prot · GL0974 · 1998-03-04 00:00:00 — Jag måste sägaatt jag också blir betryckt när jag hör Miljöpartietsageranden i olika frågor med avseende på den inter-nationella organiserade brottsligheten och kanskebrottsligheten över huvud taget. Man talar ibland omskatteparadis. I internationella sammanhang talar manom som ett brottsparadis. Jag kan inte tänkamig att man har en bättre vapendragare än och om man ägnar sig åt interna-tionell avancerad brottslighet. Jag vet inte att Miljö-partiet har ställt sig bakom en enda konkret åtgärd föratt få bukt med den mycket otäcka brottslighet somutvecklas i världen i dag.Det är klart att vi , i vårtgamla bondesamhälle, hade enkla och raka regler.Men det håller ju inte . Vi lever i en modern,tuff, brutal och internationell värld med fullständigthänsynslösa aktörer, där människor dör, blir skjutna,våldförda och på olika sätt sönderslitna. Skall vi dåsitta som lagstiftare och bara säga nej till allt ochanalysera sådant som inte går att analysera? Det är enpassivitet som är helt bedövande. Vi måste så att sägaaktivera oss ganska hänsynslöst, tyvärr. Vi måste göradet om vi skall få vara i fred. Det är också en frågaom integritet. Jag vill ha den friheten att brottssyndi-kat inte bestämmer vad jag skall göra eller säga. Jagvill kunna gå i lugn och ro på gator och torg. Detgäller även för min familj och alla andra som jagkänner. Detta säger jag bara som en liten bakgrund.Kristdemokraterna är inte emot integrationen, men vimåste beakta att vi har en oerhört brutal verklighetframför oss i dag.Vi har resonerat om buggning. Det är självklart attvi måste få dessa medel och det mycket snabbt. Vadsom gör mig litet ledsen är takten. Det är inte förstagången som jag gnäller om det från talarstolen. GunHellsvik har redan påtalat detta. Jag kan inte riktigtförstå varför detta skall vara så svårt att hantera. Manmåste yrka på att vi får fram någonting mycketsnabbt. Det är roligt att det är en så pass bred enighetom denna teknik, eftersom detta självklart är oerhörtkänsligt. Men det är ingenting som vi kan avvara.Mc-brottsligheten är ett elände också ur den syn-vinkeln att det är den mest synliga och uppenbaradelen av brottsligheten. Men i mångt och mycketkanske den egentligen inte är lika farlig som de pro-fessionella affärsmännen. Detta är närmast deraskronofogdar, den exekutiva delen av brottsligheten.Det som är otäckt med den är att det finns en under-liggande kultur som växer ganska snabbt. Därförmåste vi göra något omgående. Också i fråga om dettatycker jag att det är för få skarpa insatser. Den natio-nella beredskapsstyrkan borde vara ett sådant red-skap. Vi är nu ganska många som tycker att man bor-de utnyttja den. Det är litet underligt att man integre-rar denna beredskapsstyrka med piketen här i Stock-holm.Polisfacket säger: Med denna lagtext som under-lag anser att bestämmelsernas in-nebörd är att beredskapsstyrkan endast uppstår närRikspolisstyrelsen beslutat om att styrkan skall an-vändas.Myndighetens slutsats blir därmed att man ansersig ha mandat att nyttja personalen för ingripande motvanlig kriminalitet inom ramen för säkerhetsenheten,vilket i sin tur förutsätter en avidentifiering av insats-styrkan som enhet.Det här är litet svårt att begripa. Jag ställer migalltså frågande inför detta. Det verkar som att manhåller på att lösa upp den här beredskapsstyrkan; denskall aktiveras om det händer något. Detta låter bak-fram. Förmodligen är något fel här.Samtidigt kan man bli ängslig. Är det så att manhåller på att lösa upp detta, att det bara är fråga om enstyrka som formellt skall kunna användas om det iframtiden händer någonting? Det är ungefär som medvårt försvar. Vi har ju inte längre något försvar i Sve-rige. Minst behöver vi ha på oss för att få för-svaret i ordning. Det är bara att hoppas att man fårvarning. Är det alltså på samma sätt med den härinsatsstyrkan? I så fall är det djupt olyckligt.Även här måste vi ta till vara spetskompetensenför komplicerade situationer som kan bli aktuella.Den snäva definitionen om terroristbekämpning ärinte lyckosam. Det är ju i situationer där den härmycket speciella kompetensen skulle vara av värdesom vi skall utnyttja gruppen i fråga. Det är inte barainom nämnda typ av aktivitet som en specialistkompe-tens måste byggas upp. Samma sak är det medgrundtankarna bakom Ekobrottsmyndigheten.Indignerat har man här vänt sig mot en gemensamstrafflag i . I och för sig kan jag förstå att detuppfattas som konstigt om man med det menar att viskulle frånhända oss vår internationella suveränitet idessa stycken. Jag tycker att man måste säga ifrån. Ettav de allra viktigaste instrumenten för att över huvudtaget skapa välstånd och framgång framgent är ju attvi sjösätter en internationell rättsordning. Många troratt vi har regler som gäller över nationsgränserna. Iprincip har vi inte det. Internationella konflikter lösesmed krig. Jag vet inte om ni i tycker attdet är en särskilt bra lösning. Jag tror att det vorebättre att skapa rättsregler som gäller över gränserna.Anf. 117 (mp) replik:Herr talman! använder sig i sittanförande av ett uttalande och jag undrar vad det ärsom ligger bakom det. Den internationella organise-rade brottsligheten har ökat enormt och vi måste akti-vera oss ganska hänsynslöst, säger är oerhört brutal. Därför måste vita till alla medel för att komma till rätta med det hela.Vad är det för siffror, statistik och uppgifter somligger bakom en sådan beskrivning? När jag läseranalyser gjorda av grupper inom EU som handlar omvilken brottslighet som är organiserad och gränsöver-skridande gäller det inte den sorts våld som manupplever i beskrivning. I ställethandlar det om syndikat som bedriver affärer medsprit, cigaretter och knark, med utrotningshotade djursamt med kvinnor och barn. Dessutom förekommeromfattande bedrägerier mot EU-system när det gällerutbetalning av pengar till jordbruket etc. Det handlarockså om mutor. Det finns en hel lista över sådanthär. Vad jag ifrågasätter är om vi kan lösa sådant medde metoder som föreslås i skrivelsen.Anf. 118 () re-plik:Herr talman! Det finns en annan tragik när detgäller den här problematiken, nämligen att man skallupp till bevis. Eftersom vi i inte har någonegentlig brottsbekämpning vad gäller de här fenome-nen står man sig ganska slätt.Vi som har jobbat ute på fältet under ärganska medvetna om vad som pågår. Jag får väl hop-pas att fler, i likhet med jugoslaven på , blirskjutna så att det blir tydligt för alla och envar vad detär fråga om.Anf. 119 ():Herr talman! Brottsligheten har alltmer kommit attbli ett globalt problem. De öppnare gränserna medfriare rörlighet för såväl personer som kapital är na-turligtvis i sig positivt. Men det står också klart attden här öppenheten har negativa följder. Den som harbrottsliga syften kan utnyttja det faktum att vilever i en öppnare värld, att gamla system har fallitsönder, att det tar tid att bygga upp nya fasta struktu-rer och marknadsekonomier samt att kapitalströmmaroch information kan röra sig sekundsnabbt över värl-den.Även om vi i inte har någon mera omfat-tande organiserad brottslighet måste man inse hotbil-den. Mc-kriminaliteten och narkotikabrottsligheten ärtvå exempel på i viss mån organiserad brottslighetsom också finns i vårt land. Men den hotbild somredovisas exempelvis i hotbildsana-lyser och i det internationella samarbetet i olika foruminger ändå allvarliga farhågor och uppmanar oss attintensifiera kampen mot den organiserade kriminalite-ten.Den organiserade och gränsöverskridande brotts-ligheten är ett internationellt problem. Framgångarna ibrottsbekämpningen är beroende av samarbete stateremellan. Det kan inte nog understrykas hur viktigt detinternationella samarbetet är och att det är betydelse-fullt att det utvecklas på alla plan. Det räcker inte, KiaAndreasson, att luta sig mot verksamhet idet avseendet!Gemensamma strategier måste utvecklas, utbyteav information fördjupas och konkreta gemensammaoperationer genomföras för att vi skall kunna bliframgångsrika i kampen mot den organiserade brotts-ligheten. Här spelar EU-samarbetet en avgörande roll.Det gäller också det samarbete som pågår i Europarå-det och i . Ytterligare ett exempelpå att har intagit en ledande roll är det samar-bete som sker inom ramen för Östersjösamarbetet.I regeringens skrivelse lämnas en utförlig redo-visning av de åtgärder som regeringen vidtar mot denorganiserade och gränsöverskridande brottsligheten.Det gäller nationella lagstiftningsprojekt och utred-ningar, arbetsmetoder och teknik, straffrättsliga ochandra rättsliga frågor, frågor om säkerhet och skyddsamt åtgärder som har sin grund i internationellaöverenskommelser. Det internationella samarbete somdirekt avser kampen mot organiserad brottslighetredovisas också utförligt i skrivelsen.Efter att ha tolkat dagens anföranden kan jag sägaatt det finns två helt motsatta omdömen om skrivel-sen. Det ena omdömet står och GunHellsvik för: I skrivelsen anges vad som bör ske menkonkreta förslag lyser med sin frånvaro.Om man fäller ett sådant omdöme har man, tyckerjag, läst skrivelsen dåligt. I skrivelsen redovisas denmängd åtgärder som redan har vidtagits, de åtgärdersom är på gång och det utvecklingssamarbete somsker såväl mellan myndigheter i och myndig-heter i andra länder som inom ramen för olika inter-nationella forum. Jag skall ta några exempel.Propositionen om kameraövervakning har riksda-gen behandlat. kommer en proposition omkriminalunderrättelseregister och DNA-register. Tul-len har fått möjligheter att införa underrättelseregister.Inom kort, , kommer en proposition ompenningtvätt. En proposition har avlämnats till riks-dagen om fingerade personuppgifter, om inbördesrättshjälp och om ratificering av EU:s bedrägerikon-vention. Det internationella samarbetet mellan polis,åklagare och tull har utvecklats väsentligt under degångna åren. Det nordiska samarbetet, bl.a. gentemotmc-brottsligheten, har utvecklats kraftfullt och harockså visat sig vara framgångsrikt. Östersjösamarbe-tet innebär konkreta operationer. Man har nämligenkommit så långt att konkreta operationer mot viss typav brottslighet har kunnat genomföras. Allt detta harvi kommit i gång med. och deförslag som den gruppen tagit fram, bl.a. under med-verkan av förre rikspolischefen , ärunder genomförande.Det här är alltså några exempel på vad som i skri-velsen redovisas som projekt under genomförande.Mot den bakgrunden tycker jag nog att det är litet välmagstarkt att påstå att konkreta förslag lyser med sinfrånvaro.Kia och har lämnat etthelt annat omdöme om propositionen. Hon säger attde förslag som lämnats är ett hot mot integriteten. Detär en utveckling mot ett långtgående kontrollsamhälle.Så kritiserar hon förslagen på punkt efter punkt.Nu är det så, , att vi är medlem iEU. Jag vet att förespråkade en annanlinje, men svenska folket sade ja. är det så attkapital och varor rör sig fritt över gränserna. ärdet så att människor också har en tendens att röra sigfriare i en globaliserad värld, framför allt den yngregenerationen. är det också så att de internationellabrottssyndikaten blir alltmer omfattande, bättre orga-niserade och använder sig av mer sofistikerad teknik.Nu är det så att föll samman och attnya smuggelvägar, nya former av kriminalitet trängerin i eller hotar vårt land från det forna Sovjetunionen.Så ser verkligheten ut, och den kan man inte blundaför.Då måste man - det borde omfatta också Miljö-partiet - ställa sig frågan: Vad gör vi i den här situa-tionen? Vad gör vi för att möta det här hotet? Detenda svar jag har fått från är attutveckla samarbetet inom . Det är med förlovsagt ett trubbigt instrument. Det är viktigt med samar-bete inom men jag tror inte att ens Miljöpar-tiet, om man sätter sig in i frågeställningen, kan tänkasig ett så långtgående polisiärt samarbete som vi be-driver i Europol inom ramen för . I Interpolfinns i stort sett alla världens länder med, även ländersom har samhällssystem och statsskick som vi normaltinte kan tänka oss att samarbeta och byta informatio-ner med på djupet. Det är svagheten med linjen . Det är att blunda för verkligheten när Miljöpartietintar den hållning som man gör i de här frågorna.Jag skall bara kort kommentera några av de reser-vationer som är avgivna i utskottets betänkande. Jagbörjar med reservation 1 som handlar om registreringoch kontroll. Där kräver och Vänsterpar-tiet att man skall stanna upp nu och göra en stor ut-värdering av tvångsmedlen och se om de verkligen äreffektiva och om de inte hotar integriteten, om manverkligen skall gå vidare. Samma utgångspunkt hadeKia i sitt anförande där hon tonar fram enbild av ett stort kontrollsamhälle. Varje gång vi införett nytt tvångsmedel i landet eller vidgar de tvångs-medel som finns gör vi en analys och vägerintegritetsaspekterna mot effektivitetsaspekterna ibrottsbekämpningen. Det har sannerligen i Sverigeskett på ett mycket noggrant sätt i en internationelljämförelse.När man målar upp en bild av ett kontrollsamhällekan man ta exempel bland de nuvarande tvångsmed-len. Telefonavlyssningen används i 400 fall om åretnär det gäller grov kriminalitet. Om det är ett så litetantal skall man inte ge svenska folket en uppfattningom att det är ett långtgående integritetskränkande ochatt det innebär att var och varannan i kan bliföremål för telefonavlyssning.Det nya tvångsmedlet hemlig kameraövervakninganvändes 1996 i 40 fall. Då skall man inte heller gesken av att det tvångsmedlet innebär att vi tar ett stegmot ett omfattande kontrollsamhälle. Det finns ettbehov av dessa tvångsmedel, precis som min bestäm-da uppfattning är att det finns ett behov av buggningför att vi skall kunna möta den mycket allvarligabrottsligheten, att vi skall kunna göra det innanbrottsligheten har brett ut sig så att den blir svårare attbemästra.När det gäller frågan om buggning kan man natur-ligtvis kritisera den socialdemokratiska regeringen föratt det har gått för långsamt. Men det ger en litet dåligklang när man från borgerliga företrädare säger det.Ni förmådde inte ens i regeringsställning 1991-1994tillsätta en utredning som skulle titta på buggningen.Det vi hade i bagaget var en utredning omatt tillåta buggning för säkerhetspolisens verksamhetoch inget annat. Är det fråga om att införa ett så in-gripande tvångsmedel får man fundera litet grand ochbearbeta den problematiken innan man lägger ettkonkret förslag på bord. Man får göra enavvägning mellan integritet och effektivitet och tittapå under vilka förutsättningar buggning får användas.Det är just det som regeringen har gjort. Ett förslagfinns från utredningen.Jag delar den positiva uppfattningen om buggninghos dem som lämnat reservationen. Det är glädjandeatt det tycks finnas en stor och stabil riksdagsmajoritetför att vi skall kunna införa det tvångsmedlet.Flera av de andra reservationerna har blivit berör-da på olika sätt under debatten. Jag skall bara nämnafrågan om beredskapsstyrkan eftersom den har varituppmärksammad. Det är klart att den kompetens sompersonerna i beredskapsstyrkan besitter skall kunnaanvändas i olika sammanhang. Men man skall inte seberedskapsstyrkan som ett universalinstrument för attlösa problem runt om i landet. Polisen i mitt län ex-empelvis har inte sett behov av att kalla in bered-skapsstyrkan för lösa mc-problematiken. Där har manbyggt upp en kompetens inom organisationen. Manfår nu i regeringens budget 30 miljoner i landet för attfortsätta med kompetensuppbyggnaden för att mötamc-kriminaliteten. De personer som finns i bered-skapsstyrkan skall kunna använda sin specialistkun-skap i olika situationer. Genom att de har integrerats ipolispiketstyrkan i kommer deras kunska-per till användning i det vanliga polisarbetet. Efter-som piketstyrkan måste lösa svåra händelser kommerderas kompetens till nytta. Det är möjligt för polis-distrikt runt om i landet som behöver förstärkning i enviss situation att be om förstärkning av kompetentpersonal från andra polisdistrikt. Det är inte ovanligtatt det sker i form av förstärkning av resurser vidsärskilda händelser. Den frågan tål naturligtvis attdiskutera och ha öppen för hur man använder denresursen på bästa sätt.Avslutningsvis bara en fråga som både AliceÅström och varit inne på, nämligen attde åtgärder som redovisas i skrivelsen och sommycket har karaktären av repressioner och nyatvångsmedel, hårdare ingripanden inte skall överskyladet faktum att vi också måste jobba mycket intensivtmed brottsförebyggande verksamhet för att stoppanyrekrytering till den här typen av kriminella organi-sationer.Det händer mycket positivt runt om i landet, somkanske inte alla gånger framskymtar i debatten ochmedierna. Mest talar man om att det saknas poliseroch att brottsligheten ökar, att allting är eländigt. Mankan få andra bilder också när man rör sig runt om ilandet, exempelvis när närpolisverksamheten börjarsätta sig, vissa konkreta resultat i form av minskadbrottslighet i de områden där man har satsat rejält pånärpolisverksamhet, samarbete med skola, fritids- ochföreningsliv och det sociala.Jag tror att vi på det hela taget när det gäller poli-sverksamheten är på rätt väg. Det tar naturligtvis tidatt gå från en polisarbetsmetod över till en annan.Men jag tycker att när man reser runt om i landet serman ganska många goda exempel på framgång.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets hem-ställan och avslag på reservationerna.Anf. 120 (mp):Herr talman! blundar inte för verklig-heten, . Vi är väl förtrogna med denoch har tagit del av EU:s rapporter när det gäller denökande omfattningen av bedrägerier inom unionen,den ökade smugglingen och att det finns fler syndika-torganisationer inom området. Det är precis det somvi har sett.Lars-Erik frågade vad gör.Det är klart att vi vill ha samarbete, men det har jagpåpekat så . Det kan inte vara någonsom ifrågasätter det. Som exempel kan jag nämna detnordiska samarbetet och Östersjösamarbetet, men detsker ju mellan självständiga stater. Det vi får nu är enöverstatlighet och en omfattande registrering. Det ärdetta som vi har kritiska synpunkter på. Innan vi gårvidare borde man stanna upp och analysera hur helhe-ten blir när det gäller varje förslag. Hur blir det totalaresultatet? Vad blir det för samhälle? Det är oerhörtviktigt att analysera det.Förutom samarbete anser vi i att manskulle kunna titta på om man kan införa en ökad kon-troll vid gränserna för att kunna stävja många av pro-blemen. Det gäller också andra åtgärder för att kom-ma till rätta med bedrägerierna inom EU. Men dethjälper kanske inte med denna omfattande registre-ring.Anf. 121 ():Herr talman! Min poäng är att fortfa-rande kan hysa uppfattningen att vi inte skulle blimedlemmar i , att vi inte skulle ansluta oss till EU-tankarna om personers fria rörlighet, fria kapitalrörel-ser och fria rörelser för varor och tjänster.Man kan naturligtvis ha den positionen, men sedanmåste man tänka ett steg vidare. Vi är faktiskt med-lemmar. Då måste man se verkligheten som den är.Vad gör vi för att inom ramen för EU förbättra våramöjligheter att komma åt den organiserade brottslig-heten? I det fallet tycker jag att blundarför verkligheten.Anf. 122 (mp):Herr talman! Jag har inte ifrågasatt en enda gångatt vi är medlemmar i . Men vi skulle kanske för-söka att förändra de heliga utstakade vägarna om detvisar sig att de inte fungerar fullt ut, om det visar sigatt vi måste justera de fria rörligheterna för att kunnastävja den organiserade brottsligheten. Det är dettasom vi anser att man borde göra i stället för att fortsät-ta på ett bygge som ingen vet hur det slutar och istället för att hålla fast vid att de heliga teserna intekan förändras på något sätt och inte kritiskt granskas.Det är det som behöver göras.Anf. 123 ():Herr talman! Det finns områden där den interna-tionella brottsligheten ökar i omfattning, oavsett EUeller inte. När det gäller t.ex. narkotikabrottslighetenproduceras mer och mer narkotika i världen och sökersig sina avnämare under manteln av stora internatio-nella brottssyndikat.Polis och tull i har varit framgångsrikaefter EU-inträdet och ökat antalet beslag och beslag-tagna mängder. Men det finns en tendens att mer ochmer narkotika når . Och hur möter vi detta?Det möter vi inte genom stängda gränser. Vi kan intekontrollera inflödet till även om vi har grän-serna stängda hur mycket som helst, utan det möter vibara med internationellt samarbete, med en utveckladEuropol, med informationsutbyte och med konkretaoperationer internationellt för att slå tillbaka motnarkotikasyndikaten.Än en gång: Jag tycker att i mångtoch mycket blundar för verkligheten, blundar för attvi lever i en internationell värld.Anf. 124 ():Herr talman! Jag skall börja med att vara väldigtpositiv. lyfte fram det brottsföre-byggande arbetet i slutet av sitt anförande. Det ärotroligt viktigt. Där har stor samsynmed regeringspartiet om hur man skall arbeta medbrottsförebyggande åtgärder, och det har gjorts storasatsningar. Det är grunden för att den grova brottslig-heten inte skall öka.Herr talman! Det kändes oerhört positivt att nu öppnade för en diskussion om deninternationella beredskapsstyrkan och om hur manskall kunna använda den kompetensen. Jag har upp-levt att det har varit tvärstopp när det gälleratt diskutera en utvidgning. visade en öppning för en fortsättning av diskussionen,och jag hoppas att det inte tar alltför innanman kommer till skott och kan använda den kapacitetsom finns.Herr talman! Sedan kommer jag in på detta medregistrering och kontroll. Det är viktigt att man intemålar upp en bild bara av ett kontrollsamhälle. tog här upp exempel på hur många gång-er som den hemliga telefonavlyssningen och denhemliga kameraövervakningen har använts.I vår reservation pekar vi på den sammanlagdabilden. Den registrering som kommer att finnas inomEuropol och Schengen sker enligt helt andra system.Vi är oerhört kritiska till vad man får registrera, vilkaman får registrera och hur man kan utöva en demo-kratisk kontroll över detta. Det är viktigt att man sompolitiker är noggrann med hur registreringarna går till.Där finns det stora brister, och därför är det angelägetatt göra en analys över hur det hela fungerar.Anf. 125 ():Herr talman! kommer att fåpropositionen om polisens register på sitt bord förbehandling. Det arbetet har ju föregåtts av mycketnoggranna överväganden om vad som skall vara tillå-tet respektive inte tillåtet i . Det rör den öppnapolisens verksamhet och säkerhetspolisens verksam-het. Som i andra sammanhang handlar det om enavvägning mellan integritet och effektivitet i detbrottsbekämpande arbetet. Vi får alltså anledning attåterkomma till den frågan.När det gäller tvångsmedel är det viktigt att manfunderar igenom varje gång som man tar ett nytt steg.Samtidigt skall vi vara litet varsamma så att vi inte tillsvenska folket förmedlar bilden av att är ettkontrollsamhälle. Det var därför som jag tog upp detvå exemplen om telefonavlyssning och hemlig kame-raövervakning. De ger en litet bättre nyans när manförmedlar de siffrorna än om man bara målar upp enbild av att vi är på väg in i ett kontrollsamhälle.Anf. 126 ():Herr talman! Det vi pekar på i reservationen ärden utveckling som vi ser framöver. På mycket korttid har man fattat en mängd beslut i somkommer att förändra bilden väsentligt.I debatten har det sagts att man inte vill göra nå-gonting åt brottsligheten, om man inte går med på alladessa saker. Vi i påpekar att man inteskall införa integritetskränkande metoder när man inteens är säker på deras effektivitet. kommeratt behandla ett ärende när det gäller utökade möjlig-heter till kameraövervakning i butiker. Men det endaunderlag som finns i den propositionen är en under-sökning som har gjorts i om ifall kamera-övervakning i butiker är effektivt eller inte. Under-sökningen visar bara att det å ena sidan kan vara ef-fektivt och att det å andra sidan kanske inte är det.Alla metoder är inte utvärderade. Man kan intebevisa vilken effektivitet de har. Därför skall man intebara införa metoder och säga att det är ett sätt attbekämpa brottsligheten och att de som inte går medpå det vill släppa allting fritt.