prot · GL0987 · 1998-03-26 00:00:00 — Det måste också till praktisk hand-ling i denna kammare.Herr talman! Jag skall inte ta någon ytterligarereplik.Anf. 157 () re-plik:Herr talman! Jag kan instämma i det. Men som ar-betsfördelningen är behöver vi också få förslag frånregeringen att besluta om.Anf. 158 () replik:Herr talman! Jag skall inte heller bli långrandig.Men jag måste få ställa en fråga till kan de vara ekonomiska styrmedel om de ävenlångsiktigt skall ge en stadig inkomst till statskassan?Det kan jag inte kalla för ekonomiska styrmedel, utandet är en skatt.Här kommer en framåtriktad, progressiv miljöpro-position . Jag har inte sagt att det skallfattas beslut om den i . Pro-positionen läggs fram . Såvitt jag kännertill kommer det inte att försena ikraftträdandet avförslaget.Anf. 159 () re-plik:Herr talman! Miljöskatter är exempel på ekono-miska styrmedel. Jag tror kanske inte att jag här kan taden föreläsning som vi skulle kunnat haft på ett mervetenskapligt plan om de eko-nomiska styrmedlen.Det är självklart att olika användning av olikakomponenter, ämnen, råvaror och även utsläpp i pro-cesser påverkas av vad det kostar. Därför kommerutsläppen att minska om man tar ut miljöavgift för attutsläppet sker.Normalt sett är man ändå angelägen om att bedri-va en sådan verksamhet som har dessa utsläpp. Mende kommer att hamna på en mycket lägre nivå än vadde annars skulle ha om inte miljöskatten hade funnits.I de flesta fall försvinner inte dessa utsläpp helt.Men de stabiliseras på en annan nivå. Det sker enavvägning mellan olika resurser. Jag tycker inte allsatt det är något konstigt.Sedan kan jag vända på frågan vad gäller beslutetom miljöpropositionen. När räknar medatt skall kunna fatta beslut om den mil-jöproposition som kommer att läggas fram ?Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 12 §. )10 § Jakt och viltvårdFöredrogsJordbruksutskottets betänkande 1997/98:JoU19Jakt och viltvårdAnf. 160 ():Herr talman! Det här betänkandet baseras bl.a. påen del motioner från . Jag tänker kortuppehålla mig vid en del av de reservationer vi haroch också en del av det som står i vårt särskilda ytt-rande. Vi är medvetna om att många av dessa frågorbeslutas av regeringen, men måste det ståriksdagen fritt att agera. Konstitutionellt är det natur-ligtvis möjligt.Vi har tagit upp två fågelarter som är mycketträngda som exempel på områden där jaktpoliti-ken behöver förändras. Det gäller här enkelbeckasinoch tjäder.Enkelbeckasinen är en art som minskar mycketkraftigt. Vi kan se att har försvunnit sedan mit-ten av . Skälen till detta kan vara många. Ettkan vara att den biotop som enkelbeckasinen behöver,sumpskog, är en av de biotoper som har försvunnit istörst utsträckning. Närmare bestämt har 350 000hektar försvunnit . Detta har intekompenserats på något vis och kommer inte heller attkompenseras . I och för sig räknar med att våtmarkkommer att skapas på . Men dels blir denbiotopen en annan än den som enkelbeckasinen iblandvill ha, dels kommer den på intet sätt att kompenseradet stora bortfall som varit.Enkelbeckasinen är en mycket liten fågel som vä-ger ungefär . Jakttiden är gene-rös. Enkelbeckasinen kan förväxlas med dubbelbeck-asin, som är en mycket sällsynt fågel. Den finns ihotkategori 4, hänsynskrävande. Av den arten finnsdet bara 2 000 individer av i , och den ärmycket svår att vid jakt skilja från enkelbeckasin. Detär dessutom mycket svårt att avgöra vilken art det ärnär jägaren har den skjuten i handen. Vi menar att detmed tanke på utvecklingen för enkelbeckasinen meden brant minskning av populationen helt enkelt intefinns någon ränta att ta ut. Förutsättningen för att detskall finnas är att antalet föräldradjur är frånvår till vår, och så är det inte med enkelbeckasinen.På samma sätt förhåller det sig med tjädern. I vis-sa områden har av populationen försvunnit desenaste 20 åren. Även här finns en mängd olika orsa-ker. Tjädern är för det första mycket kräsen i val avbiotop. En hona vill ha ganska öppen mark med stortillgång till insekter, den vill ha våtmark vissa tidersamt varierad skog. I det moderna skogsbruket hållerden varierade skogen på att försvinna. För det andraär jakttiden mycket generös även för tjäder.Vi menar att det finns all anledning att se övervarför populationen går så starkt tillbaka och sedanfundera på hur vi skall göra för att kunna behållatjädern i de svenska markerna. Innan vi vet skälen tillatt den försvinner och vilka åtgärder som måste vid-tas, finns det all anledning att strypa jakten . Ekologisk långsiktig hållbarhet måste varavägledande för jakten, och vi menar att det inte är så idag.Jag är också mycket förvånad över att det i Sveri-ge fortfarande jagas arter som är uppförda på Artda-tabankens hotlista. Det innebär att ingenting händernär en art blir uppförd där, vilket det borde göra.Såväl tjäder som sädgås och stjärtand jagas trots attde är hotade arter i . Vi menar att det bordefinnas en koppling här: Är arten hotad skall den intejagas. Man kan dessutom ifrågasätta om jakt överhuvud taget skall bedrivas på många av de fågelartersom jagas . Som jag sade tidigare finns det andraarter med en brant nedgång i populationen som vifortfarande jagar.Vi har också i flera sammanhang framfört mycketkritiska synpunkter på jakt under häckningstid. Vimenar att det borde vara självklart att det inte skalljagas i våra svenska marker , vår och sommar, när det finns mycket smått imarkerna. Jag har förstått att denna uppfattning delasbåde av personer som inte jagar och av många jägare.De menar att jakt under häckningstid är något av enskamfläck för , och de skäms litet över att detförekommer. Det ger också jakten ett kanske oförtjäntdåligt rykte. Jag är förvånad över att inte jägarorgani-sationerna står i första ledet och försöker få bort dettaför att ge jakten ett gott namn.I en reservation tar vi också upp det faktum attjakt med hagel i fågelflockar orsakar mycket lidande.I har undersökningar gjorts som visar att del av de gäss som dödas har gamla hagel i sig.Detta är helt oacceptabelt.I en reservation har vi tagit upp småviltsjakten ifjällen som enligt vår mening inte är ekologiskt håll-bar och acceptabel med den utformning den har i dag.Vi kan se att jakttrycket i vissa områden är betydligthögre än vad populationen tål. Vi kan också se attjakten inte är anpassad till att det finns flera som villdela på t.ex. ripan som byte. Jaktfalk och kungsörn ärfaktiskt beroende av ripa . Tas det förmycket under jakten klarar sig inte jaktfal-ken och kungsörnen i fjällen under vintern.Vi har lagt fram en motion med mycket konkretaförslag till hur småviltsjakten skulle kunna görasekologiskt riktig. Förslagen har uppskattats mycket avmånga forskare som sysslar med ekologi och ärmycket insatta i frågorna. De har också uppskattatsmycket av många ornitologer och från jägarhåll.Framför allt lokala jägare känner att den småviltsjaktsom finns gör det omöjligt att bedriva jakt fördem som känner ett litet större ansvar för viltet efter-som de bor där. De avstår för att det skall finnas någraripor kvar i framtiden.Vi har också ett långt särskilt yttrande där vi bl.a.tar upp skyddsjakt på säl. Om det har jag haft en in-terpellationsdebatt med jordbruksministern och tillmin stora glädje fått svaret att skyddsjakt på säl inteär aktuell längre. Den försöksjakt som genomfördesförra sommaren visade sig inte vara speciellt säker. 34skott avlossades mot 27 sälar. Man tror att man döda-de 16, men man hittade bara 6. Det innebär att denhär jakten kan orsaka mycket lidande, så jag är gladatt den nu har upphört.I det särskilda yttrandet har vi också tagit upp tan-ken på ett förbud mot grytjakt. Det är en jaktform somegentligen är ganska onödig i . De djur vi harsom går i gryt, grävling och räv, är ganska lätta attjaga utanför gryt - ja, jag vill påstå att de är mycketlättare att jaga utanför. Grävlingen är ett djur medmycket regelbundna vanor och är lätt att fånga i enfälla. Jag har personlig erfarenhet av det, eftersom jagunder mina studier i zoologi forskade på det djuret.Om man nu måste jaga ett djur vars stapelföda ärdaggmask, skulle det alltså vara möjligt att bedrivajakt på grävling utan att för den skull köra ned hundari gryt.Dessutom är det få människor som medberått mod bedriver grytjakt, eftersom det är otäcktför hundarna. Det gör möjligtvis de som har tyskjaktterrier men inga andra. Ofta anförs att grytjaktinnebär en möjlighet att komma åt sjuka djur, men såser inte verkligheten ut. Det finns oerhört få somskulle vilja köra ned sina hundar där man vet att detfinns t.ex. skabb. Man vill undvika skabb på en hundtill varje pris. Då försöker man hellre se till att jaktenbedrivs på annat sätt.I en motion har vi tagit upp att vi vill ha ett förbudmot blyhagel. Situationen är litet märklig. Vikan konstatera att bly biackumuleras och är giftigt,och i många olika sammanhang försöker vi få bortbly, t.ex. i bensin. Vi vet att det skadar nervsystemet,påverkar blodbildningen, ger njurskador och orsakarskador på . Ändå sprids det fortfarande en massably via jakten. Det sprids ungefär bly i sam-band med jakt och en stor mängd i samband medlerduveskytte. Detta är oacceptabelt. Vi måste kommaifrån bly i hagel för att minska belastningen på natu-ren.I Kemikalieinspektionens rapport var just bly en av de metaller man villkomma ifrån, och man föreslog faktiskt ett förbud motblyhagel och blyhagelpatroner från den 1 januari1996. Det har inte blivit något av detta, men hardet första steget tagits. Från träder ettförbud mot hagel vid jakt på gäss och änder i kraft.Det är ett första steg som känns bra. Jag hoppas attdet är ett steg på vägen mot ett förbud mot blyhagelöver lag, även om jag vet att det finns vissa invänd-ningar från jägare, som menar att det är tekniskt be-svärligt.Miljöpartiet står naturligtvis bakom sina reserva-tioner till det här betänkandet, men för tids vinnandevill jag yrka bifall till reservation 2 och 4.Anf. 161 ():Herr talman! Vi har att behandla 33 motionsyr-kanden som rör jakt- och viltvården. De är från denallmänna motionstiden. Jag känner igen en del avmotionerna från de år som jag har befunnit mig här iriksdagen. Herr talman har ju varit här längre, så hankänner kanske igen dem från en ännu längre tid.Jakten och viltvården engagerar väldigt mångamänniskor i vårt land. Det finns uppemot 200 000jägare som bedriver jakt kontinuerligt. I och med detär det väldigt många runt omkring dessa jaktintresse-rade personer - för övrigt fler och fler kvinnor, vilketär positivt - som också på ett eller annat sätt är in-blandade eller engagerade. De är med i snacket omhur jakten skall gå till under veckoslut och kvällar.Detta är viktigt. Det är här som traditionen för svenskjakt får slå igenom.Det är viktigt att den tradition vi har av att bedrivajakt- och viltvård med god etik och den tradition avgod framsynthet när det gäller hur vi skall vårda våraviltstammar förs vidare.Det är nämligen inte bara älgen som har nytta avsaltstenen som sätts ut, eller bara rådjuren ellerklövviltet som är intresserade av att käka ur foder-häcken och viltåkrarna. Alla de insatser som jägarkå-ren och andra intresserade gör för att främja en godviltstam har också en väldigt stor betydelse för denövriga biologiska mångfalden. Detta är också svensktradition när det gäller jakt.Svensk tradition när det gäller jakt är inte enbartskottillfället, som det är på många andra ställen nere iEuropa. Det gör att jakten får en dålig stämpel. I vissaländer har man sett demonstrationer, och synen påjakt är inte alls densamma som i vårt land. Jag tyckeratt det är oerhört viktigt att vi fortsätter och behållerdiskussionen i jägarnas organisationer och blandaktiva jaktutövare. Vi måste lyssna på varandra ochlyfta fram det hela så att synen på jakt fortsätter attvara positiv.Svenska Jägareförbundets undersökning för ett parår sedan visade verkligen att medborgarna i Sverigehar en positiv syn på jakten. Detta är grunden. Det ärväldigt viktigt.Det är också viktigt att jägarna och deras organi-sationer hjälper till med inventeringar och annat. Justnu pågår en stor debatt om hur vi skall behandla ochförvalta våra rovdjursstammar.Jag har rest i alla län där man har haft viltspårningefter både lodjur och varg. I t.ex. har man vissa problem både medrädsla och med att vargen utövar ett visst tryck motvissa husdjur. Man måste ta den rädslan på allvar. Ettantal intresserade människor, både från jägarkretsenoch från andra organisationer i de här områdena, hartagit den på allvar och gjort seriösa bedömningar avhur stammarna utvecklar sig och hur stora stammarman tål.Därför har regeringen nu tillsatt en utredare somskall titta på rovdjuren och vilken utveckling dekommer att få i vårt land. Det är bra, och det är vik-tigt. Det är viktigt av den anledningen att vi skall vararädda om våra rovdjur. Efter vad man hör före-kommer det situationer som inte är fullt ut lagliga.Det sker olagliga handlingar av vissa element ute iskogarna - och det är inte bra.Det handlar i stället om att förvalta stammen. Ettexempel på hur man har förvaltat en rovdjursstam ärbjörnstammen. Man har jagat den på licens med av-lysningsjakt. När ett visst antal honor har blivit skjut-na avlyser man jakten. På så sätt har man kunnat ta ettsteg åt rätt håll när det gäller att behålla björnensrädsla gentemot människor så att den inte drar sig inmot tätorter och annat.Detta är väldigt viktigt och bra. Jag är stolt överatt kunna se den folkrörelseutveckling som invente-ringsarbetet har inneburit. Det har gjort att centralaorganisationer som , jordbruksut-skottet och litar på de härsiffrorna fullt ut . Det är bra. Så var det inte baraför sedan.Gudrun pratade en del om våtmarker.Visst har det skett vissa utdikningar i vissa skogsom-råden, och visst går vissa stammar upp och nedibland. Det ser man tydligt om man har tillbringatmycket tid i skogen.Men som jag ser det nu är det viktigt att vi fortsät-ter att satsa på fler våtmarker ute på gärdesområdenaockså - och det inte bara för att det skall bli kvävefäl-lor som kan fånga upp kväveutsläpp. Detta är ocksåbra för den biologiska mångfalden rent generellt. Detkan vara bra för daggmasken, ödlan och näbbmusen.Men det är naturligtvis också bra för enkelbeckasinen,skedanden, gässen och andra. Utvecklingen av gässhar varit explosionsartad. Det har naturligtvis att göramed att förutsättningarna för gässen att kunna förökasig och trivas bra i vårt land har ökat.Det bedrevs en forskningsjakt på säl under förraåret. Jag hoppas att vi skall kunna få se mer av utred-ningsresultatet från . Detta är naturligtvis enmycket svår form av jakt - att från en guppande båtförsöka skjuta på sälarnas huvuden som sticker upp.Jag förstår att man tyckte att den här formen inte varden allra bästa.Men vi måste göra någonting! Vi måste göra nå-gonting av två anledningar. Den ena är det ekonomis-ka skälet. förstör kustfiskarnas redskap. Denandra anledningen är för sälens skull. fastnar iredskapen och drunknar. Det är inte alls bra det hel-ler. Både för sälens och för fiskarnas redskaps skullmåste vi alltså se till att vi får ordning på sälarnasutveckling. Det måste vi föra en ordentlig diskussionom.När det gäller skarven har vi försökt att kämpa.Ministern har försökt att kämpa nere i för attfå bort skarven från den röda listan. har den juockuperat ett antal områden i kustlandskapet, och denär på väg in i insjöarna - i , , Rox-en och andra sjöar. Får den samma utveckling därsom den har fått i , utanför Arkösund ochi är skarven i sig också ett hotmot den biologiska mångfalden. Den är ett viltslagsom är i ökande, och därför måste man med olikajakt- och skyddsformer se till att man dämpar utveck-lingen.Jakten ovan odlingsgräns är också en form av för-söksverksamhet som har pågått i . Denförsöksverksamheten har noggrant analyserats avjägarnas organisationer, av länsstyrelserna och avsamebyarna. Man sitter just nu och diskuterar för fullthur systemet skall se ut . Det är konstate-rat, precis som sade här, att dethar varit för högt tryck på vissa områden. Då får manockså se till att man ändrar på det. Jag vet att mandiskuterar detta, och att man t.o.m. har begärt att fånågra veckor till på sig för att diskutera det. Det gällersamebyarna och organisationerna som har intresse avdetta uppe i norra . Detta är nämligen viktigt.Det är ju i första hand de som bor i norra , därjakten betyder oerhört mycket, som har nytta av jak-ten ovan odlingsgränsen. Det är inte norrmän ochKatrineholmsbor, utan det är faktiskt de boende uppei de här områdena.Herr talman! Avslutningsvis tänkte jag nämna litetgrand om blyhagel. Blyhagel är ett problem - det vetvi. Jag ringde till och fråga-de hur man där resonerar kring detta. Man forskarrejält kring det. All blyhagelanvändning kommer attförbjudas på förbundets skjutbanor. Bara det kommeratt innebära en oerhörd minskning av blyhagelan-vändningen. Forskningen kommer också att fortsätta.Det har varit problem i vissa våtmarksområden medjakt och blyhagel. Som sade nysskommer det också att förbjudas. Vi kan alltså ha storförhoppning om att forskningen går vidare så att vikommer att kunna använda stål i stället för bly i fram-tiden.Anf. 162 () re-plik:Herr talman! Jag vill bara göra några kommenta-rer. Jag hoppas att vi är överens om att jakten är ettsätt att nyttja en biologisk resurs - en biologisk mång-fald. Hur jakten kan bedrivas beror naturligtvis på hurden biologiska resursen, dvs. de arter som man villjaga, utvecklas.Är vi överens om det måste vi också vara överensom att förekomsten av dessa arter förändras övertiden. Det borde också innebära att jakten, och fram-för allt vilka arter som jagas, bör förändras över tiden.När det gäller de arter jag tog upp handlar det inteom fluktuationer över åren, utan det handlar om ettstort jobb där man har tittat på antalet under 20 år.Man kan se en klar trend. För enkelbeckasinen ärtrenden densamma i många andra länder. Enkelbeck-asinen är en av de arter som EU har tagit upp bland desom speciellt måste bevakas. Det är ju litet pinsamt ide sammanhangen att just skall jaga den härarten.Jag har blivit litet förvånad över jägarnas iblandlitet fastlåsta positioner när det gäller att vilja diskute-ra att det sker förändringar. Om en art minskar måstevi naturligtvis minska jakten. Det skäl somman har anfört för att man skall ha kvar sommarjaktenpå morkulla var just att inget skottillfälle får gå förlo-rat. Jag hoppas att det är en åsikt som inte delar.Jag skulle också vilja fråga om att vi bör ha en jakt som baserar sig på inven-teringar av de arter som skall jagas och att vi utifrånde inventeringarna talar om hur många som får skju-tas. I så fall skulle vi kunna få en ekologiskt hållbarjakt.Jag hälsar också med viss tillfredsställelse det Mi-chael anförde om småviltsjakten. Jag hoppasatt det kan ske en förändring där.Jag får återkomma till skarven senare.Anf. 163 () replik:Herr talman! Jag gjorde precis samma misstag i årsom när vi debatterade detta. Då glömde jagbort att yrka bifall till hemställan i betänkandet ochavslag på motionerna. Jag får tacka för att jag blevpåmind om det.För att bedöma styrkan i de olika stammarna harvi ju, och det debatterade vi också, en kon-struktion som kallas för Jakttidsberedningen. Däringår , de olika jägarförbunden,ornitologer och andra intresserade och kunniga perso-ner. De resonerar igenom och kommer fram till ettförslag till vilken jakttidtabell som man skall ha införkommande jaktsäsong. Jag tror att det är bättre resonerar i det forumet än att vi resonerar om detmotionsvägen i . Det blir för mycket detaljeroch för svårt att överblicka.Jag tycker faktiskt att det är ett avgrundsargumentnär man tar fram vad enskilda jägare har sagt ommorkullejakten, nämligen att det viktigaste är att manskall få fler skottillfällen. Så är det ju inte. Det finnsett antal personer i vårt land som går ut under sen-våren och jagar unga morkullehanar. Det gör de där-för att de har hållit på med det i hela sitt liv. Det görde för att kunna aktivera sina hundar. Det handlarframför allt om att hundarna skall få riktig skogsträ-ning för framtiden.Sedan gällde det inventering av vissa stammar.Det är möjligt att göra inventering av rovdjurenibland när väderförhållandena medger det. Då kanman spåra dem och göra en rejäl inventering. I övrigtär det svårt att inventera. Vi har ju mest vilt i vårt landjämfört med alla andra länder i hela världen.Anf. 164 () re-plik:Herr talman! När det gäller morkulla jagar vi derevirhävdande hanarna. Det är inte de unga hanarnasom skjuts utan de gamla. Dessutom anser jag att detär mycket tveksamt att släppa hundar lösa i skogenunder . Men detta är en fråga som jaghar haft en interpellationsdebatt om, så vi behöverkanske inte uppehålla oss vid det.Jag frågade inte om inventeringar av rovdjur. Jagmenar att om vi skall ha en jakt som är långsiktigtekologiskt hållbar bör varje djurslag inventeras så attvi vet hur stor stammen är innan vi bestämmer vilkenjakt som skall tillåtas. Det är ju oacceptabelt att vi hardjurpopulationer som brant minskar och samtidigtbehåller jakten. Jakten får allt större betydelse som ennegativ faktor ju mindre populationen blir. Så är det.Älgen och bävern har faktiskt varit utrotad i Sverigepå grund av jakt. Det står också nämnt som exempelpå dåliga jakter i för jä-garexamen.Jag delar uppfattningen att om vi skall ha rovdjur ide svenska markerna måste det finnas ersättningssys-tem som gör att man får ersättning de gånger de gårpå tamdjur eller jakthundar. I en motion som jag ty-värr har fått avslagen i kammare har jaghävdat att det också måste ges ersättning för de jakt-hundar som tas. delar kanske minuppfattning . I så fall kan vi kanske få en förändringpå den punkten.Skarven ökar framför allt på grund av att det harskett en stark förändring av den biologiska situationeni . Det har gynnat småfisk, framför alltströmming. Skarven finns ju där det finns överskott avmat. Storleken på de flesta populationer som vi har iSverige beror på om det finns en biotop och om detfinns mat. Jag vill hävda att när det gäller fågel är detjust det senare som ofta avgör populationens storlek.Det handlar alltså om huruvida det finns en möjlighetatt föda sig här.Jag skulle gärna vilja ha svar på om delar uppfattningen att vi egentligen bör ha in-venteringar av alla arter. När det gäller tjäder, lär mant.ex. ha det i Finland.Anf. 165 () replik:Herr talman! Jag kommer aldrig att säga ja till eninventering av alla arter. Det är en omöjlighet. Men däremot pågår det inventeringar varendaveckoslut och vinter. Det är de lokalajaktlagen som har en mycket god kontroll över hur detser ut för de större viltslagen som man jagar. Vi förstatistik över älgen som går tiotals år bakåt i tiden.Det gäller även rådjur, hare och räv. Jägarorganisa-tionerna arbetar på ett mycket aktivt och bra sätt. Iutbildningssituationer och vid andra tillfällen tar viupp detta. Vi får också reda på vilka effekter som kanuppstå och hur man kan rätta till det om det skulle blien negativ trend.Det är ett faktum att är övergödd, ochdet gör att det blir väldigt mycket småfisk ochströmming. Jag tror att det har en viss betydelse närdet gäller sälens utveckling också. Den har ju ocksåökat explosionsartat. Därför måste vi diskutera hur viskall göra för att få bukt med den explosionsartadeövervikt som uppstår. Annars blir de också ett hot motden biologiska mångfalden.Anf. 166 ():Herr talman! Det som diskuteras och har diskute-rats i detta ämne är balansen mellanvåra olika viltarter. En enig riksdag beslutade i de-cember 1996, dvs. , attbeställa en utredning om balansen vad gäller rovdjuroch en rovdjurspolitik. Jag tycker faktiskt att det finnsanledning att rikta kritik mot regeringen och regering-ens företrädare för den senfärdighet som har visats.Först detta år har den här utredningen till-satts i form av en enmansutredning av beklagar den här senfärdigheten. Jag tror att denkan vara till men för syftet med detta, nämligen att igod tid få en politik som syftar till balans mellanrovdjuren å ena sidan och andra intressen å den andrasidan.