prot · GL0978 · 1998-03-11 00:00:00 — Det står utom allt tvivel.Anf. 89 ():Herr talman! Upp till bevis! Varför har regeringenkommit med den extra brasklapp som icke finns iutskottets betänkande? Nej, egentligen är det etthalvhjärtat engagemang i den här frågan. Det är där-för som man inte vill ta steget fullt ut.Jag vill också ta upp frågan om tillsättandet av ar-betsmarknadens parter. Varför skall vissa ledamöterha ett slags gräddfil in i beslutande organ, ledamötersom egentligen inte behöver stå som politiskt ansvari-ga? Jag är övertygad om att inte minst Socialdemokra-terna har många LO-företrädare som kunde ges platsden politiska vägen, precis som sker i kommuner,landsting och riksdag. Här har vi alltså människorsom bildar ett korporativt system. Vi vill icke ha detså!Är verkligen helt lugn när detgäller IT-systemen? Varför går Riksförsäkringsver-kets generaldirektör ut med en så total uppgivenhetinför och säger att man inte klarar detta?Därför får vi inte göra någon som helst förändring häri kammare. Är inte att åtminstone önska att regeringen kommermed en ordentlig redovisning om IT-systemen? Sedanår tillbaka vet vi ju att datasystemen inom försäk-ringskassan icke är tillfredsställande.Anf. 90 ():Herr talman! Jag har litet svårt att förstå upprörd-heten över att vi skall använda människor i socialför-säkringsnämnderna som verkligen kan problematiken.Det är ju en ordning som vi har haft under många år.Varför just nu denna upprördhet? Det har ju fungeratmycket bra. Mig veterligt har ingen haft anledning attklaga på dessa ledamöters deltagande i socialförsäk-ringsnämnderna. Här handlar det mer om grälsjuka änom att det skulle finnas en substans i det hela.När det gäller IT-systemen och kan jagsäga att faktiskt är en av demyndigheter som verkligen har pekat på problemen.Man har också vidtagit åtgärder. Det är klart att gene-raldirektören gick ut med en önskan och sade att detkanske vore bra om inte fattar beslut sompåverkar det här arbetet. Vid diskussioner med gene-raldirektören fick vi dock ganska klart för oss att fulltså allvarligt är det inte, även om det skulle vara lättareatt komma till rätta med problemen om riksdagsbeslutinte fattas som påverkar nämnda arbete.Anf. 91 ():Herr talman! , vad är motivetför att man inte permanentar FINSAM-verksamheten?Socialdemokrater som haft försöksverksamhet har juklart och entydigt sagt att detta inte är något att väntapå utan att det här systemet skall permanentas i helalandet. Det bör kunna inkludera sjukförsäkringspeng-arna. Vad är alltså motivet?Sven-Åke säger att människan sätts icentrum men att det inte handlar om att skjuta till nyapengar. Vad säger då de människor i sjukhusköernasom i månader och år väntar på en operation - männi-skor som har ett arbete att gå tillbaka till eller som ärpensionärer och vill bli friska så fort som möjligt?Vad säger ni alltså till dem som skall stå där med sinabekymmer - med sin sjukdom och sina problem - ochvänta därför att det inte behövs några nya pengar? Viskall ju inte använda de pengar som finns, pengar somvi kan hitta i sjukförsäkringssystemet.Om socialförsäkringsnämnderna säger : Det blir mer effektivt med sju ledamöter ochinga suppleanter. Men om de här ledamöterna intekan komma, som sade - de har juockså ett arbete att sköta och kan kanske inte dykaupp på varje sammanträde - blir det då mera effektivtmed färre ledamöter? Det finns ju inga personligaersättare att sätta in. Blir det verkligen effektivare?Förklara logiken i detta för mig! Jag förstår nämligeninte den logiken.Anf. 92 ():Herr talman! tar upp FINSAM. I det ingenting som hindrar en samverkan utifråndet systemet, utan det är bara att sätta i gång. Detfinns t.o.m. pengar.Sigge Godin ställer samma fråga som den somUlla fick om sjukhusköerna. Vi har faktisktanvisat ett antal miljarder som skall gå till vård ochomsorg och som givetvis kommer att påverka ävensjukhusköerna. Frågan är väl i stället var Folkpartietstår i det avseendet.När det gäller antalet ledamöter i socialförsäk-ringsnämnderna kan jag peka på att regeringen harredovisat att man anser att arbetet i nämnderna blireffektivare; detta utifrån studier av hur nämnderna fungerar. Jag tror att de problem som målar upp är överdrivna. Jag tror nämligen att dehär nämnderna kommer att fungera mycket bra även iframtiden, utan suppleanter.Anf. 93 ():Herr talman! Jag börjar med frågan om nämnder-na. sade till attingen har klagat på de ledamöter som tidigare suttitmed. Jag vill återge vad som här har sagts: Av pro-positionen framgår också att ledamöterna i socialför-säkringsnämnderna inte alltid är väl införstådda medsin roll och vet vilket ansvar som åvilar dem.Den kritiken har framförts av regering. Skall vi inte ta det ad notam och försö-ka åstadkomma något som är bättre i stället för attgöra en halvmesyr?Var står i sjukförsäkrings- och sjuk-vårdsfrågor framgår av ett antal rejäla motioner. Detär bara att läsa innantill. Vi vill på olika sätt tillförapengar men vi tycker inte att det räcker. Därför vill viaktivera sjukförsäkringsmedlen, som vi säger. Det ärnämligen bra att skjuta till nya pengar.Inför valrörelsen är det ett bra löfte och besked tillhela svenska folket att sjukvården har de pengar somden behöver. Några nya pengar behöver alltså inteskjutas till. Om regeringen och övriga socialdemokra-ter står bakom det, så är det ett utmärkt besked tillsvenska folket. Vi andra konstaterar att människorstår i kö och väntar. De får inte den vård och denomsorg som de så väl behöver. Socialdemokraternadäremot tycker inte att det råder brist på pengar, fram-för allt inte i sjukvården. Är det sant?Anf. 94 ():Herr talman! På låter det som att demiljarder som skall satsas på vård och omsorg framtill inte betyder någonting. I stället skall dettill andra, folkpartistiska, pengar som skall göra su-sen. Jag vill nog påstå att de satsningar som framöverkommer att göras också påverkar vården, omsorgernaoch, framför allt, köerna.Anf. 95 ():Herr talman! Jag tog i mitt huvudanförande uppden undersökning som har gjortnär det gäller handläggningen av ärenden hos försäk-ringskassorna. Självfallet är det ett allvarligt fel närman konstaterar att det har blivit fel i handläggningeni av ärendena. Vad är det socialdemo-kratiska receptet? Vad vill ni socialdemokrater göraför att lösa problemet och komma till rätta med ar-betssituationen på försäkringskassorna? Ytterst är detju människorna som drabbas av detta; för att inte talaom hur de har det som arbetar på försäkringskassorna,hur pressade de är och hur dåligt de många gångermår.Anf. 96 ():Herr talman! Som jag sade i mitt anförande är viöverens om att vi givetvis skall göra någonting åtarbetssituationen ute på försäkringskassorna. Problemet är att försäkringskassornahar drabbats, precis som nästan all annan verksamhet,av de besparingar som vi har tvingats att göra. Minblygsamhet förbjuder mig att resonera om vad detberor på. Jag bara konstaterar att vi under de senasteåren tvingats genomföra besparingar som även hardrabbat försäkringskassorna.Apropå detta med fel vid handläggningen vill jagbara erinra - det är inget försvar - om att försäkrings-kassorna handlägger en oerhörd mängd av ärendenoch att det är en oerhörd massa pengar som går ge-nom försäkringskassorna. Ett och annat fel är kanskeinte så förvånande, även om det kanske är fler fel nunär man har en ansträngd arbetsorganisation.Anf. 97 ():Herr talman! säger att vi äröverens om att vi skall göra någonting. Men vi får inteveta ett dugg om när eller vad, inget besked. har inte heller kunnat förutskicka att detkommer något besked . Den socialdemo-kratiska hållningen är att någonting behöver göras,t.o.m. att någonting skall göras. Men vi får inga be-sked om när, vad eller hur. Det betraktar jag som ettickebesked.Jag måste säga att jag är oerhört förvånad överkommentarerna kring handläggningsfelen. Visst är detoerhörda mängder av ärenden som försäkringskassor-na hanterar. Det är självklart att det inte kan görasutan att det blir något fel. Jag tillhör ett parti som iprincipprogrammet har inskrivit den mänskliga ofull-komlighetsprincipen. Vi människor blir aldrig ofelba-ra. Det är inte detta det handlar om. Det är den storamängden. Vi talar inte i fasta tal om att det är si ellerså många ärenden där det blir fel utan om procentsat-ser, alltså andelen ärenden som blir fel. Nästan 10 %kan vi väl aldrig acceptera!Anf. 98 ():Herr talman! I propositionen föreslås att SOSAM-samverkan skall ske som försök, men med möjlighetför fler kommuner att vara med i försöken. Jag harsvårt att förstå varför inte socialdemokraterna kan gedem rätt att samarbeta, varför de inte ger ett generellttillstånd till permanent samverkan. Varför dennarädsla för utökad samverkan?Anf. 99 ():Herr talman! Jag får bara upprepa vad jag sadetidigare, att det finns alla möjligheter till samverkanenligt de beslut som redan är fattade. Det är bara attsätta i gång. Jag förstår inte problematiken.Anf. 100 ():Herr talman! talar vi inte om samma verksam-het. Det förra gällde FINSAM. Där har vi ett generellttillstånd att samverka, men inte när det gällerSOSAM-verksamheten. Det är där vi från Centerpar-tiet vill ha ett generellt tillstånd. Vi måste kunna litapå att de som jobbar ute på dessa verksamheter gör ettbra arbete, för den enskildes bästa och för att spara påde gemensamma resurserna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )8 § Vissa alkoholfrågorFöredrogsSocialutskottets betänkande 1997/98:SoU14Vissa alkoholfrågorAnf. 101 ():Herr talman! Om vi slår upp s. 9 i betänkandet kanvi läsa att utskottsmajoriteten tycker att svensk alko-holpolitik bygger på en väl avvägd kombination avhöga skatter, restriktioner, alkoholförebyggande insat-ser och behandlingsinsatser men att anslut-ning till EU ändrat förutsättningarna för att drivadenna traditionella alkoholpolitik. Därmed börjar vinästan tro att om det inte varit för EU hade det intefunnits några problem kring alkohol och alkoholpoli-tik i Sverige.Så är det dock inte. Det vi kallar traditionellsvensk alkoholpolitik har tvärtom länge levt underförutsättningar som gör den ineffektiv och otidsenlig.EU-medlemskapet och internationaliseringen av sam-hället är bara något som tydliggör detta.I själva verket har politiker och alkoholbyråkraterpå olika nivåer länge levt i en illusion som de flestasvenskar faktiskt lätt genomskådar. Den illusionen gårut på att tro att varje gång man höjer skatten och varjegång man reglerar litet mer dricker svenskarna mind-re. Och det kan väl stämma om man bara är intresse-rad av de officiella siffrorna.Men om en nedgång i de officiella siffror, som an-ger hur mycket alkohol som säljs via Systembolagetoch hederliga krogar, bara ersätts av minst sammaökning av farlig hembränd, smugglad och teknisksprit har vi faktiskt inte uppnått någonting. De endasom tjänar på denna piruett är kriminella krafter somdärmed kan skära guld med täljkniv genom att få säljasvartsprit till snart sagt var och varannan i vanliga fallhederlig svensk. Förutom att avsedd effekt inte upp-nås sänker man den allmänna moralen genom den härpolitiken.Den av etablissemanget så omhuldade totalkon-sumtionstanken är felaktig, eftersom den på något sättbygger på att allt bruk av alkohol är fult och skadligtoch att det därmed inte spelar någon roll vem ellervilka som minskar sitt drickande - bara vi får nedlandets totalkonsumtion.För mig är det en väldigt stor skillnad på om det ärfamiljen som drar in den där enda flaskanrött till eller om det är kvinnan medordentliga alkoholproblem som gör det. Om medletför att få ned konsumtionen är högre priser och regle-ringar förstår man ganska lätt vem det är som förstdrar ned på konsumtionen. Inte är det kvinnan somhar utvecklat ett så starkt beroende att spriten är vikti-gare att lägga tid, pengar och kraft på än allt annat.Nej, i stället är det givetvis den normalbrukande fa-miljen som ser att pengarna i stället måste gå till nå-got nödvändigt i hushållet.Det är helt klart att det är överkonsumtionen avalkohol som för med sig stora sociala och medicinskaproblem. Kostnaderna för hela samhället är myckethöga och lidandet för alkoholister och deras anhörigastort. Barn till missbrukare är särskilt utsatta. Vi vetatt missbruket har en mycket stark koppling till våld,andra former av brott och olyckor. Det är mot denbakgrunden viktigt att minska alkoholkonsumtionen,men just den del av konsumtionen som kan betraktassom missbruk. Enligt min och meninghar fixeringen vid totalbruket länge lett till felaktigaprioriteringar och åtgärder.I utskottsmajoriteten finns tyvärr ingen som helstvilja att lyssna till forskning och erfarenheter som pånågot sätt ifrågasätter den gängse svenska alkohol-politiken. Annars finns det en hel del att hämta förden som vågar ifrågasätta sina ingångna åsikter, somt.ex. i en ny bok under redaktörskap av f.d. chefen föralkoholprevention på WHO. Där ifrågasätter 28 för-fattare totalkonsumtionsmodellen på bred front. Detkonstateras att det nu är tid att gå från ambitionen attsänka den totala konsumtionen till att i stället se påindividuella sätt att hantera alkohol. Även denna gångvill jag påminna om vad som hänt i den kanadensiskadelstaten , där en kraftig liberalisering avalkohollagarna kombinerats med ett omfattande upp-lysningsarbete och lett till minskad konsumtion. Var-för vågar så få politiker i erkänna dessa ochliknande erfarenheter?På något sätt måste även och de som borhär kunna få ett mer avspänt förhållande till alkoho-len. är det hysteriskt åt alla håll - alltifrån depolitiker som vill stoppa och reglera meratill de tonåringar och även vuxna som blir som tokigaså fort det närmar sig eller utlandsresaoch därmed mycket alkohol.Det här måste ändras! Vi måste ha en alkoholpoli-tik som bygger på att det är skillnad mellan normaltbruk och missbruk och som informerar människor omfaror med missbruk på ett sätt som visar respekt ochtillit till individens möjlighet att ta till sig vetenskap-liga fakta i stället för att uppfattas som förmyndarak-tigt.Det verkade faktiskt som om ett uns av insikt omallt detta hade infunnit sig när socialministern medde-lade att ett förslag om lördagsöppet på Systemetskulle komma . Detta hade varit ett mycket litetsteg i liberaliserande riktning, men ändå ett tecken påatt man är beredd att betrakta svenskarna som någotmer vuxna. har vi dock fått beskedet att inte ensdetta steg tas, åtminstone inte på ett tag. Varför?Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 1under mom. 1, eftersom de tankar som där anges ärgrunden för alla våra ståndpunkter kring alkoholen.Det är också framför allt dem som jag har uppehållitmig vid under de här minuterna. Men givetvis står visom vanligt bakom alla våra väl kändaståndpunkter som redovisas i reservationer kring t.ex.monopolet, åldersgränserna och utskänkningen.För som socialminister har deklarerat:Vi kan inte ha en alkoholpolitik som folk hånflinar åt!Anf. 102 ():Herr talman! Så gott som all forskning, både in-hemsk och utländsk, bekräftar att det finns ett klartsamband mellan den totala alkoholkonsumtionen ochalkoholskadorna. Det är också därför som WHO harsatt upp målet om en minskning av totalkonsumtionenmed fram till år 2000.Så länge det underlaget är det som vi politiker haratt utgå ifrån är det ganska naturligt att vi också an-vänder detta som grund för den alkoholpolitik som vibedriver. Vi politiker kan naturligtvis ha egna filoso-fier och bedriva våra egna forskningar, men ytterst ärvi ändå hänvisade till den kompetens som finns etab-lerad på det här området och den internationella kom-petens som framför allt WHO besitter. Så länge detinte finns någon väg eller metodik för att med säker-het komma åt det som här kallar föröverkonsumtion, så länge måste vi arbeta efter total-konsumtionsprincipen som det grundläggande för våralkoholpolitik.Skall man då kunna minska totalkonsumtionengäller det naturligtvis att rikta sig till dem som ännuinte har börjat att bruka alkohol. Jag tänker då påungdomarna. De insatser som vi bör inrikta vår alko-holpolitik på bör vara att försöka att hitta metoder föratt få ungdomen att senare göra sin alkoholdebut elleratt i bästa fall helt och hållet avstå.Det är riktigt som har sagts in andra sammanhangatt vissa av de alkoholpolitiska instrument som vi haranvänt oss av har blivit trubbigare genom de interna-tionella villkor som vi arbetar under. Skattein-strumentet är ett sådant instrument. Desto viktigare ärdet då att vi använder de instrument som vi fortfaran-de förfogar över, att vi inte avhänder oss dem utan istället försöker att göra dem vassare.Lagstiftning handlar inte bara om att reglera vill-koren för människor. Det handlar också om att påver-ka de attityder som finns till olika saker i samhället.Vi lagstiftar på en mängd olika områden för att mar-kera att samhället inte accepterar vissa företeelser. Attgenom lagstiftning markera i alkoholfrågor är ju ensak som långsiktigt påverkar attityderna hos männi-skor. En liberal alkoholpolitik innebär naturligtvis enliberalare syn på alkoholfrågorna som enrestriktiv alkoholpolitik leder till att attityderna blirmer restriktiva till alkoholkonsumtion.Därmed inte sagt att man skall göra det svårt elleromöjligt för de människor som vill använda alkohol.Det är ju inte det som det går ut på. Vuxna människorsom anser sig ha anledning att dricka alkohol harnaturligtvis all rätt i världen att göra det. Men frånsamhällets sida handlar det om att försöka att minskatotalkonsumtionen, och då med inriktning på ungdo-mar.Ett instrument som vi har är det detaljhandelsmo-nopol som Systembolaget har. Vi bör slå vakt omdetta, i alla fall så länge som vi inte är helt säkra påatt det inte innebär nackdelar från alkoholpolitisksynpunkt. Man kan inte säga att det inte finns någrasådana nackdelar.När det gäller tillgängligheten för ungdomar är detviktigt att vi på olika sätt försöker att vässa de instru-ment som vi har. En tillgänglighetsfråga är bl.a. dettamed alkoläsken som tas upp i detta betänkande. Al-koläsk är ju ett exempel på en typ av alkohol somegentligen inte har något annat syfte än att locka flerunga människor att börja dricka alkohol.Jag tycker att regeringen har agerat starkt i den härfrågan. Socialministern har klart sagt hur hon ser påalkoläsken. Av betänkandet framgår det också till-räckligt tydligt vad som skall gälla här.En annan fråga gäller folkölet. Vi från an-ser att reglerna bör vara restriktivare för försäljningav folköl. Man bör ha tillstånd för att få sälja folköl.Det skall inte vara bara som att rätten att säljalivsmedel räcker som tillstånd att sälja folköl.Den tredje saken som det är viktigt att göra nå-gonting åt är hembränning och illegal alkoholhante-ring. Det görs också en hel del på det området, vill jagpåstå. Så mycket som man med nuvarande ramar kangöra gör man ju också. Naturligtvis skulle reglernakunna skärpas ytterligare, men i dagens läge har vinog kommit så långt som vi kan med de medel som viförfogar över.Mot bakgrund av vad jag här har sagt vill jag yrkabifall till reservation nr 11. I övrigt står jag bakomhemställan i betänkandet.Anf. 103 () replik:Herr talman! sade att vi politikermåste hålla oss till det som erkända internationellaorgan säger och till erkänd forskning. Det är justdärför som jag vänder mig emot att vi i såofta avfärdar en viss del av den erkända forskningen,dvs. den som på något sätt motsäger den svenskaalkoholpolitiken medan vi anammar bara den andradelen. Det är ett ovetenskapligt förhållningssätt.Roland säger vidare att vi skall hålla osstill det som WHO anser att vi skall göra och till detsom enligt WHO är riktiga åtgärder.WHO:s tanke om att länder skulle kunna kämpaför att sänka sin totalkonsumtion var av-sedd för länder som hade en alkoholkonsumtion påöver per invånare, dvs. inte alls ett sådant landsom . Man tyckte tvärtom att det inte fannsanledning för länder med en konsumtion på under tioliter per invånare att anamma en sådan princip. I Sve-rige var inte den totala konsumtionen problemet utantvärtom det sätt som svenskar har att dricka, allt enligtJens som ledde arbetet med att utarbetariktlinjerna.Anf. 104 () replik:Herr talman! Jag tycker att det är viktigt att man äröppen för ny forskning. Självklart skall man vara det.Någonting som i allra högsta grad gäller för det ut-skott som vi representerar är att man skall kunna ta tillsig nya forskningsresultat. Men man kan för den skullinte anamma ny forskning direkt och förkasta den somredan finns så där rätt upp och ned bara för att Mode-rata samlingspartiet har bestämt sig för det. Litet mermåste man försöka ha att stå på. Det är heller inte helttillräckligt, , därför att även om mananammar den forskning som tyder på att totalkon-sumtionen inte har den betydelse som vi har trott,uppstår ju frågan hur man i så fall angriper problemet.Det har ni faktiskt ingen lösning på. Det är fråga omatt veta både om och hur.Anf. 105 () replik:Herr talman! Jo, , det har vi vissten lösning på. Det är det som jag försöker beskriva ivarje debatt. Man kan t.ex. följa det mycket fram-gångsrika exemplet i , där man har kombineratstora liberaliseringar av politiken med ett bra upplys-ningsarbete och därmed nått önskat resultat.Fortfarande tycker jag att om man, som RolandLarsson gör, anger WHO:s riktlinjer som något slagsbibel som man verkligen skall följa, får man ju tahänsyn till vad det var som WHO från början sade.WHO angav faktiskt att det var för länder som hadeen väldigt hög konsumtion per invånare som dettavore den rätta åtgärden. Det finns ingen grund för attutifrån deras arbete säga att skulle göra nå-gonting liknande, att det vore det rätta sättet att kom-ma till rätta med vår sorts alkoholproblem.Anf. 106 () replik:Herr talman! Jag tror att man skall vara försiktiginnan man överför enskilda försök eller liknande somhar gjorts på andra håll i världen. Detta med alkohol-konsumtion är ju en fråga som i väldig hög grad an-sluter till kultur, synsätt osv. För att vi skall kunnalåta oss övertygas om att tillämpa en annan alkohol-politik, bör vi nog ha grunden lagd i vårt eget land tillatt börja med. Den grunden har vi inte, särskilt inte dådet är så många som hävdar att totalkon-sumtionen har betydelse.Oaktat om det nu skulle vara så som säger, att det inte finns skäl att anta att totalkon-sumtionen har så stor betydelse som vi har trott förut,syftar ändå de åtgärder som vi vidtar i väldigt höggrad till att komma åt det som är problematiken. Attrikta sina insatser mot ungdomen är ju en metod somman måste använda sig av även enligt den modell somAnnika och kompani skulle vilja arbeta efter.En del av åtgärderna är inte fel bara för att de råkarutgå från totalkonsumtionsprincipen. Utgångspunktenkan man möjligen ha olika åsikter om. Men åtgärden isig måste ju vara densamma, oavsett vilken modellman utgår ifrån.Anf. 107 ():Herr talman! Trots de senaste inläggen här, ellerkanske just beroende på dem, vill jag börja med attdeklarera att uppfattning är att vi skall haen restriktiv alkoholpolitik. Det innebär ett bibehålletdetaljhandelsmonopol för alkohol och en hög skatt påalkoholhaltiga drycker - detta just för att minska dentotala alkoholkonsumtionen. Utskottets majoritetdelar denna uppfattning, och jag kan konstatera att deti betänkandet råder en ganska stor enighet om inrikt-ningen på alkoholpolitiken. I vissa avseenden harFolkpartiet förslag som går litet längre än utskottsma-joritetens. Det är dessa som jag nu tänker ta upp.Vi anser att det behövs mer forskning och statistiki det alkoholpreventiva arbetet. Det behövs mer kun-skap om vilka som är riskindivider och om bästasättet att arbeta preventivt. Det behövs forskningkring användning av och risker med nya alko-holdrycker. Det krävs också mer forskning om alko-hol och våld. Vi vet att av våldsverkarna ärpåverkade av alkohol.