prot · GL09122 · 1998-06-10 00:00:00 — De månader som ligger framför oss införvalet är därför inte bara en självklar tid av partipoli-tisk och personlig profilering. Det är också ett tillfälleatt långsiktigt stärka tilltron till demokratins möjlighe-ter och att öka medvetenhet och delaktighet hos med-borgarna inför kommande mandatperiod.Jag vill ta detta tillfälle i akt att varmt tacka allaledamöter av riksdag för det engagerade,kompetenta och hängivna arbete som ni har utförtunder i folkstyrets tjänst. Det ärett arbete som inte alltid uppskattas av omvärldenefter förtjänst. Få har dock som vi som tjänstgör somtalmän möjlighet och tillfälle att följa dettaarbete, och jag vet - vi vet - hur kunskapsrika ochintressanta många av de debatter är som förs här idenna kammare.Ärade ledamöter! För många i denna kammare -närmare bestämt 74 ledamöter - är detta avdefinitivt uppbrott och avsked. Mer än en femtedel avkammarens ledamöter har beslutat sig för att intekandidera till nästa mandatperiod. Det är inte fler änvanligt, men däremot är ålderssammansättningenbland dem som lämnar mer varierad än vitidigare upplevt.Medierna, med sin förkärlek för att problematise-ra, har alarmerat om att många ungalämnar det politiska arbetet, några efter bara en man-datperiod. Men det är inte givet att se det som ettproblem, tvärtom. Även här ser vi tidens förändring iriksdagen. Det är inte lätt att återvända till yr-keslivet efter kanske som heltidspolitiker.Att ni som är unga vill fullfölja era studier, prövayrkeslivet, för att kanske återvända tillriksdagsarbetet ser jag både som riktigt och naturligt.På så sätt tillför vi både och yrkeslivetvälbehövliga nya erfarenheter och ny kompetens. Jagönskar er lycka till på er fortsatta färd genom livet ochvälkomna tillbaka.De ledamöter som lämnar efter minsten mandatperiod får som minnesgåva en litografi avPhilip . Men jag vill också på detta sätt,på vägnar, varmt tacka er för de insatsersom ni gjort i , för det demokratiska arbetetoch för folkstyret.Det har varit mycket slit, mycket vardagligt, og-lamoröst gnetande, ofta långt från massmediernasstrålkastarljus eller annat erkännande och uppmunt-ran. Så ser det demokratiska vardagsarbetet ut. Mendet har också varit kamratligt samarbete, intressantamöten med människor och möjlighet att påverka, attvara delaktig i vårt lands utveckling. Det är ju därförsom vi har stretat på. går många av oss vidare tillandra uppdrag, medan några får njuta av pension ochett annat, kanske friare, liv med tid för livskamraten,barn, barnbarn och rent av egna intressen.Anders och kom in iriksdagen som ersättare under detta . började och komförst in som ersättare 1994 och blev ledamot 1995.Jörgen har varit statsrådsersättare för Marga-reta under denna mandatperiod.Elisa , , ,, , , , och in efter valet 1994.Ingrid Skeppstedt blev riksdagsledamot 1993.Björn har varit ersättare i flera omgångar på80-talet, ledamot 1992-1994 och ersättareigen. , , ,My , och in i valet och har därmed varit ledamöterunder en treårig och en fyraårig mandatperiod. InesUusmann kom in som ersättare 1989, blev riksdagsle-damot 1991 och kommunikationsminister 1994.Bengt blev ledamot 1989, och RagnhildPohanka kom in i under förstamandatperiod och återkom 1994. SigridBolkéus, , och har tillhört under tre mandatperio-der sedan 1988.Isa blev riksdagsledamot i april 1988.Leo kom in som ersättare 1985-1990 ochblev ledamot . blevledamot efter , varstatsråd 1991-1994 och blev vice talman 1994. JanJennehag kom också in . , , , , och komin efter valet och har därmed varit riksdagsle-damöter under fyra mandatperioder. komockså in detta år som ersättare sedanslutet av 70-talet.Inger kom först in som ersättare 1983 ochblev, liksom , ledamot . BeritLöfstedt var ersättare och blev ledamot imaj 1983.År 1982 valdes följande ledamöter in: , , , , , , , , , , och . De har därmedvarit ledamöter av riksdag under fem man-datperioder - 16 år.Karin var ledamot 1979-1991, ersättare1991-1994 och ledamot igen. Den upp-skattning hon rönt bland alla kolleger har speglats iden värme, varmed hon hälsats välkommen åter eftersitt tillfälliga avbrott. , ,och kom in i riksda-gen 1979 och har därmed varit riksdagsledamöterunder sex mandatperioder. Ni har alla varit mycketkunniga och omtyckta ordförande eller vice ordföran-de i era utskott och beklätt ansvarsfulla uppdrag iutredningar, styrelser och riksdagsgrupper.14 riksdagsledamöter - 3 kvinnor och 11 män -har varit ledamöter . Jag vill rikta någraord till var och en av er. 6 av er kom in efter valet1976 och har därmed verkat i under 7 man-datperioder:Axel har från sina i enmycket bred erfarenhet från många utskott, bl.a. för-svars-, bostads- och konstitutionsutskotten och undersenare år även utrikes- och näringsutskotten. InförEU-inträdet var Axel aktiv inom det organsom förberedde medlemskap och var ocksåen av de 22 riksdagsledamöter som utsågs direkt urriksdagen för att företräda i Europaparlamen-tet.Axel plats har varit Gävleborgsbänken- och den i riksdagssammanhang närmast unika titelnkronojägare säger också en hel del om Axel Anders-sons intresse utanför den politiska sfären. Kanske ärdet också från denna miljö som Axel Anderssonhämtat sin omvittnat glada och sympatiska läggning,vilken har varit en stor tillgång i arbetet men också förreskamraterna under många internationella uppdrag.Rolf har täckt ett brett spektrum i riks-dagsarbetet. Han har varit ledamot i civilutskottet,numera bostadsutskottet, lagutskottet och näringsut-skottet. I de båda sistnämnda utskotten har varit en mycket uppskattad ordförande. När hannu slutar är det som ledamot i förvaltningsstyrelsenoch som vice ordförande i direktionen - ett nog såviktigt men också slitsamt värv, där det är en fördelatt man känner utan och innan.Ett parlaments inflytande och ställning är mycketberoende på vilka egna resurser parlamentet, dessledamöter och partier har. Genom att skapa godaförutsättningar för ledamöterna i form av service avolika slag - datorer, bostäder, kompetent personal ochen effektiv administration - stärks ställ-ning. Jag vill därför särskilt tacka förhans engagerade insatser i förvaltningsstyrelse ochdirektion.Birgitta har varit riksdagsledamot förSkaraborgs läns valkrets . har med stor konsekvens arbetat inom ett politi-kområde som många skulle betrakta som typiskt man-ligt - näringslivsfrågorna - med betydande framgång.Hon inledde tidigt sin specialitet, först som suppleant,sedan som ledamot av näringsutskottet, och 1992 blevhon vice ordförande och 1994 ordförande.Birgitta har under hela sin tid som riks-dagsledamot varit mycket aktsam om kvinnor som villdelta aktivt i politiken, och hon värnar om alla kvin-nor, inte bara dem som tillhör hennes eget parti.Birgitta sticker, som vi vet, inte under stol medvad hon tycker eller med sitt lokalpatriotiska sinnelag- som av en av hennes kolleger i med vär-me uttryckts så, att man måste vara skaraborgare föratt förstå att tidaholmare inte är som andra!Så kommer vi till . motion väcktes tillsammans med . Den var lång, handlade om valsystemet och inne-höll många komplicerade beräkningar. En annangemensam motion föranledde båda att hålla sitt jung-frutal. Motionen handlade om stöd till byggande avsmåbåtshamnar och avslogs visserligen men motionä-rerna tyckte sig se en positiv inställning till fråganfrån utskottets sida.Göthe har suttit i både för-svarsutskottet och justitieutskottet. Han har aktualise-rat och varit en synnerligen flitig motionär och talare imånga frågor inom dessa utskotts områden men harockså engagerat sig i andra frågor, gärna med an-knytning till . Som värmlänning och gam-mal journalist har han en suverän förmåga att formu-lera sig och väcka debatt. Det uppskattas mycket avoss talmän.Så kommer vi till . Det är, som ni harförstått av vad jag har sagt, ofta ett nöje att läsajungfrutal. Många handlar om hembygden. Mångakommer redan i sitt första anförande in på frågor somman sedan driver . Några få harlitet allmänna reflexioner om riksdagsarbetet. Ensådan är vill inte undanhålla kammaren hans tankar närhan som nybörjare och placerad sist på talarlistanäntligen fick ordet efter tolv timmars debatt. Han sadesig ha små möjligheter att tillföra debatten något nytt.Alla tänkbara argument var ju redan använda. Hankände sig som mannen som reste till och somefter första dagens vistelse där ville skriva en bok omlandet, möjligen kunde tänka sigatt skriva en artikel och efter ett tiotal år möjligenkunde bidra med några reflexioner. Vad blir det efter22 år?Som mångårig ledamot i utbildningsutskottet medstora förändringar på utbildningsområdet, och där-emellan i finansutskottet, har det säkerligen inte fun-nits brist på argument. Jag vill särskilt tacka RuneRydén för hans stora engagemang i , i många årsom dess ordförande. Det är oerhört viktigt med kon-takter och en dialog mellan forskare och förtroende-valda. har också tagit uppmånga för vår framtid svåra och viktiga frågor.Sten illustrerar såväl jungfrutalaren somden som rör sig i hembygden och den som visar uppett långvarigt specialintresse. Första motionen somherr i väckte handlade om livsmedel-steknisk utbildning i . Första anförandethandlade om ökat lokalt inflytande över det regional-politiska stödet och andra anförandet om tekoföreta-gen i hemregionen. Sin tidiga karriär gjorde han iarbetsmarknadsutskottet och näringsutskottet.Sten slutar nu som ordförande i socialut-skottet, där han varit ledamot , vice ordfö-rande 1991-1994 och ordförande . Kunnig och seriös har han i utskottet och iandra sammanhang engagerat sig i många svåra frågor- psykiatri, narkotika och arbetshandikappade. har vinnlagt sig om att söka samarbete överblock- och partigränser, och det har lett till enhälligaställningstaganden i i viktiga frågor som rörutsatta människor.Håkan kom in som talmansersättare re-dan 1974 och blev ledamot efter valet 1976.Håkan har ägnat sina krafter främst åtjordbruksutskottet, där han varit ledamot 1976-1991och vice ordförande 1983-1988. Under de två senastemandatperioderna har hans uppdrag bl.a. varit trafik-frågorna och även de nordiskafrågorna.Den första motionen av i Vretstorpgällde dock något så specifikt som försöksverksamhetmed ordningshållande i nöjesarrangörs egen regi. Dengången gick det inte så bra men i gengäld dröjde detinte länge förrän tillsammans medIngemar lyckades få med sig hela utri-kesutskottet på linjen att regeringen borde förberedasig för en utvidgning av territorialhavsbredden till 12nautiska mil.Håkan har gjort sig känd som en godhistorieberättare, om gamla partikamrater och riks-dagsminnen - kanske får vi höra mer om detta i fort-sättningen? Jag är säker på att , som i förrgårgjorde sin sista match som målvakt för s-fotbollslaget,kommer att återvända åtminstone för denna årligauppgörelse mellan regering och opposition.Kurt var riksdagsledamot 1974-1976 och kom som ombudsman på nytttill val.Kurt kom in i konstitutionsutskot-tet som suppleant och har varit ledamot avutskottet och dess vice ordförande underdenna mandatperiod. har med sinintegritet, noggrannhet och kunnighet starkt bidragittill att ge den tyngd inom riks-dag och regering som utskottet besitter, ochockså ett välbekant ansikte utåt.Kurt var under förra mandatperio-den förste vice gruppledare och har också haft en radandra uppdrag inom , inom bl.a. , valberedningen och JO-delegationen.Att inte sparar på krutet ochmycket självständigt tar ställning har många fått erfa-ra. Men bakom den något sträva ytan finns det bådehumor och värme - det vet utskottskolleger, medarbe-tare och andra som haft förmånen att få känna KurtOve närmare.Catarina Rönnung har funnits i sedan1974 och har delat sin tid mellan kulturutskottet,1978-1988, och , sedan 1988.Hennes sympatiska och trevliga sätt har varit mycketuppskattat, och hennes engagemang för konst- ochkulturfrågor är starkt. I harCatarina Rönnung främst agerat i mjukare frågor somfri- och rättighetsfrågor.Utbildningsfrågor är ett annat område som liggerhenne varmt om hjärtat. Hon har där återkommit medmotioner om t.ex. dyslexifrågor, psykiatriutbildning,sjukgymnastutbildning och optikerutbildning inomhögskolan.Andra frågor som intresseratsig för under sitt riksdagsarbete har t.ex. gällt förbudmot könsdiskriminerande reklam, bistånd till Ryss-land, trafikfrågor och utveckling av småhusindustrin.Catarina Rönnung har genom mod och stor in-tegritet i sin riksdagsgärning skapat respekt i skildaläger för sin person och för det arbete hon uträttat.Per har varit riksdagsledamot se-dan 1974 och har verkat bl.a. inom civilutskottet,bostadsutskottet och finansutskottet. Per har varit en ledande kraft inom det nordiskasamarbetet, där han varit ledamot av Nordiska rådetssvenska delegation och vice ordförandesedan 1994. Han har också haft många krävande för-handlingsuppdrag, som han skött mycket framgångs-rikt; det vet jag av egen erfarenhet.Ytterligare en viktig aspekt på Per gärning här i är ordförandeskapet iRiksdagens revisorer. I denna egenskap har han strä-vat efter - och lyckats med - att öka revisorernas, ochdärmed , roll och delaktighet i gransk-ningsprocessen. Han använder uttrycket "det parla-mentariska ögat", som genom revisionen skall hainsyn i det statliga verksamheten. Per ambition har varit att främja revisorernas kontaktmed utskotten, men också att göra revisorernas arbetemer synligt i medierna.Per började sin gärning som för-troendevald i kommunalpolitiken i . Hanhar aldrig riktigt släppt taget och kommer medförnyade krafter och mer tid till förfogande att åter-vända dit. Vi som känner Per vet vadvänner och motståndare har att vänta sig, och vi öns-kar honom lycka till!Arne : I har Ar-ne varit för många känd som i . Han har tjänat sitt land på ett sätt somväckt uppskattning i alla läger. Han slutar nu som ordförande i försvarsutskottet och kom-mer att saknas av många - inte bara för sina breda ochdjupa kunskaper om försvaret utan också för sitt sättatt hantera utskottet. Som en utpräglad samarbets-människa har han alltid sett till sakfrågorna, och medsitt trivsamma och humoristiska sätt har han lyckatslotsa de komplicerade försvarsbesluten i hamn.Redan i sin första riksdagsdebatt förklarade sigherr i vara anhängare av ett starktförsvar, även om han var motståndare till just utvidg-ningen av Remmene skjutfält som råkade ligga i hanshemtrakt. Han hade lyssnat på människorna i bygdenoch funnit många skönhetsfel i hanteringen. Vi vet attförsvarsfrågorna med nedlägg-ningar av regementen runt om i vårt land har väcktmånga starka känslor och att många gångerhar måst fatta svåra beslut, som drabbat enskildamänniskor. Det är då viktigt att, som gjort, ta sig att lyssna på dem som berörs avbesluten.Som en av till riksdagsåren äldsta le-damöter har alltid varit generös medatt dela med sig av sina kunskaper och månat om attta hand om och stödja nya och oerfarna ledamötertvärs över alla politiska gränser. På det sättet skapaskontinuitet i riksdagsarbetet, och ledamöterna lämnarett bestående arv efter sig.Birgitta har varit ledamot i många ut-skott - civil-, socialförsäkrings-, närings-, utrikes- ochunder den senaste mandatperioden i konstitutionsut-skottet. Direkt när kom in i riks-dagen 1971 fick hon sitt partis uppdrag att följa kärn-kraftsfrågan. Det är också för detta engagemang ochför sin personlighet - en kvinna med civilkurage,motvallskäring i ordets bästa och mest berömvärdabemärkelse, orädd och kompromisslöst radikal - somBirgitta gjort sig känd. har alltid sagt vad honanser, och det hon står för. Klok, påläst och noga medatt rådfråga expertisen har hon varit en meningsfrändeatt lita till och en meningsmotståndare att både fruktaoch respektera.Birgitta har själv sagt att hennes per-sonliga livshållning härrör från tankar- först när man kopplat bort sin eget tillgodoseende,sin egoism och uppfattar medmänniskor som likaviktiga som sig själv, först då uppnår man harmonioch balans.I Hornsberga by i väntar nu trädgårdstäppanoch barnbarn, men vi kommer säkert höra av BirgittaHambraeus även från denna nya och ännu friare posi-tion!Det är svårt att tänka sig någon med större breddoch djup vad gäller erfarenheter och kunskap omsvensk politik än , som kom in iriksdagen 1971. Men den politiska lidelsen är betyd-ligt äldre än så - mer än ett halvt sekel. Som 12-åringsmugglades in av sina äldre syskon påett ungdomsklubbsmöte. Den unge var upprördöver att somliga barn hade matsäck med sig till sko-lan, medan andra inte hade det, att några fick läsavidare, medan andra inte hade råd.Fortsättningen känner vi väl. Få har som befunnit sig i den absoluta mittpunkten iregering och riksdag under närmare tre decennier.Raden av utnämningar - statssekreterare, konsultativtstatsråd, industriminister, justitieminister, försvars-minister, tillsammans med riksdagsuppdrag, däriblandordförande i och många utred-ningsuppdrag - säger något om det förtroende ochden respekt kunnande och politis-ka handlag rönt under åren.Som talman initierade mycketframgångsrikt en rad åtgärder för att stärka riksdagensroll och ställning genom sitt genuina engagemang förfolkstyret och människors rätt och skyldighet att med-verka i det demokratiska arbetet. Riksdagsutredning-en, vars reformförslag sattes i verket under dennamandatperiod, tillsattes under tal-manstid. Det var också som talmansom den kraftiga ökningen av internatio-nella engagemang inleddes. På ett tidigt stadium öpp-nade han upp kontakten mot Östeuropa.Ja, detta är väl känt för oss alla. Kanske inte likakänd - men lika sann och belysande - är bilden av enledigt klädd , på cykel, med den som-riga fartvinden i håret, intensivt njutande av frihet ochsynen av , cikoria och prästkragar längs vägre-narna, ivrigt på väg till bullarna i favoritbageriet vidsommarvistet på Gotland.Vi tackar av hän-givet arbete för folkstyret och önskar honom allt gott- i bokstavlig och bildlig betydelse - i viktiga arbets-uppgifter men också något mer avfrihet än den långa värntjänst för folkstyret som harvarit hans liv hittills.Jag vänder mig nu till ålderspresident -, riksdagsledamot i kammaren förKristianstad län 1965-970 och ledamot avSveriges riksdag. Jag ber att kommafram till talmanspodiet.Det hände sig en gång i ungdom att hanläste statskunskap för professor iLund, som undrade vad skulle kalla sigom han själv bleve riksdagsledamot. iKristianstad, blev svaret. Men professorn rättademyndigt och meddelade att i Nosaby var detriktiga. Det var ju där, utanför , BörjeNilsson hörde hemma. De andra studenternas gladafnissningar fick att definitivt bestämmasig för att det var just "i " det skulle vara,och så fick det bli, som vi nu vet.Vi är snart inte många kvar från tvåkammartiden -en handfull - och det är bara som harså många års erfarenhet från denna tid.Det är en fascinerande utveckling och en god bitav historia som förflutit sedan höll sitt första anförande i Andrakammaren.Ärendenas karaktär säger oss dock, att mycket li-tet är nytt under solen och att de stora frågor vi för-troendevalda har att brottas med är eviga. DebattenBörje höll sitt jungfrutal sedangällde komunal skatteutjämning, standardhöjning ochfinansiering av folkpensioner.Börje började sin bana som suppleant ikonstitutionsutskottet, fortsatte till statsutskottet ochfinansutskottet och har varit ledamot avsocialförsäkringsutskottet, där han blev ordförande1996.Börje har ett starkt engagemang för attförsäkringskassorna skall fungera väl och har varitmycket aktiv för detta i , såväl när det gällerresurstilldelning som när det gäller rättssäkerhet ochhandläggningsfrågor.Börje kan nu avsluta sin långa bana itrygg förvissning om att, som direkt ansvarig för be-redningen i , ha baxat det nya pensionssys-temet i mål och därmed ett regelverk som kommer attha betydelse för många generationer under lång tid.Jag vet att ett egenhändigt nybyggt lusthus numerafinns hemma på tomten i , en väl så riktigoch angenäm plats att betrakta världen från, utifrån ettfriare och öppnare perspektiv. har ald-rig varit de stora åthävornas man. Men den stillsammaauktoritet, värme och humor, med vilken han har styrtsocialförsäkringsutskottets arbete i hamn undermycket gott kamratskap, har varit djupt uppskattad.Riksdagen framför härmed sitt varma tack för alltarbete och det engagemang under när-mare tre decennier som riksdagsledamot har uträttatför folkstyret och jag ber att få överlämna riksdagensgåva till . (Applåder)Kören sjöng med som solist:Som ett blomstrande mandelträd, musik Bo Hanssonoch text sjöng: Plenty good room on the glory trainav Kirby Shaw.(Applåder)Anf. 66 TALMANNEN:Ärade ledamöter! Så har vi kommit fram till denpunkt där jag kan hemförlova ledamöterefter väl förättat värv, med ett stort och varmt tack förera insatser och för den vänlighet, uthållighet ochömsesidiga respekt som präglar vardagen här.Jag vill tacka de vice talmännen för utomordent-ligt samarbete och gott kamratskap under mandatperi-oden. Jag vill särskilt tacka och som nulämnar . vice talman in i 1986, var statsråd 1991-1994 ochblev därefter vice talman, som hon medintensitet och kraft har drivit frågor som engagerarhenne.Christer Eirefelt blev riksdagsledamot 1979. Hanhar ägnat mycket kraft åt näringslivsfrågorna och harunder varit nestorn i talmanspre-sidiet, där han funnits sedan 1988.Båda har också haft andra uppdrag med barnen icentrum - som ordförande i ochChrister som ordförande i för interna-tionella adoptionsfrågor.Vi önskar er nu all framgång med de viktiga upp-drag som ni nu skall fortsätta att ta itu med.Jag vill också tacka talmanskonferensen, talmans-konferensens arbetsgrupp och därmed gruppledarna,som med stor öppenhet och konstruktivitet har bi-dragit till utveckling och förnyelse av riksdagensarbetsformer, kvittningsmännen, förvaltningsstyrelsenoch dess direktion samt utskottens och förvaltnings-kontorets personal.Ett särskilt tack vill jag rikta till kammarkanslietspersonal och i alldeles särskild bemärkelse till kam-marsekreterare , som snart, men inteän, får njuta av livet utanför denna kammare. Gunnarförblir ju vår betrodde och av kammaren valde kam-marsekreterare några månader till, till dess den nyval-da samlas . Men jag ärsäker på att den nuvarande - ledamöter ochanställda - liksom regeringen och liksom jag självkänner ett stort behov av att här i denna stund få fram-föra vårt varma tack och vår djupa respekt för dingärning.Genom sakkunskap, breda erfarenheter från såvälutskott som kammare och förvaltningskontor, genomkonstruktivitet och kreativitet, integritet och lidelseför demokratin och det parlamentariska arbetet harGunnar Grenfors som kammarsekreterare varit ettovärderligt stöd för oss talmän och för alla ledamöteri riksdag. Vi önskar dig allt gottinför framtiden.Jag vill överlämna en riktig midsommarbukettsom ett tecken på vår tacksamhet. (Applåder)Ärade ledamöter! är det definitivt dags att av-sluta arbetet i denna kammare för förhoppningsvisvälbehövlig vila, rekreation och återhämtning efterdet som varit, men också inför de nya arbetsuppgiftersom nu väntar i valrörelsen.Men innan vi kastar oss ut i detta, vill jag sända erut med några ord av ,Mätarlarven ur diktsamlingen sträcker mig ut från mittkörsbärsbladoch spanar mot evigheten:evigheten är alldeles för stor ,alldeles för blå och tusenmila.Jag tror jag stannar på mittkörsbärsbladoch mäter upp mitt gröna körsbärsblad.Anf. 67 ():Fru talman!