i och försöka detaljregleradetta? Vad är det ni vill åstadkomma rent konkret?Anf. 81 () replik:Herr talman! Först säger attden här lagen inte innebär någon stor förändring fördem som är utsatta för trakasserier. Å andra sidanhävdar hon att det kommer att innebära mycketkrångel för arbetsgivarna att ta hand om detta. Detkommer att innebära nya lagar och regleringar somförbjuder en massa saker. Jag får inte den ekvationenatt gå ihop. Jag kan inte säga: Å ena sidan spelar intedetta någon roll, å andra sidan innebär det en massanya arbetsuppgifter. Jag tror inte att många andraheller får den moderata argumentationen att gå ihop.Det är klart att parterna spelar roll. Det är bra attparterna tar ansvar. Det är bra att parterna gör saker.Men det friskriver inte oss från vårt ansvar.Det är ju också så, om man skall vara ärlig, attparterna, i alla fall arbetstagarorganisationerna, vadjag vet inte har opponerat sig mot denna lagstiftning.Man tycker att det är en bra och nödvändig skärpningav jämställdhetslagen.Jag får inget svar på de andra synpunkterna närdet gäller moderat jämställdhetspolitik. Jag tror att dethade varit bra om det hade varit fler kvinnor i denmoderata riksdagsgruppen. Jag tror att det möjligtvisförskjuter perspektivet. skall inte jag hävda attChristel motsvarar någonting annat än dethon brukar kalla oss för, nämligen radikala statsfe-minister. Men det är ganska långt från det hon brukarkalla oss, kan jag konstatera.Jag tror faktiskt att en oroande faktor är att mode-raterna är ett sådant stort parti i det som skulle kunnabli en alternativ regering. Det är ett problem för mo-deraterna, men det är också ett problem för de andrapartierna i den tilltänkta koalitionen. Det vore en faraom den politik som står för när det gällerjämställdhet också skulle bli ett regeringsalternativ.Jag hoppas och tror att det inte är så.Anf. 82 () replik:Herr talman! efterlyser vad Folk-partiet skulle vilja som inte redan är uppfyllt av rege-ringen.Jag försökte peka på att det brister i att släppa lossden kvinnliga skaparkraften, något som från liberalthåll är ett av delmålen. En stor del av den för de flestaav oss så viktiga tjänstesektorn borde kunna vara medi konkurrens och valfrihet för både brukare och an-ställda. Vi tror att konkurrens inom tjänstesektorn, därdet arbetar kvinnor som har idéer om vård, omsorgoch utbildning, skulle tillföra något nytt. Det skulleockså främja jämställdheten. Vi har ju näst intillyrkesförbud inom de kvinnodominerade yrkena, därdet är så svårt att få starta och komma i gång.Jag skulle vilja fråga: Vad är det för jämställdhet-sperspektiv i regeringens ja till att subventionera köpav typiskt manliga tjänster och i det starka motståndettill att införa en skattesubvention på t.ex. alla hus-hållstjänster?Vi vet ju att den förra jämställdhetsministern,, tyckte att varje kvinna gott kan putsasina fönster själv. Samma minister ansåg också attskattesubventioner gärna får användas för att mänskall kunna anställa andra män för att måla sammafönster. Det är ingen nyhet, men det är ändå ett fak-tum.Jag vill fråga : Vad är det som göratt man från socialdemokratiskt håll är så trög attupprätta en likvärdighet som skulle ge ökad jäm-ställdhet?Anf. 83 () replik:Herr talman! Först angriper de of-fentliga monopolen. Det visar sig handla om de gamlamanligt dominerade branscherna. Att vi inte har luck-rat upp dem visar sig vara det som döljer sig bakomFolkpartiets formulering.Till att börja med är det fel. De allra största delar-na är inte monopolverksamheter. Visst finns deten stark offentlig sektor och en offentlig tjänstepro-duktion. Men inom äldreomsorg, barnomsorg ochskola finns det ju alternativ, och det finns möjligheter.Diskussionen om yrkesförbud är något annatmärkvärdigt. Då kommer vi in på debatten om ifallman på olika sätt skall subventionera eller sänkaskatter för olika privata tjänster. Det är en diskussionman kan ta. Men det är inte liktydigt med yrkesför-bud. Det innebär inte heller att regeringen har satsatpå gamla manligt dominerade sektorer på bekostnadav kvinnligt dominerade sektorer. Inte minst satsning-en på kommuner och landsting innebär ju att dettainte är fallet, och det vet bara en fråga till . Varför in-förde inte allt det som nu pratar om, bl.a. det här med studenter ochHögskoleförordningen? Det är en sådan fråga.Det är faktiskt så att den nuvarande regeringen görväldigt mycket av det som den gamla regeringentalade om men aldrig genomförde. Man går från ordtill handling.Jag tror att har ett problem när mantalar om vikten av dubbla nomineringar somman är det parti som riskerar att efter nästa val få densämsta kvinnorepresentationen i . Det be-hövs kvinnor som driver frågor i jämställdhetspers-pektiv, och jag tror att skulle förlora på attinte få en jämnare kvinnorepresentation i änvad man nu verkar få.Anf. 84 () replik:Herr talman! Vad först gäller representationen häri : Jag tror att jag vågar påstå att alla partiersom gör dåliga val också får en dålig kvinnorepresen-tation. Detta gäller men i hög grad ocksåSocialdemokraterna.Martin frågar mig vidare närmast vädjan-de: Varför då bråka om detta? Ja, vi har ju sett hurtungt det har varit för friskolor och för dem som villbli entreprenörer inom vårdsektorn, där det finnskvinnor med mycket hög kompetens. De unga gossar-na i kritstrecksrandiga kostymer på de tekniska områ-dena har det mycket lättare vad gäller subventioner.Vi har i utskottet vid tillfällen när varit med t.ex. talat om riskpengar. Det är enväldig skillnad mellan män och kvinnor när det gällerriskpengar. Det kan låta konstigt och högst hypote-tiskt, men det är ett faktum. Kvinnor har ett handikappnär de träder in på banken och ber om lånestöd för attkunna komma i gång med en egen verksamhet, oav-sett vad det då skulle handla om. Vi lever i ett mans-samhälle.Bengt hann inte med allting men väl-digt mycket, och han drev jämställdhetsfrågornaenergiskt. beskärmar sig över mot-stånd från andra partier och över hur det kan gå förregeringar i andra kombinationer, men man skallockså erinra sig det sega motstånd som vi fick mötafrån socialdemokratiskt håll. Det har skett en förbätt-ring, men det var ett understatement när själv sade: Allting är inte bra.Anf. 85 () replik:Herr talman! Det är ju inte så att inte hann med detta. hannlägga fram en proposition som hade rubriken - delat ansvar. Han skriver där uttryckligen attde ändringar som nu föreslår, och kriti-serar socialdemokratin för att inte göra tillräckligtmycket för, inte är aktuella. kan gärnasedan få låna propositionen för läsning.Jag tror att kvinnorepresentationen är ett problem.Jag hoppas i all välmening att förmår attvända den statistik som inte minst Liberala ordförande har varnat för, med en extremtlåg kvinnorepresentation. Det blir inte mindre viktigtnär säger att man vill samarbeta med Mo-deraterna, vars jämställdhetspolitik står väldigt långtfrån den folkpartistiska. Så visst är det här viktigt.Elver tar upp ett antal andra frågor, omriskkapital osv. Jag håller med honom på de punkter-na. Detta avgränsar oss ytterligare från den extremapolitik som förs ute på den politiska högerkanten, därman säger att marknaden skall lösa problemen. Dettavisar på behovet av politiska insatser för ökad jäm-ställdhet, och där är och Socialdemokra-terna i stora delar överens. Jag tycker att det är ettpositivt statement att göra i en sådan här debatt att vifaktiskt har ett slags gemensam grundsyn i dessa frå-gor.Anf. 86 () re-plik:Herr talman! Jag vill börja med att säga att jaguppfattar uttalande om så att det verkligen kommer att göras någontingganska snart för studenterna, som jag aktualiserade imitt anförande. För övrigt kan man säga att fyrparti-regeringen på det området tog ett initiativ redan ibörjan av sin regeringstid.