prot · GL0953 · 1998-01-21 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1997/98:53Onsdagen den 21 januariKl. 9.00 - 12.3014.00 - 22.12Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------1 § Allmänpolitisk debattPartiledardebattAnf. 1 ():Fru talman! Det sägs ofta att vi idessa debatter i kammaren bara talar om det som ärdåligt eller om punkter där vi har delade meningar.Låt mig då börja med två viktiga och bra besked somvi har fått under de senaste veckorna.Det gäller för det första alldeles självklart pen-sionsuppgörelsen. Det kan sägas, och jag har sagt det,att arbetet tog och att det varmånga konstiga turer som vi kunde ha avstått från.Men det ligger nu bakom oss. Det finns dock någrafrågor som återstår.Det är en styrka att det nya pensionssystem som vibeslutade om 1994 nu kommer att genomföras. Det ärett bättre, säkrare och för individen mer rättvisandesystem än det gamla. Det ger större inflytande överden egna pensionen, och det ger en möjlighet tillbättre pension inte minst genom den stärkta premie-andelen. Jag hälsar speciellt välkom-men till kammaren.Jag ser detta som en framgång för oss moderateroch för våra borgerliga kolleger. Jag hoppas att det också skall ses som enframgång för socialdemokraterna, en framgång förSverige och en framgång för alla som får en möj-lighet till en bättre pension.Det andra beskedet gäller en annan dimension.Det har kommit från näringsminister . Han meddelade att det trots alltinte blir en ny skatt på sågspån. Det förslaget läggs ipapperskorgen.Denna mandatperiod har inneburit höjd skatt pånästan allt och av praktiskt taget alla i denna regering.Måhända hade det varit stilenligt om mandatperiodenhade avslutats med ett beslut om att inte ens sågspå-nen får bibehålla sin skattefrihet. Vi opponerade oss,och eller opponeradesig, och fick lägga förslaget omskatt på sågspån i papperskorgen. Det var bra. Åt-minstone sågspånen är befriade från skatt. Det var ettlitet positivt tecken i ett ganska skattetrött land.Vi går mot ett val. Vi har vårriksdagen framföross. På vårt bord kommer det att ligga några viktigafrågor för avgörande. Låt mig bara nämna två.Det gäller först byggandet och bostäderna. Det ärfaktiskt få frågor som har försummats så mycket un-der . Bostadsbyggandet har praktiskttaget upphört alldeles. Arbetslösheten bland byggar-betare ligger, om man skall tro uppgifterna från deraseget fack, på över 30 %.För någon vecka sedan fick vi vara med om nå-gonting som jag tyckte var alldeles enastående. Utan-för stod den person som i början avdenna mandatperiod var vice statsminister och vidslutet av kanske kunde ha varitstatsminister och demonstrerade mot regeringenspolitik. Regeringen har misslyckats med sitt uppdrag,sade . Han krävde lägre skatt på boende.Jag måste säga att jag håller med på denpunkten. Vi får se vad regeringen kan åstadkomma.Den andra punkten på dagordningen för vårriks-dagen är självfallet den regionala utvecklingen, somockså har tagits upp i debatten en del den senasteveckan. Det har väckts en hel del interpellationerunder . Det är bra.Man märker när man reser runt i landet att detfinns en oro för att vi nu håller på att gå mot en nyavfolkningsvåg och att det är dit som de senaste årensekonomiska politik, med dess oförmåga att skapaförutsättningarna för riktiga jobb runt om i ,nu faktiskt har lett oss. Oförmågan i sysselsättnings-politiken har börjat drabba de svagaste delarna av vårtland hårt. Det är oroande. Vi vill att hela skallkunna leva och att vi skall ha ett bra och ett tryggtland överallt. Där krävs det åtgärder.Det skall inte vara bidrag, regler och myndigheter.Det har vi så att vi kan använda på alla möjliga ochomöjliga sätt. höll jag på att göra ett jordbruks-politiskt inlägg. Det är inte det vi behöver. Det vibehöver är förutsättningar för jobb, företagande ochsysselsättning i landets olika delar.Det är två frågor som har dominerat denna man-datperiod.Statsministern säger att han har lyckats så väl medstatsfinanserna. Jag vill inte utesluta att han kommeratt antyda det under dagens debatt. Jag är litet mindreimponerad än de flesta på den punkten därför att dettill alldeles övervägande delen har skett med hjälp avhöjda skatter på snart sagt allt och alla. Räknar vi borttillfälliga tal som går upp och ned - sådana finns alltid- kan vi se att nu redovisar ettunderliggande budgetunderskott på statssidan på ca40 miljarder kronor. Det är det som vi får leva med.Den ekonomiska osäkerhet som vi nu känner har intetagits med i de kalkylerna. Minsta konjunkturför-svagning riskerar att försvaga den siffran ytterligare.Det är trots allt jobben och sysselsättningen somär det stora misslyckandet . Detvar där man lovade så mycket, och det är där man haråstadkommit så litet.Varje år - 1995, 1996 och 1997 - har man sagt attdet skall bli så mycket bättre. har man tving-ats säga att det inte riktigt blev som man hade tänktsig, sagt och måhända t.o.m. lovat. hitintillshar varit en ny besvikelse. Det gäller också 1997.Den öppna arbetslösheten minskade och minskarfortfarande framför allt genom olika typer av åtgärder.LO-tidningen skrev i sin sammanställning i slutet avförra veckan att antalet människor som har jobbminskar. Det är ytterst det som gäller. Sysselsättning-en har inte varit så låg i . Det harvi anledning att betrakta som ett memento i dennadebatt. Det är ett elände att sysselsättningen är så lågoch att misslyckandet har varit så stort.Ibland får man ett intryck av att regeringen tyckeratt det viktigaste är att påverka statistiken. Det äråtgärder, åtgärder och åtgärder. Det skapas inte jobbutan åtgärder för att statistiken skall se bättre ut. Ar-betsmarknadspolitiken skall lösa om än inte jobb-problemen så dock de politiska problemen.Det har blivit den ena konstiga åtgärden efter denandra. När vi nu lyssnar på LO hör vi att man sägeratt åtgärderna har minskat antalet riktiga jobb. De harträngt bort tusentals nya möjligheter till jobb.Vi har alltså en situation där det är litet besväran-de för regeringen att vi, företagsamheten och de flestaekonomiska bedömare hävdar att er skattepolitik harbegränsat antalet jobb. Ovanpå detta säger nu ocksåLO att er arbetsmarknadspolitik - arbetsmarknads-ministern är inte här , men jag säger det ändå -har begränsat antalet jobb. Då har det blivit fel i varjeände.Nu går vi uppåt, och det är bra, men från en lågnivå och i snigelfart, svagare än i jämförbara länder.När vi talar om jämförbara länder behöver vi dess-utom inte söka oss långt bort. Vi kan titta på ,även om det kan sägas att det landet har olja. Men vikan också se på , som inte har någon olja -. Titta vidare på , som absolut inte harnågon olja! Alla våra nordiska grannländer har högretillväxt, lägre ränta och fler nya jobb än vad Sverigehar lyckats åstadkomma under dessa år.Detta måste vi komma bort från. Vi måste få enpolitik som varaktigt och verkligt skapar förutsätt-ningar för nya jobb, både för att de arbetslösa skallkunna få jobb och för att vi skall kunna få en om-ställning och utveckling på arbetsmarknaden - enflexibilitet så att det också finns människor till deföretag som vill och kan expandera och för att vi skallslippa den väldiga offentligekonomiska börda som detär att offentligt, med bidrag, finansiera alla dem somegentligen vill kunna leva på sin lön men som i daginte kan det.Anna har konstaterat att den offentligakostnaden för att försörja alla dem som egentli-gen ingenting hellre skulle vilja än att kunna försörjasig själva är större än kostnaden för hela ATP-systemet. Vi betalar en hög skatt för att finansiera enhög arbetslöshet, och det var inte riktigt så som viville ha det.Sverige behöver en förnyelse. Den har begränsats,bromsats och skjutits upp under dessa år. Se resulta-ten, framför allt i sysselsättningsmisslyckandet! Det ärtid för förändring på den punkten. Det måste ske.Annars släpar vi efter för mycket.Anf. 2 Statsminister ()replik:Fru talman! Jag har en mycket enkel fråga, somjag ställde till under föregående partiledar-debatt. Då fick jag inget svar, och det kan jag i ochför sig förstå med tanke på hans då inträffadeåterkomst till svensk politik. har det gått någramånader.Jag vill veta, - och det vill säkert ocksåde som följer den här debatten - hur moderaternaskall klara att dra ned den kommunala verksamhetenmed . Vad bety-der det här för sysselsättningen, för skolan och förvården?Anf. 3 () replik:Fru talman! Jag har förstått av medierna att stats-ministern har haft mycket annat för sig, bl.a. att förbe-reda sig för denna debatt, men om han hade följt denoffentliga debatten om detta, hade han lärt sig ett ochannat.Jag har bl.a. haft en intresseväckande debatt medhans partisekreterare, som väl inte heller är här i dag.Jag har där påpekat det enkla förhållandet att nivån påstatsbidragen till den kommunala sektorn - det är detsom statsministern avser, eller hur? - i våra alternativför den kommande mandatperioden är ca 40 miljarderkronor högre än den som statsministrarna har administrerat underdenna mandatperiod. Så är det. Det är sanningen, mendet har socialdemokraterna oerhört svårt att erkänna,eftersom det inte stämmer med deras propaganda.Det är också sanning att socialdemokraterna lovarytterligare mycket mera pengar - medel som vi tyckeratt det är bättre att använda till skattesänkningar. Komdock ihåg när ni lyssnar på socialdemokraternas löf-ten skillnaden mellan före valet och efter valet! Föredet förra valet lovade de inga avskedanden i kommu-ner och landsting, men 68 000 personer avskedades,och de avskedandena fortsätter. Med vår politik blirdet mer pengar än vad det blivit under ochPersson. Det har framgått av den offentliga debatten,och jag är tacksam att ha fått denna möjlighet attdirekt informera statsministern.Anf. 4 Statsminister ()replik:Fru talman! Jag tror att det är bra om vi kan klaraut den här frågan. I budgetalternativ hardet ju lagts in en skattesänkning om i kommuner-na. Två av dem skall användas för att växlas ut motden s.k. skolpengen. Den sista kronan skall man tahem genom effektiviseringar i kommuner och lands-ting. Jag har frågat vari de effektiviseringarna består.Det är ungefär 9 miljarder av de 17 miljarder kronor-na. De andra 8 miljarderna får man genom att säga nejtill de statsbidragshöjningar som vi har ställt i utsiktoch som jag inser att inte kommer attacceptera.Jag har tidigare frågat, och jag gör det kanskeockså med stöd av några hundra moderata kommunal-råd: Hur går det till att efter de svåra år som vi nu harhaft i vård, skola och omsorg effektivisera i kommu-nerna så att man kan sänka skatten med ytterligare enkrona? motsvarar ju, ,ungefär 25 000 anställda. Varifrån skall de tas? Manbör rimligen ge ett svar på det, särskilt med tanke påatt hela den nedgång i sysselsättning som vi har haftligger inom den offentliga sektorn.Den privata sektorn har ju växt till, och när vi nuhar städat efter er och fått ordning på ekonomin kan vivända på utvecklingen också i kommuner och lands-ting. skall ni sänka skatten i kommunerna ocheffektivisera. Jag skulle sätta stort värde på om deneffektiviseringen kunde ut från denna talarstol.Anf. 5 () replik:Fru talman! Statsministern erkände en sak ochgled undan på en annan punkt. Han erkände det löftesom man ställde ut i den förra valrörelsen, och det varinte vilket löfte som helst. Jag kommer ihåg att jagsatt i när direkt tillsvenska folket i sitt sista framträdande sade: Vi soci-aldemokrater lovar att det inte blir några avskedandeni kommuner och landsting. har 68 000personer avskedats. Det är 68 000 svek som ni haråstadkommit. Det är bra att det blir klarlagt.Han undvek sedan hela den fråga som han brukardiskutera, statsbidragen till kommuner och landsting.När jag säger att det med den politik som vi har före-slagit faktiskt blir mer än vadregeringarna och har åstadkommitunder säger han inte emot. Jagtar det som en bekräftelse. Det är bra.Det är vidare riktigt att vi strävar efter att sänkakommunalskatterna. Det har varit en viss debatt undermellandagarna där man har påpekat att våra kommu-nalmän inte har föreslagit detta i samtliga kommunerutan bara i kommuner som omfat-tar ungefär hälften av landets invånare.Detta är en bedömning som varken , jag, eller kangöra här för alla kommuner. Duktiga kommunalmänsom håller reda på skattebetalarnas pengar, undvikersådant som är onödigt och satsar på det som är nöd-vändigt kan i kommun efter kommun skapa de förut-sättningarna. Vi svarar för statsbidragen. Där lovarsocialdemokraterna mycket mera. Vi lovar någotmera, men vi lovar inte fullt så mycket som de. Vad vikan säga är att de bröt sina löften men att vi har förut-sättningar för att hålla våra.Anf. 6 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är en intressant dis-kussion som och statsministern för, och jagvill gärna fortsätta den. Jag kan inte uppfatta någotkonkret svar på frågan hur resultatet kommer att se utom eller när skattesänkningarna kommer att genomfö-ras.Såvitt jag förstår handlar det om sänkta bidragfrån staten på de kommande tvååren. Dessutom vill sänka kommunal-skatten direkt ute i kommunerna. Dessutom - ochdetta är en fråga som också gäller -har ni faktiskt kommit överens om ett nytt pensions-system som innebär kostnader för kommuner ochlandsting på runt , eftersom manfinansierat det på det sättet att skatteunderlaget förkommuner och landsting minskar.Då frågar jag mig: Vem skall betala detta? Hurskall detta gå till?Anf. 7 () replik:Fru talman! Först vill jag be om ursäkt, GudrunSchyman, om jag är litet kortfattad. Den enkla anled-ningen är att alla vill diskutera med mig, och eftersomjag inte har så mycket tid kan det bli problem.Effekterna av pensionsuppgörelsen skall vi neut-ralisera. Det är vi överens om. Det gäller både ossmoderater och regeringen.När det i övrigt gäller statsbidragen till kommu-nerna är det inte så att de skärs ned i förhållande tillvad de har varit. Vi moderater lovar mindre än social-demokraterna. Men socialdemokraterna har ännu intelyckats leverera vad de har lovat, inte någonsin.Jag tror att vi har större förutsättningar att hållavåra löften. Det blir ca mer nästamandatperiod med den politik som vi har föreslagit änmed den som regeringarna och under denna mandatperiod.Sunda kommunalmän administrerar goda ekono-mier. De lägger fram de förslag som är möjliga i varjegivet läge. Vi skall inte skriva dem på näsan om varesig plus eller minus från riksdag. Moderatakommunalmän strävar alltid efter lägsta möjliga skatt,men också efter god sjukvård och god skola. Det kanman se runt om i landet.Anf. 8 () replik:Fru talman! Det är möjligt att moderata kommu-nalmän i ögon är sunda. Män är de, ochdet ser man på vad de skär på i kommunerna. Det äralldeles tydligt. Det är inte direkt någon särskildkvinnoprofil på besparingarna, utan det är kvinnorsom drabbas genom de nedskärningar som görs.Att pengar till kommunerna ärmindre än socialdemokraternas är väl ingen bra ur-säkt, eftersom inte heller socialdemokraternas räckertill de behov som vi faktiskt har. Vi har kris inomvården, omsorgen, skolan och kulturen. Människorhar behov som skall tillfredsställas. De blir inte till-fredsställda för att avsätter mindre peng-ar än vad socialdemokraterna gör, när socialdemokra-ternas pengar inte räcker.När det gäller pensionsöverenskommelsen skall 11miljarder kronor "neutraliseras". Hur många somlyssnar på denna debatt begriper vad det innebär ipraktiken? Vad är det som skall neutraliseras? Migveterligen handlar pengar om kronor och ören. Någonskall betala notan. Vanligtvis brukar det bli vanligtfolk. Jag vet inte om det kan kallas för"neutraliseras".Anf. 9 () replik:Fru talman! På den senare punkten, vad gäller fi-nansieringen av pensionsöverenskommelsen, såg jag itidningarna att höll en presskon-ferens i går. Jag begrep inte riktigt vad hon sade. Detmåste jag erkänna. Men vi har en genomförandegruppsom nu skall reda ut detta. Jag hoppas att det frånregeringens sida också kan ges klargörande besked.Vad gäller vården: Låt mig hoppas att vi får Gud-run med på att återinföra den vårdgarantisom avskaffades, och vars avskaffande har resulterat iatt vårdköerna har växt.Anf. 10 ()replik:Fru talman! har i sitt anförande gång pågång upprepat förnyelse, förnyelse och förnyelse, somnågot slags mantra. Men han har inte sagt ett ord omvad förnyelsen konkret skall innebära mer än att hanär glad över att han har lyckats ro hem en pension-suppgörelse. Den skall visserligen alla enligt honomfå del av. Men vi vet att den stora gruppen arbetslösasom inte kan jobba kanske inte lika mycketfår del av den. Men det var inte om detta jag tänktefråga honom.Inom offentlig sektor upplever man storakriser, inte minst när det gäller barnens situation och iskolan. Man hör mycket orolig personal som gång pågång talar om: Vi har inte tid, och vi hinner inte med.Då undrar jag litet grand i väg: Räknas dejobb som utförs av den offentliga sektorns personaltill "riktiga jobb"? Eller är det så att de inte räknas ditoch därmed inte berörs när man drar ned på skattein-täkterna?Hur kommer det att drabba kärnverksamheterna ikommunerna? Jag tycker inte att vi har fått en ordent-lig redogörelse av utan bara ett påhopp påden socialdemokratiska politiken. Det gagnar intedemokratin och det gagnar inte politiken när vi intekan få svar på frågan: Vad vill med sinpolitik när det gäller offentlig sektor, verksamhetendär och inte minst barnen?Anf. 11 () replik:Fru talman! Jag får säga det igen. Det är ingenohövlighet, . Jag är ledsen, mendebattordningen förutsätter inte att alla skall debatteramot mig. Jag förutsätts vara mindre intressant. Jag fårinte så mycket tid över sedan.Marianne har en poäng som jag tyck-er är viktig, och det är de arbetslösa och pensionerna.Detta pensionssystem förutsätter att människor fak-tiskt har jobb och goda inkomster. Då blir det godapensioner. Därmed ökar detta pensionssystem trycketpå oss politiker att föra en sådan politik att det verkli-gen kommer fram riktiga jobb, riktiga löner och rikti-ga inkomster.De jobben kan självfallet komma både ute i nä-ringslivet och i den offentliga sektorn. En domare, ettvårdbiträde, en barnsköterska, en förman och enskogsarbetare har alla rätt till lön och utkomst ochdärmed pension. Men det vi är alldeles överens om äratt vi för att klara arbetslösheten och sysselsättningenmåste ha en expansion i näringslivet. Det har alla sagt,och det tror jag också att håller med om.Det är där det stora misslyckandet ligger, ocksåför den politik som företräder. Alla rikti-ga jobb är viktiga. De skall fram, och de ger nu godpension.Anf. 12 ()replik:Fru talman! Av det här inlägget förstår jag att CarlBildt har läst på pensionsuppgörelsen. Han kan tydli-gen den utifrån de moderata synpunkterna. Men hanhar inte sett hur verkligheten ser ut i den offentligasektorn. Han talar om riktiga jobb utan att tala om attnär det gäller den kommunala sektorn måste det inne-bära att vi gemensamt finansierar dem för att klara aven bra barnomsorg, en bra skola och en bra äldreom-sorg.Vid varje besök man gör ute i den offentligasektorn får man höra: Det behövs fler händer, och detbehövs fler människor. Men det kostar också en delpengar. Jag skulle gärna vilja veta hur moderaternavill finansiera detta, hur man skall klara pengarna tillden offentliga sektorn. Även i moderat politik måstedebet och kredit gå ihop.Anf. 13 () replik:Fru talman! Det är rätt. De 68 000 jobb som för-svann var riktiga jobb. Det var riktiga människor medriktiga jobb som hade trott på löften. Jobben försvann,och de var riktiga.Hur finansierar man den offentliga verksamheten?Det gör man genom skatt. Jag är ledsen om det kom-mer som en nyhet för , men denmoderata budgetpolitiken förutsätter inte att skatternaavskaffas i . De kommer att vara kvar. De blirnågot lägre och därmed något bättre, men de är kvar.Anf. 14 ():Fru talman! vill inte ha några provoka-tioner. Då räcker inte hans taletid. Så om jag visarvänlighet åt det hållet, så beror det bara på detta.År 1998 har just börjat, och det är väljarnas år. Dåfylls medierna av opinionsundersökningar på temat:Är eller Bildt populärast? Nästa fråga är:Vem kan vara med vem? Vilken politik som skallföras blir i en sådan debatt ett andrahandsintresse. Såfår det inte vara. Väljarna glöms bort. Men det är desom bestämmer, och de senaste valen har de inte gettnågot parti eller någon konstellation egen majoritet.Därför behövs partier som vågar och kan samarbeta -detta oavsett regeringsposition eller ej. harkvar många problem.Sverige behöver mer politisk samling, mindrekonfrontation, mer av framtidstro och nya möjlighe-ter, mer av nytänkande och nya jobb, mer av ekono-misk styrka i förhållande till omvärlden, mer av om-tanke och tid för varandra, mer av delaktighet förmedborgarna i det gemensamma, mer av jämställdhetmellan kvinnor och män, mer av rättstrygghet och enstarkare kamp mot våldet i samhället, mer av rättvisaoch likvärdiga levnadsvillkor i hela landet. Det saknasinte arbetsuppgifter, och de är vårt gemensammaansvar.Grunden är lagd. En del ifrågasätter den. Denekonomiska krisen är avvärjd men aldrig avförd. Detsom skett och sker i ger en fingervisning omhur en bräcklig ekonomi som har allvarliga obalansereller strukturfel lätt kan hamna i bekymmer. Därförfinns det inget utrymme för överbudspolitik.Som har berörts under tidigare replikskiften ärnaturligtvis ett av de stora problemen arbetslösheten,som måste angripas med kraft. Den sjunker, mentakten måste öka. Med ordning och reda i statensfinanser ökar möjligheterna för fler jobb. Långräntan,som är avgörande för i alla fall långsiktiga investe-ringar, är rekordlåg. De ekonomiska kurvorna pekaråt rätt håll. Det har, mina vänner, varit fritt fram föralla här i att delta i skapandet av dessabättre förutsättningar. För detta behövs inga särskildakonferenser, utan det krävs samhällsansvar, vilja ochförmåga.Med en fortsatt ansvarsfull lönebildning kan ar-betsmarknadens parter bidra till att stärka chansernatill nya jobb. Motsatsen innebär löneökningar utövervad ekonomin tål och skadar ofelbart förutsättningar-na för fler jobb. är ett positivt exempelpå samhällsansvar, ett ansvar också för dem som stårutanför arbetsmarknaden.Vad och den svenska ekonomin nu minstav allt behöver är deltagande i högriskprojekt somden europeiska valutaunionen. säger etttydligt nej till EMU-medlemskap och ja till att utveck-la som företagarnation med en stark ekonomiutanför EMU.Skatten skall sänkas för alla löntagare, främst förlåg- och medelinkomsttagarna, när värnskatten för-svinner. Men det skall göras utan att låna. Det berorpå det utrymme som skapas. Skatten skall vidaresänkas för företagen, såsom nu skett vid årsskiftetmed på en lönesumma upp till850 . Skatten skall sänkas på arbete och samti-digt höjas på miljöbelastande verksamhet - det är detsom vi brukar kalla för skatteväxling.Det ekologiska lyftet skall fullföljas. Centerparti-ets vilja att utnyttja den nya och miljövänliga tekni-ken, att utveckla det som växer, att värna det endajordklot vi har att värna, att inte skjuta miljöproble-men och kommande generationer skiljeross från en del andra, som lätt framstår som bakåt-strävare och betongfundamentalister. De senare ser ikärnkraft och stora, prestigefyllda projekt som broaroch motorvägsleder en framtid som inte existerar. Jagtänkte komma med en liten passning: Så fort vi iCentern inte är med går tillSödra länken här i regionen utan synbar finansiering.Det innebär 1 miljard per fil. Det är visserligen enengångssumma, men ändå!Avgörande för nya jobb och framtidstro är ocksåförmågan att utveckla som kunskapsnation.Centerpartiet har gått i frontlinjen för att stärka ochutveckla de mindre och medelstora högskolorna. Nuhar vi svart på vitt från myndigheten attdessa högskolor står sig väl i konkurrensen. Det ärinte slöseri med resurser att bygga ut högskolan iSundsvall, , , , ,, , , , , Visbyetc. Det är att satsa på framtiden.För enskilda individer ger det utvecklingsmöjlig-heter och är en investering . Regionalt ärdet en motor i utvecklingen.