prot · GM0931 · 1998-12-08 00:00:00 — )5 § Samhällsplanering, bostadsförsörjning ochbyggandeFöredrogsBostadsutskottets betänkande 1998/99:BoU1Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörj-ning och byggande (prop. 1998/99:1 delvis)Anf. 120 INGA ():Fru talman! Att bo bra är viktigt för oss alla. Bo-endet är centralt för människornas trygghet. En öppenoch fungerande bostadsmarknad är nödvändig för attmänniskor skall kunna välja en bostad som passarderas önskemål.Möjligheter att påverka det egna boendet är enförutsättning för ett självständigt liv. De som vill ägaoch ta eget ansvar för sin bostad skall ha goda möj-ligheter att göra det. I det egna ägandet ligger såvältrygghet som inflytande.Utgångspunkten för moderat bostadspolitik är attmänniskor skall kunna välja den bostad de självaönskar. Människorna själva skall genom sin efterfrå-gan bestämma över hur det skall byggas, om det skallvara flerfamiljs- eller enfamiljshus. Människor skallges möjligheter, inte hindras, att välja hyres- ellerbostadsrätt, ägarlägenhet när vi får det i ellerett eget ägt hus. Efterfrågan skall styra, inte politiker,byråkrater eller detaljregleringar.I ett särskilt yttrande beskriver vi moderater delsden inriktning av den ekonomiska politiken, budget-politiken och budgetramarna som vi före-språkar men som redan har "fallit", dels våra förslaginom utgiftsområde 18 som skall ses mot bakgrund avvad jag just sade i min inledning. Vi kommer därförinte att delta i beslutet under mom. 1.Dock har jag några reflexioner. Regeringens un-derlag är på flera punkter undermåligt - eller rättaresagt obefintligt. Mest uppseendeväckande är förslageti budgetpropositionen om den drastiska nedskärning-en med två tredjedelar av anslaget till byggforskning-en. Om de negativa konsekvenser detta åtminstone påkort sikt skulle få för denna forskning nämns inte ettord. ansåg att det här var ohållbart ochtillförde anslaget ytterligare 75 miljoner jämfört medregeringens förslag. Rimligen borde regeringen hapresenterat sin syn på byggforskningen först ochdärefter anslagsförslaget. Trots flera aviseringar omen proposition under innevarande höst har uppenbar-ligen inte regeringen orkat med något sådant.I betänkandet behandlas också motioner från all-männa motionstiden. Med anledning av några avdessa föreslås tillkännagivanden. I det ena fallethandlar det om vad som skall gälla för att ett bostads-bolag skall få karakteriseras som allmännyttigt m.m. Idet andra fallet handlar det om stödet för reparationav fukt- och mögelskadade hus. i ut-skottet argumenterar i reservation 6 mot majoritetenstillkännagivande vad gäller kommunala bostadsbolag.Då det gäller stödet till fukt- och mögelskadade husanger vi i ett särskilt yttrande det positiva i att ettenigt utskott anslutit sig till vårt motionsförslag omen översyn av villkoren för det här stödet.I mitt anförande i övrigt kommer jag i huvudsakatt uppehålla mig vid majoritetens skrivningar om dekommunala bostadsbolagen. senare att beröra bl.a. bostadsbidragen ochde lokala investeringsbidragen.Det är först och främst viktigt att poängtera att be-slut skall fattas på lägsta möjliga nivå, så nära männi-skorna som möjligt, naturligtvis främst inom famil-jens eller hushållets ram. Men den vardagsnära ochgrundläggande välfärden måste också fås att fungerapå lokal nivå, alltså i kommunen. Med de skilda för-utsättningar som finns i kommuner innebärdet att lösningarna måste bli olika. För att kommu-nerna skall kunna fullgöra sin roll så effektivt sommöjligt med medborgarnas bästa för ögonen är denkommunala självstyrelsen en grundförutsättning. Dettycker jag är ytterst väsentligt att understryka.Kommunen har ett oavvisligt ansvar då det gälleratt praktiskt lösa bostadsproblemen för människormed sociala problem. Kommunen ansvarar också förhandikappade, äldre och andra med behov av särskil-da boendeformer. Socialtjänstlagen lägger det ytterstaansvaret för människors nödvändiga uppehälle påkommunen. Genom avtal med privata fastighetsägarekan många uppkomna situationer lösas.Det är alltså enligt moderat uppfattning inte nöd-vändigt för kommunerna att äga stora delar av fastig-hetsbeståndet på den lokala marknaden för att klarasina bostadspolitiska uppgifter.Fru talman! Det kommunala ägandet är företagsom konkurrerar med privata företag, vilket ofelbartleder till problem. borgen ger lägre räntorpå lån. Genom beskattningsrätten kan en kommungarantera ett bolag aktieägartillskott. Kommunen somägare behöver inte ställa avkastningskrav på bolaget.Det innebär att skattebetalarnas medel inte förvaltaseffektivt. Sammantaget har alltså kommunalt ägdabolag stora konkurrensfördelar. Detta medför ensnedvridning av konkurrensen på en marknad därlokala småföretag skulle kunna utvecklas. Bl.a. har påtalat detta.De kommunala bostadsbolagens dåliga fastighet-saffärer har på flera håll i landet kommit att äventyrakommunernas kärnverksamhet såsom omsorg ochskola. Felinvesteringar och förlustverksamhet har fåttbetalas av kommuninvånarna i form av ökad skatteller genom neddragningar av den kommunala verk-samheten. Exemplet förskräcker, där bl.a. sko-lan drabbats.Utskottsmajoritetens beställning till regeringenom att de kommunala bostadsbolagen återigen skallges en särställning som allmännyttiga företag och attdessa dessutom skall skyddas mot att omdanas tillandra typer av företag - den omdaning som bl.a.hyresgäster tar initiativ till - syns mig ånyo vara ensocialdemokratisk återgång på fundamentalismensväg och därtill en reträtt för Vänsterns dogmatism ochtro på regleringar och politisk styrning. För mig fram-står detta som om majoriteten genom sitt sätt att reso-nera diskriminerar hyresgäster i kommunalt ägdafastigheter, åtminstone om man får tro vissa tidnings-artiklar och åtminstone om man bor i kommunensfastigheter i . Om där sker enoskälig förmögenhetsöverföring beror det på att hy-resregleringar satt priskonkurrensen ur spel. Är det såLennart har tänkt sig det hela? Tänker Len-nart också förhindra om hyresgäster i någonfastighet i exempelvis eller vill bildaen bostadsrättsförening och vill köpa "sin" fastighet?Är det inte bra att hyresgäster tar initiativ och på dethär sättet visar att de vill skapa sig en bättre trygghetoch ett bättre boendeinflytande och att i detta fallmiljonprogramsområden får en blandning av boende-former?Rimligen borde kommunerna själva fatta beslutom ägarförändringar i de kommunalt ägda fastighe-terna. Majoritetens tillkännagivande innebär i reali-teten att regeringen tar över uppgifter från kommu-nerna. Det är ett faktiskt intrång i den kommunalasjälvstyrelsen. Att regeringen och flertalet kommunerhar helt olika uppfattningar om vem som skall habeslutanderätten är fullständigt klart. Även om vissakommuner inte skött sig innebär det inte att regering-en skulle vara bättre än fastigheternas ägare att fattabesluten. Nej, definitivt inte. Staten skulle i så fall gåtvärs emot den ordning som hävdas i många andrasammanhang, nämligen att besluten skall fattas sånära dem som berörs. Den enda rimliga slutsatsen börvara att kommunerna inte skall fråntas ägande- ochsjälvbestämmanderätten över sina bostadsbolag. Någ-ra nya hinder, vare sig i form av ekonomiska sanktio-ner eller någon annan form av intervention mot för-säljning av kommunala hyreshus, skall inte införas.Det i motion Bo407 framförda förslaget om att hyres-gästerna skall förbjudas att köpa de hus som de bor itill gängse marknadspris som bostadsföre-taget till samma pris skulle kunna sälja huset till vil-ken hugad köpare som helst måste med kraft avstyras.Ett sådant förslag skulle diskriminera hyresgäster-na gentemot andra köpare. Vad säger likställighets-principen? Jag frågar dessutom: Är det verkligenmöjligt att lagstifta om maximi- eller minimipriser?Bostadspolitiken bör grundas på valfrihet ochsyfta till ett bra boende till en så låg kostnad sommöjligt. Det innebär att boendet bör utvecklas utifrånmänniskors egna önskemål och inte genom politiskaplaner och uppställda hinder för kommunalt självbe-stämmande.Slutligen vill jag säga att det allra främsta för enväl fungerande bostadspolitik är och förblir en håll-fast allmän ekonomisk politik med ett sänkt skatte-tryck. Det ger de bästa förutsättningarna för männi-skors trygghet och välfärd. Och för att uppnå en sundbostadspolitik måste, enligt , fastighets-skatten sänkas och tas bort som bostads-subventionerna avvecklas, bosparandet stimuleras,bostadsrättens ställning stärkas, ägarlägenheter infö-ras, bruksvärdessystemet tillämpas så som det ur-sprungligen var tänkt och det kommunala ägandet avbostadsföretag avvecklas.Härmed yrkar jag bifall till reservation 3 samtidigtsom jag naturligtvis ställer mig bakom våra övrigareservationer och särskilda yttranden i detta betän-kande.Anf. 121 ():Fru talman! Är det inte märkligt att den kostnadsom för hushållen är den största, nämligen boende-kostnaden, får en så splittrad hantering av regeringen?Bostadspolitiken som är så viktig är fördelad på sexdepartement med lika många ansvariga ministrar.Någon bostadsminister med möjlighet att skapa ensammanhållen bostadspolitik finns inte. Det finnsbara en instans med en sammanhållen syn påbostadspolitiken, och det är bostadsut-skott. Även det var hotat av nedläggning, och ensådan fundamental fråga som rätten till en bostad, etteget hem skulle i så fall ha fört en mycket undan-skymd tillvaro.Vänsterpartiet har därför krävt att regeringen skalltillsätta en särskild bostadsminister med rätt att jobbaöver departementsgränser för en sammanhållen bo-stadspolitik.Att helhetssynen inte finns och inte har funnitsunder är den av förre inrikesministernJörgen tillsatta Byggkostnadsutredningenett bevis för. Den delegationen skall komma medförslag på hur man skall sänka byggkostnaderna. Menjust byggkostnaderna är den enda av boendekostna-derna som sjunkit, med ca 20 %.Det är andra kostnader som har ökat, framför alltgenom politiska beslut. Det är moms, skatter, kom-munala avgifter som är de största bovarna. Skattere-formen är den enskilt största orsaken till att har högsta hyror. De låga räntenivåernahjälper bevisligen inte mot detta faktum.Vänsterpartiet vill byta ut Byggkostnadsdelega-tionen mot en boendekostnadsdelegation för att se tillhela kostnadsbilden när det gäller boendet. Måletskall vara att sänka boendekostnaderna, framför allt ihyresrätter, eftersom den boendeformen drabbatsvärst. Delegationen bör vara sammansatt av repre-sentanter för stat, kommun, fastighetsägare, byg-gentreprenörer, banker och allra viktigast med repre-sentanter för de boende och deras organisationer.När det gäller utgiftsområdets budget, fru talman,är det en överenskommelse mellan Socialdemokra-terna, och . Vi står natur-ligtvis bakom det samlade budgetinnehållet och ärrelativt nöjda med detta samarbete.Bostadsutskottet har gjort en del förändringar avanslagsposterna och har enhälligt riktat skarp kritikmot regeringens beräkningsunderlag för stora anslagsom räntebidragsanslaget och kreditgarantin för fram-för allt bostadsrätter med svåra problem. Även småfelaktigheter här får stora konsekvenser för övrigaanslag inom utgiftsområdet, eftersom den nya bud-getlagen säger att underskott skall täckas inom detegna utgiftsområdet.Regeringen gick i detta fall för hårt fram i sina be-sparingsförslag när det gäller t.ex. bostadsforskningenoch investeringsbidraget till studentlägenheter. Attsom regeringen föreslog ta bort två tredjedelar avstödet till byggforskningen via Byggforskningsrådetvar orealistiskt och ogenomtänkt. Det fanns ocksåtankar på att lägga ned rådet redan till halvårsskiftetnästa år och flytta över ansvaret till ochNUTEK.Samtidigt har det kommit en utredning som tar etthelhetsgrepp över och där ävenbyggforskningen ingår. Detta arbete bör naturligtvisavvaktas innan större förändringar genomförs avByggforskningsrådets verksamhet. ärdock inte förespråkare av att byggforskningen måsteske via . Vi kan naturligtvistänka oss en annan organisation för detta.När det gäller investeringsstödet till studentbostä-der, och en utvidgning till att gälla ävens.k. ungdomsbostäder, agerar regeringen mycketmärkligt. efter att stödet införtstas det bort igen. Många som ansökt om bidragenskulle med regeringens förslag bli utan stödet, vilketutskottet nu delvis har rättat till. Detsamma gällerbyggforskningens anslag.Regeringens motivering är att investeringsstödettill studentbostäder har så liten efterfrågan att det intehar den verkan som eftersträvats. På sina håll harstödet haft låg efterfrågan, men inte överallt. Att dethar haft låg efterfrågan beror helt enkelt på att det ärför lågt, något som i Stockholmbekräftar:"För att få ner byggkostnaderna för studentbostä-der till en sådan nivå att studenterna har råd medhyrorna krävs stimulansåtgärder av en helt annankaliber än regeringens halvhjärtade insatser hittills.Detta har regeringarna i våra grannländer insett. Enjämförelse bör kunna tjäna som inspiration:I står staten för av den totala produk-tionskostnaden inklusive inventarier.I ges inteckningslån på . Staten stårför av räntekostnaden och kommunen för reste-rande 20 %.Vi har sett räkneexempel som visar att ränte- ochamorteringskostnaden för studentbostäder i ungefär dubbelt så stora som i och Dan-mark!Det är riksdag och regering som dimensionerarden högre utbildningen och fördelar utbildningsplat-serna över landet. Därmed har staten enligt vårt för-menande också ett ansvar för att tillhandahålla bostä-der som studenterna har råd med. Det är hög tid att tadet ansvaret. "kommer att bli det sämsta året för byg-gandet av bostäder genom tiderna, trots att det talasom uppgång i byggbranschen. Den största orsaken äratt det byggs för få hyresrätter. Där ingår naturligtvisstudentbostäderna. har i vårt budgetal-ternativ föreslagit ett investeringsstöd förhyresrätter om ca per lägenhet. Det tror viär en nödvändig nivå för att få fart på byggandet avhyresrätter igen. Det skall jämföras med regeringensinvesteringsstöd till studentbostäder som är 25 000 krper lägenhet. Vi förutsätter att regeringen återkommeri den här frågan i vårbudgeten för år 2000-2002.Vänsterpartiet vill dock utmönstra begreppet ung-domsbostad ur stödvokabulären, eftersom vi intetycker att det skall finnas särskilda bostäder för ung-domar, annat än som studentlägenheter. Ungdomarhar rätt till goda bostäder till rimligt pris på sammavillkor som övriga grupper i samhället.Ett annat område där tycker att detär angeläget att återkomma i vårbudgeten är bostads-bidragen. Kraftiga nedskärningar och ändringar avregelsystem gör att det finns all anledning att redan ivår komma med förändringar av dagens regler. Detmest utmärkande är bidraget till studerande, där ål-dern avgör om man får bidrag eller ej. Den som äröver , som är åldersgräns för ungdomsbostadsbi-draget, står utanför systemet, trots att man studeraroch har samma villkor för övrigt som den som är eller yngre. En märklig signal när regeringen förövrigt betonar vikten av studier och det livslångalärandet. En familj där den ene vuxne studerar harockså problem med dagens bidragssystem.1990-talets stora förlorare är barnfamiljerna. Demed små inkomster har naturligtvis råkat värst ut. Härmenar vi i att bidraget för familjer medfler än tre barn bör förstärkas genom en kolumn ävenför det fjärde och det femte barnet.Trångboddheten har ökat som enföljd av de höga boendekostnaderna och de försämra-de bostadsbidragen.En förändring som alla partier var överens om varatt bostadsbidragen skulle vara preliminära ochstämmas av inkomståret därpå. Det är en rimlig åt-gärd för att ingen skall få varken mer eller mindre ibostadsbidrag än vad inkomsten medger. Problem hardock uppstått i samband med att människor drastisktändrar sina inkomster , t.ex. genom att gåfrån studier till arbete. Då sjunker bostadsbidrageteller försvinner helt. Men den sammanlagda årsin-komsten gör att det bidrag som betalats ut under denförsta halvan av året är för stort och måste justerasgenom en återbetalning som kan uppgå till tusentalskronor.Detta kan inte vara regeländringens avsikt ochmåste rättas till så snabbt som möjligt. Annars funge-rar ju bostadsbidraget i den situationen som ett lån,och det är ett orimligt förfarande.Ungdomars bostadssituation är besvärlig och blirinte bättre av att ungdomsbostadsbidragets regelsys-tem är konstruerat att fungera för den som är stude-rande. Övriga ungdomars rätt till en bostad får intenegligeras, och ett väl fungerande ungdomsbostads-stöd är en nödvändig del i detta. Vänstern förutsätteräven här att regeringen återkommer i de här frågornai vårbudgeten.Till sist några ord om länsstyrelserna. De upprät-tar årliga särskilda utvecklingsplaner för det egnalänet. Tyvärr är inte dessa föremål för regeringensöverväganden när det gäller att fördela regionalpoli-tiska medel till länen. Regeringen gör inte hellernågon uppföljning av hur de medel som användsfördelas. Det sker inte heller någon rapportering tillriksdagen om tillståndet i våra län. Detta sker i tidernär utflyttningen är lika stor som ochförutsättningarna för utveckling i olika delar av landetär mycket stora.Det här måste få en rapportering omfrån regeringen, och regeringen måste få till bättresamarbetsformer med våra länsstyrelser i frågorna -om vi nu skall få ett Hela skall leva.Flytta makt, men inte från till Brysselutan från och ut i landet, till våra regioner.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 5,19 och 22.Anf. 122 ():Fru talman! Egen härd är guld värd! Så lyder ettvälkänt ordspråk som passar bra in på bostadsutskot-tets arbetsområde och det vi skall behandla . Dethandlar om rätten till ett hem, att skapa atmosfär,trivsel och gemenskap i livet. Det handlar om att sättabo, en fast punkt i tillvaron där man kan växa till-sammans, hela familjen. Det är ett av de viktigastebesluten i livet. Vi har alla våra drömmar om boendetoch framtiden. Själv påminns jag om visan som hör-des i radion i min ungdom: I en röd liten stuga nerevid sjön vill jag bo. Jag har citerat den förr i kamma-ren.Det handlar om frihet, om valfrihet, om möjlig-heter för människor att skapa det boende som passardet egna livsmönstret bäst. Det är vår uppgift i denhär kammaren att skapa dessa förutsättningar. Detskall vara neutralitet mellan olika typer av boende-former. Det nuvarande utbudet i form av hyresrätt,bostadsrätt och villaboende kan också kompletterasgenom att den kooperativa hyresrätten permanentasoch att möjligheter till ägarlägenheter skapas. Till detsenare är s och v hårda motståndare.Kristdemokraternas boendepolitik har som ut-gångspunkt att människor skall känna sig trygga i sittboende. Trygghet och valfrihet i boendet är också endel i vår familjepolitik. Vi är väl medvetna om attfamiljer som har möjlighet och frihet att välja denboendeform som passar dem bäst har största möjlig-heterna att skapa en boendemiljö som främjar en goduppväxt för barn och ungdomar. Med ett bra självvaltboende, i en trygg och kärleksfull atmosfär, finns debästa förutsättningarna till att forma harmoniska,solidariska och demokratiska människor.Dessa tankar rymmer den inriktning av politikensom vill ha och som också be-skrivs i reservation nr 4, som jag redan nu yrkar bifalltill.Idyllen med den röda stugan vid sjön handlar omatt bo, leva och verka på landsbygden. Det är enlandsbygd som mer och mer har hållitpå att utarmas. Det byggande som möjligen kommittill stånd på landsbygden har skett i anslutning till destörre tätorterna. är det praktiskt tagetomöjligt för en medelinkomsttagare att klara av ettegnahemsbygge på landsbygden om man inte hartillgång till ett betydande eget kapital. Folkrörelserå-det och den s.k. landsbygdsriksdagen arbetar positivtmed den typen av svåra frågor. De är värda vårt stöd.Det byggande som sker handlar ofta om atthöginkomsttagare med betydande eget kapital byggeregnahem i attraktiva lägen. Det är dessa byggnationersom får del av de statliga subventionerna fast detegentligen inte skulle behövas. Ur fördelningspolitisksynvinkel är det tveksamt att med ett generellt pro-duktionsstöd subventionera boendet för betal-ningsstarka hushåll i tillväxtregionerna. Räntebidra-get bör således avvecklas, och i takt med att det skerkan också fastighetsskatten trappas ned.Egen härd är guld värd, sade vi. Om vi funderarvidare lite grann kan vi fråga oss: Guld värd, men förvem? Jo, för staten som tar hem guldet och gjortboendet till en mjölkkossa med hjälp av fastighets-skatten. när räntebidragen minskar i snabb taktökar också överskottet i statskassan.I budgepropositionen föreslår regeringen en nivå-sänkning av fastighetsskatten från till avtaxeringsvärdet, men endast för hyreshus och bo-stadsrätter. Ett steg åt rätt håll. Men vi kristdemokra-ter vill att fastighetsskatten sänks för alla boende. Påsikt skall fastighetsskatten bort helt, med möjlighetför kommunerna att ta ut en fastighetsavgift för atttäcka kostnader för gatuunderhåll, brandförsvar ochannan service kopplad till fastighetsbe-ståndet. Det är naturligtvis också orimligt att betalaskatt för fast egendom man inte äger. Vi vill såledesslopa skatten på tomträttsmark.Det stöd som i fortsättningen bör utgå till byggan-de bör avse riktat stöd till äldrebostäder och åtgärderför att förbättra tillgängligheten liksom till ekologisktbyggande. Det är vidare beskrivet i reservationerna nr9 och 11.Bostadssegregationen pratar vi mycket om i dag.Den måste naturligtvis brytas. I segregationens spårföljer en omfattande social utslagning ochdrogproblem genom anonymitet och brist på delak-tighet i den lokala utvecklingen. Behovet av status-höjande insatser är påfallande. Satsningar på infly-tande för de boende måste kombineras med positivaskol- och fritidsmiljöer liksom riktade åtgärder förföretagsetableringar och sysselsättning. Lokala in-vesteringsprogram för miljonprogramområdena måsteprioriteras.Arkitektoniska värden vid om- och nybyggnadmåste stimuleras och ingå som en del i en levandemiljö. Goda estetiska värden vet vi bidrar till vårtmentala välbefinnande och kan också leda till mins-kad förstörelse och vandalisering och minskat klotter.Satsning på utbildning av arkitekter måste ocksåske bl.a. i handikappkunskap. Kristdemokraternaföreslår att anslås till utbildning ihandikappkunskap för arkitekter, byggherrar, bygg-nadsingenjörer och beslutsfattare.En viktig och bra väg att klara ett eget boende gårgenom ett medvetet bosparande. Det är angeläget attungdomar redan på ett tidigt stadium lär sig att bospa-ra, för att när tiden är inne kunna skaffa sig ett egetboende. Vi vet dessutom att största delen av barnfa-miljerna helst av allt önskar sig ett boende i eget barnens skull. Det kan handla om att utveckladagens ungdomsbosparande eller att nappa på Bo-främjandets sparlånesystem med en sparpremie sombetalas ut vid investeringstillfället. Detta system medde tyska bosparkassorna som grund betalar sig självtefter några utan någon egentlig budgetbelastning förstaten. Det skulle skapa trygghet både för den enskil-de och för statskassan.Vi kristdemokrater menar att boendet, att skapaett hem, är så centralt i livet att det med fördel kanske med hjälp av ett särskilt stimulerat bosparande.Ett sådant förslag efterlyser vi i reservation nr 16.Ca 40 % av landets hushåll är hyresrätter.För många är hyresrätten en attraktiv och bra boende-form. För en fungerande hyresmarknad krävs att deboendes värderingar får ett större genomslag vidhyressättningen. Egna arbetsinsatser i inomhus- ellerutomhusmiljö måste kunna påverka hyressättningen.Hyresgästerna måste också kunna dra nytta av dagenslågräntesituation genom sänkta hyror.Kristdemokraterna anser att kommunens självbe-stämmande måste värnas och vidareutvecklas. Motden bakgrunden framstår regeringens hållning attfortsätta motverka kommunala önskemål om utför-säljning av kommunala bostadsföretag som helt fel-aktig. Regeringens åtgärder för att försvåra för kom-muner att sälja ut sina bostadsbolag eller minska sittlägenhetsinnehav är en politik som strider mot princi-pen om kommunalt självbestämmande.