prot · GL09111 · 1998-05-25 00:00:00 — Jag tror att man vid sidan av detofficiella systemet väl skulle kunna föra fram sådanafrågor och få gehör för det. Jag tror rent av att jag harhört sägas att det finns något slags miljöpolicy för FN,men jag vågar inte vara alltför tvärsäker på den fråganhär.Anf. 90 () replik:Fru talman! Jag håller med omatt de andra folkrörelserepresentanter som finns med iFN-delegationen är väl så viktiga som varje parla-mentsparti eller en ungdomsrepresentation. Men jagtycker att vårt yrkande på det här området kvarstårdärför att man , som det fungerar i praktiken, integaranterat kan få FN-delegater under . Jag ser via en destinerad plats till ungdomsorganisatio-nerna kan garantera att det finns en ungdomsrepresen-tation, som har en annan ingång och förhoppningsvisockså andra möjligheter att få ut frågorna i andrakretsar än vad många andra får. Därför vidhåller jagvårt yrkande om ungdomsrepresentation och yrkarbifall till det.Jag vill fråga utifrån den allmän-na frågan om där jag vet att och många andra i vårt utskott och riksdagensom helhet har haft ett stort engagemang och lagt nedett stort arbete omkring: Hur ser ochmajoriteten på de insatser kan och vill göravia FN - där förefaller det vara vissa problem vadgäller avtal att äntligen få i väg dem som skall åstad-komma minröjning - utan att för den skull lägga sig iavtalsfrågor? Hur kan vi från skicka ensignal? Hur väsentligt är det att nu via i förstahand FN ställer upp med civilpoliser, minröjning ochframöver även med andra insatser?Anf. 91 () replik:Fru talman! Jag delar uppfattningatt det är oerhört viktigt att ungdomarna engagerar sigi FN-arbetet. Jag tycker också att det bör finnas enstörre flora av åtgärder och insatser. Jag tycker att detskulle finnas fler praktikplatser för ungdomar i FN-systemet, där de kunde få en mera långsiktig och litetdjupare kunskap om hur FN-systemet fungerar. Menvår parlamentarikerdelegation har reducerats på sena-re år, och vi har fortfarande samma inslag av folkrö-relser: arbetsgivarorganisationer, löntagarorganisatio-ner och NGO. Ungdomsorganisationerna är väl till-godosedda i urvalet. Det kommer sedan an på partier-na att försöka skicka litet yngre ledamöter. Vi har frånvårt parti gjort så, och vi har på det sättet breddatkunskaper om FN. Bollen går till partiorganisationer-na. Skicka de unga ledamöterna, det är de som ärframtiden och som skall föra FN:s talan framöver.Västra är också en väldigt viktig fråga. Låtmig bara säga att jag blev väldigt upprörd när jag påTV-nyheterna i går fick höra att den svenska insatseneventuellt kan försenas på grund av ett gräl om finan-siering av styrkorna eller en oenighet kring ersätt-ningen. Det är inte värdigt svensk FN-politik att ettlångvarigt engagemang på det här sättet skall devalve-ras.Jag lägger inte någon skuld på någon part. Jagkänner inte förutsättningarna. Men jag tycker att frå-gan borde ha lösts för länge sedan och på ett långtsmidigare sätt.Anf. 92 () replik:Fru talman! Vad gäller ungdomsrepresentationhoppas naturligtvis jag och att efternästa val ha möjligheter att skicka fler representantertill FN än vad vi har gjort tidigare. Jag lovar att viskall bevaka det. Men det är lättare om man har möj-lighet att skicka några fler än bara en representant.Jag vidhåller vårt krav. Det behövs regelmässigt sestill att ungdomsorganisationerna är representerade,bortsett från partirepresentationen.Vad gäller hoppas jag och vi andra kan göra påtryckningar för att se tillatt insatserna kan bli av. Det är inte värdigt Sverigeatt inte ha löst frågorna på ett så pass sent stadium.Fru talman! Vad gäller finansieringsfrågorna, somjag inte hann in på i mitt inlägg, vill jag skicka medföljande. Där tycker vi från utskottets majoritet tillskillnad från att det är viktigt och bra utreder alternativa och nya finansieringsformerför FN, inte i motsatsställning till att få in de ordinariemedlemsavgifterna, utan för att få in nya pengar.När vi nu talar om att utskottet har fått ny infor-mation från regeringen om vad som pågår vill jag tillViola Furubjelke säga: Det har vi hört under ett antalår. Det går inte särskilt fort fram på detta område.Min förhoppning är, och det vill jag skicka med, attdet skall bli litet fart på utredningen så att det äntligenkan bli konkreta resultat. Min förhoppning är att manskall stärka FN:s finanser.Anf. 93 () replik:Fru talman! Frågan om FN:s finansiering har levtunder . Den fick ett nytt inslag när genom sin rapport förde infrågan om en global finansiering för FN:s verksamhet.Det är naturligtvis inte helt lätt att gå igenom och seeffekterna av de olika förslagen. Men man arbetarmed frågan i FN och även i den svenska regeringenför att se vilka effekterna är och vad som är värt attframföra som seriösa förslag. Man vill självfalletockså undersöka var man kan få stöd och för vilkafrågor man kan få stöd.Jag kan hålla med . Också jag ärotålig. Jag vet att FN väl behöver en solid finansie-ring. Det skulle ge FN möjlighet att agera på ett be-tydligt kraftfullare sätt om man kunde lösa finansie-ringen med en global avgift som ett tillskott till dereguljära avgifterna för FN:s verksamhet.Fru talman! tog upp frågan omfolkrörelsesamarbetet och att regeringen i sin skrivel-se kanske borde ha skrivit några rader om detta. Dethåller jag med om. Det gör också utskottsmajoriteten.Vi hoppas att regeringen till nästa skrivelse ocksåskall redogöra litet grand för hur det folkliga samarbe-tet för FN fungerar. Utan det skulle inte FN-samarbetet fungera så bra. Det är en förutsättning föratt regeringen skall stå stark i FN. Jag vet att det finnsett omfattande sådant samarbete som det är värt attskriva några rader om.Anf. 94 ():Fru talman! Jag skall inte alltför mycket förlängadebatten. Vi kristdemokrater har inte några reserva-tioner när det gäller detta betänkande utan vi har ställtupp bakom majoritetstexterna. Men det är några frå-gor som jag ändå känner att jag gärna vill lyfta.När det gäller frågan om nedrustning tror jag att viallesammans här i kammaren blev chockade när Indi-en gjorde sina kärnvapentester härförleden. Vi kanskeinte kan säga att vi blev helt överraskade. Det har pånågot sätt funnits i bakgrunden som ett hot att såskulle ske.Vid ett tidigare tillfälle skrev vi från vårt partissida en kommittémotion där vi tog upp frågan omkärnvapennedrustning och där vi hade ett förslag omatt , som har säte i säkerhetsrådet, skulleförsöka få upp frågan om kärnvapenmakternas ned-rustning, och inte bara deras nedrustning utan ocksåderas avrustning av sina kärnvapen.Jag kan inte exakt komma ihåg - och jag har intehunnit med allt det arbete som vi här har hört talas omsom vi har på vårt bord att ta fram - det exakta svarsom vi fick. Men det gick mer eller mindre ut på attdetta inte var någonting som kärnvapenmakterna villeha diskuterat i säkerhetsrådet.Det är bestickande att just de permanenta med-lemmarna är de som är kärnvapenmakter. Vi kanförstå att det kanske inte ligger i deras intresse att idet här sammanhanget diskutera frågan. Ändå har denoerhört stor betydelse för världsfreden, som just ärsäkerhetsrådets stora ansvar. Därför menar vi att frå-gan trots allt borde komma upp också i säkerhetsrå-det.Det finns andra forum för att diskutera den härfrågan. Det är ju inte så att kärnvapenmakterna intehar nedrustat. Men ändå vet vi att det är just det fak-tum att det finns kärnvapenmakter och att de harkärnvapen kvar som gör att andra stater, såsom Indi-en, anser att de på något sätt har ett försvar för att deockså vill komma in i klubben. Det är trots allt är denmäktiga klubben, de länder som sitter som permanen-ta medlemmar i säkerhetsrådet.Därför menar jag att de permanenta medlemmarnai säkerhetsrådet på något sätt måste ta ett större ansvarnär det gäller den här frågan för att vi inte skall få flerstater som liksom vill och försöker att kommain i den här klubben som vi vill skall försvinna. Jagtror att vi allesammans är överens om att vi vill attkärnvapenmakterna skall fortsätta sin nedrustning. Jaghar sagt att det finns andra forum för den debatten.Men på något sätt tror jag ändå att de länder som inteär permanenta medlemmar måste ta på sitt ansvar attföra upp den här frågan också i säkerhetsrådet.Sedan skulle jag också vilja säga några ord om dehumanitära katastroferna. och det inslag vi såg på TV i går omkatastrofen i . Jag kan inte låta bli att göra re-flexionen - och detta inte enbart med anledning avSudan utan också när jag tänker på debatten här i dag- att insatserna ofta kommer . FN har ett oer-hört stort ansvar. har tagit upp att detta påett ännu mer utmärkande sätt skall vara ett av de hu-vudområden som FN skall ta ansvar för, dvs. denhumanitära situationen i världen.Inte bara i utan också i t.ex. Nordkoreaupplever vi att insatserna kommer . Hundratu-sentals människor, kanske miljontals, hinner att döinnan de får hjälp. Man kan inte låta bli att ställa sigfrågan: Kan inte FN göra mer för att komma in på etttidigare stadium? Jag vet att det ytterst är regimernasskuld. Men vi andra står ändå inte utan skuld. Därskulle jag vilja att vi ytterligare med frenesi drevfrågan i FN att komma in på ett tidigare stadium.Det är många här som har tagit upp de internakonflikterna. Jag skall inte säga alltför mycket om det.Det är en väldigt svår fråga hur man bäst skall gå tillväga för att FN och säkerhetsrådet skall kunna ingripamer i de interna konflikterna än vad man hargjort när de mänskliga rättigheterna förtrampas på ettflagrant sätt.Jag tror att vi allesammans har upplevt våndan in-för vad som hände i , vad som händer i Bu-rundi och vad som hände i Kivu. Vi såg tusentals,tiotusentals, hundratusentals människor förlora sinaliv i dessa humanitära katastrofer. har vi Sudanoch inför våra ögon.I är det också interna konflikter, och vi harockså talat om . Vi upplever allesammans attvi skulle vilja att säkerhetsrådet kunde agera merkraftfullt.Vi kristdemokrater har inte ställt upp på Folkpar-tiets reservation. Jag vet inte om det är en stadgeänd-ring som måste till, men på något sätt måste detta blimer effektivt. Det måste kunna fungera på ett bättresätt än vad det har gjort hitintills.Vi har hört här att den politiska viljan inte finns.Men då måste det finnas stater som är pådrivande -kanske ännu mer pådrivande än de är ! Jag skulleönska att tog på sig att ännu mer vara enpådrivande part i de här frågorna. Vi får inte låtamänniskor förgås i de interna och humanitära kata-stroferna.Anf. 95 ()replik:Fru talman! Jag fick uppleva den glöd med vilkenIngrid talade för att vi måste göra någonting,att skall gå före, driva på, vara aktivt osv.Men hon tvekar att skriva under reservationen. Jaghoppas att mina inlägg skall bli droppen som urholkarstenen så att vi framöver kan få se fler partier somäven ställer sig bakom en sådan här viljeyttring i skrifti form av en reservation. får en majoritet för att driva detta i FN.Precis som jag har sagt tidigare menar jag nämli-gen - jag kanske blir litet tjatig men jag vill ändåpoängtera detta - att några måste gå före. Någramåste visa färdriktningen, och dra med sig andra somär mer tveksamma. Jag kan förstå tveksamheten, menjag tycker att jag har ganska mycket på fötterna - inteminst eftersom jag har vår ambassadör i FN med påvagnen. Så välkommen nästa gång!Anf. 96 () replik:Fru talman! Det som jag har varit tveksam till ärom en stadgeändring skulle förändra så mycket närdet gäller den politiska viljan. Vi är dock helt överensom att vi skall driva frågan. Situationen är inte till-fredsställande - det är vi också helt överens om.Anf. 97 ():Fru talman! Jag blev också väldigt glad över dennyansering med vilken angriper fråganom stadgeändring för att kunna agera i interna kon-flikter.För att man skall kunna åstadkomma något fram-gångsrikt måste minst två kriterier vara uppfyllda,nämligen tajmning och relevans. Saker måste alltsåske när det finns en fruktbar jordmån att lyckas ochslå rot i. De måste också vara relevanta. Relevansenfinns här - vi ser otaliga interna konflikter. Mentajmningen är inte den rätta.När ett reformerat säkerhetsråd har tagit plats ochnär representativiteten i FN är bättre kommer ocksåden politiska viljan att se annorlunda ut.Det är inte så lätt som man gör gällande från op-positionen ibland att FN om det bara fanns en politiskvilja också skulle kunna agera i interna angelägenhe-ter och konflikter. Om man gräver litet under ytan ochkommer förbi slagordspolitiken skall man finna attinterna konflikter är ytterligt komplicerade. Parterna ide här konflikterna är inte särskilt väldefinierade. Sebara på situationen i ! Hur skulle FN ageraom man skulle gå in där? Jag har haft anledning attbrottas med frågan, och jag måste säga att det skullevara oerhört svårt för FN att agera i en intern konfliktsom denna. Konturerna och parternas agerande ärdiffusa, och inte så precisa. Terrorister definierar siginte som en armé eller en befrielseorganisation.Anf. 98 ():Fru talman! Jag skall inte vidare ta upp frågan omstadgeändring. Där har jag sagt vad jag har att säga.Jag skall i stället nämna något om de internakonflikterna. Jag håller med om attdet är oerhört svårt att veta när man skall göra någon-ting, hur man skall göra det och om det över huvudtaget är möjligt . Jag har full förståelse för densvårigheten.Men när det gäller den politiska viljan och att på-verka den tror jag att man inte alltid bara kan se påtajmning och relevans. måste det faktiskt ocksåfinnas en part som vågar och orkar gå in med glödoch driva en fråga. Slaveriet skulle aldrig ha upphävtsom man hade väntat på tajmning, och jag tror attungefär samma sak gäller för dödsstraffet . Detmåste finnas människor och stater som tar tag i dettaoch med glöd driver en fråga även om den politiskaviljan inte finns till dess att den finns.Anf. 99 ():Fru talman! Jag håller fullständigt med IngridNäslund. Det behöver finnas eldsjälar som kan geuttryck för den oro och de ambitioner som människorkänner. Jag hoppas och vet också att vår egen rege-ring gör detta. Man talar mycket om de här frågorna isäkerhetsrådet. Men självfallet vill man inte drivafram ett säkert nederlag i en omröstningsfråga. Detkan ju få effekter . Man får istället agera pragmatiskt och inte glömma målet utanha det för ögonen . Så snart ett tillfälle öpp-nar sig där man kan ha framgång i sådana här frågorfår man naturligtvis agera.Det viktiga är att man agerar. Det viktigaste äregentligen inte att man skriver om stadgan. Men denbör naturligtvis reformeras när det reformerade age-randet har inträtt.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )9 § utvecklingssamarbete med Cen-tral- och betänkande 1997/98:UU12Sveriges utvecklingssamarbete med Central- ochÖsteuropa (prop. 1997/98:70)Anf. 100 ():Fru talman! har hela Central- och Östeu-ropa förändrats i grunden. Kommunistiska diktaturerhar försvunnit och i stor utsträckning ersatts meddemokratier, även om många demokratier fortfarandeär bräckliga och ofullständiga.När vi tidigare hade kontakt med de baltiska län-derna, , och , och deras be-folkning fick det ofta bli genom deras exilorganisatio-ner. Inte sällan betraktades detta som en smula sus-pekt. Deras länder var ju i alla fall delstater i det väl-diga Sovjetimperiet, och hade dessutom god-känt införlivandet av dessa länder och därmed ävenockupationen.Vi var många som deltog i möten för Baltikumsfrihet. Vi organiserade möten och bestämde att deskulle pågå ända till dess att , ochLitauen var självständiga. De möten som beskrevsmest i massmedierna var de här i , men dethölls regelbundna möten även i mina hemtrakter, t.ex.i och . Där träffade vi personer somhade sina rötter i men som först nu börjadehoppas på att deras hemländer skulle bli fria.Under många år har jag varit med och tagit emotstudenter från i påden folkhögskola som jag har ansvar för. Detta vardet universitet där nazisterna mördade hela lärarkårenvid ockupationen av 1939. Efter nazismens falloch slut blev det ingen demokrati iPolen. Så sent som berättade en avvåra kvinnliga elever därifrån att hennes kamrater -och jag tror också hon själv - hade blivit häktade ochmycket illa behandlade, t.o.m. misshandlade, av ettenda skäl. Polisen hade hittat ett porträtt av prästenPapijuosko i en av flickornas plånböcker. Det var denpräst som misshandlades till döds av de polska myn-digheternas lakejer.Fru talman! Jag har velat berätta det här för attpåminna om att vi under har fått upplevaen fantastisk omvälvning i vår omedelbara närhet.Sverige medverkar nu till att bygga upp ett fritt ochdemokratiskt . Det är givetvismycket glädjande.De nya demokratierna strävar efter att integreras iEuropa. De är alla med i , som särskiltbetonar mänskliga rättigheter. Genom Europaavtalenär tio länder associerade till EU, och de planerar gi-vetvis ett framtida medlemskap. Fem länder inledernu medlemsförhandlingar med EU. Med ochUkraina har EU partnerskaps- och samarbetsavtal.Även Partnerskap för fred täcker nästan alla län-der. Nato har samarbetsavtal med och Uk-raina. Nato och EU är ändå det viktigaste för att ga-rantera säkerhet och fullständig integration i Europa.Baltikum och får stöd för att upprätta ett re-gelverk för marknadsekonomi och rättsstatens institu-tioner. Vi ser det som särskilt viktigt att stärka dencivila kompetensen inom ekonomi och juridik. Vi sersatsningen på i som en viktigpionjärinsats som bör följas av en satsning på ju-ristutbildning.Handels- och näringslivskontakter är ocksåmycket betydelsefulla rent allmänt. Ett stort bekym-mer och ett hinder är ju en tung och svårgenomträng-lig byråkrati. Den är i mångt och mycket ett arv frånkommunisttiden. Dessutom finns det korruption. Detligger givetvis i intresse att bekämpa alltdetta i våra kontakter med de här länderna.Fru talman! När det gäller säkerhetssamarbetetuppnås den största tryggheten för del ge-nom medlemskap i en alleuropeisk säkerhetsordningsom kan garantera säkerheten också för små ländersom inte klarar detta av egen kraft. Det handlar omländer som också har erfarenhet av att vara lekbollar ihänderna på aggressiva grannstater.Därför är det naturligt att man nu önskar medlem-skap i Nato. Det sammansatta utrikes- och försvarsut-skottet skrev i sitt senaste betänkande som också ärciterat i vårt betänkande att "en utvidgning som ägerrum under dessa förutsättningar och därmed integrerarett antal demokratier i kom-mer att kunna bidra till att öka den politiska stabilite-ten i ". Med orden "under dessa förutsättning-ar" menas att man tar hänsyn till den politiska ochsäkerhetspolitiska utvecklingen i hela , dvs.även i . I vårt betänkande tilläggs att utskot-tet delar denna bedömning.Att bara konstatera detta och sedan sitta med ar-marna i kors är dock inte särskilt djärvt. Vi tycker attstatsministern har uttryckt linje på ett ut-märkt sätt redan i ett uttalande , vilket vi stöder.Vi anser alltså, precis som uttrycktedet , att skall främja Est-lands, och ambitioner att bli med-lemmar i Nato, vilket framgår av reservation nr 4.Fru talman! Jag såg ett reportage från enstad på . Det var en medelstor stad. Allasom intervjuades gav samma bild av den sociala si-tuationen. De som hade arbete hade en hygglig lev-nadsstandard, medan de som var arbetslösa eller pen-sionärer i stort sett saknade allt. Hela det socialatrygghetssystemet var fortfarande knutet till arbets-platsen, precis som . Det var ettgrymt system, och det är ett grymt system i den måndet fortfarande förekommer. Hela det sociala skydds-nätet saknades för samhällets svaga, för dem somverkligen skulle behövt det. Handikappade, mentaltstörda, missbrukare och andra som inte kunde arbetafick en omänsklig behandling eftersom de inte bidrogtill produktionen.Det måste självfallet ligga i sakens natur att så fortsom möjligt göra sig av med ett socialt system som ärså grymt och som slår så blint. Trots det kan manfortfarande höra att man skall skynda långsamt ochunder ett övergångsskede fortsätta med delar av detgamla systemet, t.ex. att ge subventioner till statligaföretag och kolchoser. Vi tror inte att detta är en lös-ning. Det förhindrar i stället ett positiv lösning.En övergång till marknadsekonomins socialatrygghetssystem med generella socialförsäkringar börske så snabbt som möjligt. Vi välkomnar därför rege-ringens skrivning om att stödja övergången till ensocial marknadsekonomi. Vi menar att stöd till detoffentliga bör inriktas på att stärka individen ochfamiljen och de sociala och civila nätverken kringdessa.Fru talman! Jag reste för en del år sedan igränstrakterna mellan det gamla -det existerade - och f.d. DDR. Jagsåg en närmast total miljöförstörelse. Förbättringar påmiljöområdet bör ges fortsatt mycket hög prioritet.Kärnkraften är värt ett särskilt kapitel eftersom detär en fråga som engagerar oss också. När utskottettidigare besökte träffade vi EU:s RittBjerregård där. Hon var där för att studera miljö ochenergi. Hon uttalade sig för en stängning av kärn-kraftverket i . Detta är alltså EU:s officiellalinje. Jag tycker att det är litet märkligt att vi stängerbetydligt säkrare kärnkraftverk i medan kraft-verk av Tjernobyltyp i vår omedelbara närhet drivsvidare.Ett land utgör ett särskilt problem, nämligen . Landets president verkar inte ha något somhelst intresse av att förankra ett demokratiskt system ilandet - tvärtom. Vi tycker att det är viktigt att Sveri-ge gör insatser för att främja mänskliga rättigheter ochdemokrati och stödja de krafter som kämpar för dettai . Vi bör ta kontakt med dessa krafter såatt de får uppleva att det verkligen finns folk utanfördet egna landet som stöder deras strävanden motdemokrati.Vi anser också att den svenska närvaron bör stär-kas genom att man inrättar en ambassad i Minsk.Detta önskemål framförs i ett särskilt yttrande som ärfogat till betänkandet. Fem partier har skrivit under.Vi för vår del har också avsatt medel för detta.Vi moderater tycker att det är bra att medlen i dens.k. Östersjömiljarden nu blir föremål för riksdagensordinarie budgetbehandling. fanns ju peng-arna hos Statsrådsberedningen, och saknadeverklig insyn. Vi har tidigare framfört önskemål omen ändring i den här riktningen. Vi tycker att det ärutmärkt att insyn och kontroll nu ökar.Vi är ändå inte helt nöjda eftersom Näringsdepar-tementet nu får ansvar för medlen. Vi har tidigareframfört vår önskan om att stödet till Central- ochÖsteuropa skall ges en samlad koordinering och led-ning under . Vi tycker inte attdet är bra att stödet är splittrat. Vi sergivetvis fram mot en förändring även här. Dessa syn-punkter för vi fram i reservation nr 1, vilken jag av-slutningsvis yrkar bifall till.Anf. 101 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Fru talman! Jag har lovat att gå runt här i riksda-gen med några ungdomar från Lett-land. Jag skall berätta litet grand om hur riksdagenarbetar och hur det fungerar här i Sverige.De här ungdomarna är . För tio årsedan var de alltså tonåringar. Hur ser de då på Sveri-ges roll, vårt östbistånd och våra relationer? Jag harhaft tillfälle att prata litet med dem under förmidda-gen och ställt de här frågorna. Jag frågade dem hur deser på utvecklingen om de går till-baka till när de var 15-20 år.Först tog vi upp detta med biståndet. De menadeatt det är så viktigt med ett moraliskt stöd. Hotet frånRyssland finns i bakgrunden. De apostrofe-rade statsminister och välkomnadehans uttalande, precis som gjorde för enstund sedan. Det är den typen av stöd de önskar se.De lyfte fram att det är viktigt med kommun-samarbetet - vänortssamarbetet. Det är konkret ochklart. Där får de veta mer om hur saker och ting fun-gerar. Det blir en sorts kunskapsutbyte. Svenska insti-tutet är också ett begrepp för ungdomarna. Det arbetarju där borta, och det har de lärt känna.Man kan jämföra hur det var 1988 och 1998 fördessa ungdomar. De sade: Vi kan väl ta litet på plus-sidan och litet på minussidan.På plussidan finns att den personliga friheten harökat väsentligt. De tog också upp det fria ordet, press-friheten, öppna gränser och att vara i världen. Detkunde de inte förut.