prot · GL0970 · 1998-02-19 00:00:00 — Attkommunerna inte har haft resurser beror på att vi harförlorat så många arbeten i , det beror på att såmånga företag har gått i konkurs och att det inte harfunnits någon tilltro till svensk ekonomi i utlandet.Det är inte så att vi hade kunnat undvika krisen ge-nom att höja kommunalskatterna väsentligt mycketmer.Det är heller inte så att regeringen sitter och upp-finner pengar och delar ut till de mest behövandestatsråden. Regeringen bedriver ett kollektivt arbeteför att skapa möjligheter för att på nytt bli ettstarkt land, så att vi kan prioritera välfärdspolitikenoch särskilt satsa på barn, gamla och sjuka. Det är vadvi gör, och vi investerar också för framtiden. Destörsta investeringarna som vi gör handlar om utbild-ning. Det utgör den absolut största delen av de fram-tidsinvesteringar som regeringen står för. Om jämför den svenska regeringenspolitik med den som förs t.ex. i de andra länderna iEuropa skall hon se att det inte finns någon annanregering som gör så tydliga prioriteringar eller somför den delen har lyckats så väl med saneringen avekonomin. Det finns ingen annan regering som gör såtydliga prioriteringar av skola, vård och omsorg ochutbildning för hela befolkningen.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1997/98:121 omsvenskt militärt stöd till BaltikumAnf. 18 Försvarsminister ():Fru talman! har frågat mig omsvenskt militärt stöd till Baltikum.I november 1996 uppdrog regeringen åt Försvar-smakten att mot bakgrund av de nedskärningar somskulle genomföras i samband med försvars-beslut analysera och redovisa möjligheterna till utökatstöd till de baltiska länderna. Uppdraget gällde såvälstöd till utbildning som materiellt stöd till uppbygg-nad av försvarsmakter under demokratisk kontroll.Uppdraget inkluderade också förslag till konkretainsatser för att stärka dessa länders förmåga att delta ioch tillgodogöra sig PFF-samarbetet.Försvarsmakten redovisade uppdraget i augusti1997. Det hade då utarbetats genom en nära och fort-löpande dialog med försvarsministerier och militärahögkvarter i de baltiska länderna. Redovisningenvisar på ett stort behov av både utbildning och mate-riel. Mot bakgrund av dialogen med de baltiska sta-terna gjordes en tydlig prioritering av projekt.En glädjande slutsats var att mycket av det somför de baltiska staterna prioriteras högt är projekt sompågått . Det är regeringens avsikt attdessa projekt skall fortsätta. Här kan särskilt nämnasden baltiska fredsbevarande bataljonen BALTBAT,den baltiska styrkan BALTRON och utbild-ning av baltiska officerare vid svenska officershög-skolor. Flera av dessa projekt drivs inom en multilate-ral ram.Henrik frågar hur arbetet med detfortsatta militära biståndet fortskrider i Regerings-kansliet. Vad gäller de säkerhetsfrämjande insatsernasom finansieras inom ramen för utvecklings-samarbete med kan nämnas enrad projekt som beslutats, t.ex. fortsatt stöd tillBALTBAT, BALTRON, ett antal ytterligare utbild-ningsinsatser, minröjning i baltiska vatten och statio-nering av en rådgivare vid försvarsministeri-um. Andra projekt är under beredning, t.ex. överfö-ring av viss garnisonsmateriel som finns i överskottinom Försvarsmakten och sjukvårdsutrustning.Försvarsmaktsuppdraget var en inventering avmöjliga projekt. I sammanhanget bör framhållas attöverföringarna till är förenade med bety-dande kostnader, trots att det gäller överskottsmateri-el. Bl.a. av detta skäl gjordes prioriteringar av För-svarsmakten av de föreslagna projekten. Alla projektsom är möjliga att genomföra kommer således avresursskäl knappast att genomföras. Beslut om ge-nomförande kommer successivt att fattas.Försvarsbeslutet, som fattades av 1996,uttrycker en tydlig inriktning av samarbetet med debaltiska staterna inom det militära området. Samarbe-tet bör bidra till en bättre demokratisk kontroll avförsvaret och skall kunna omfatta ett brett spektrumav åtgärder som utbildningsinsatser, rådgivning,samövningar och samverkan inom PFF-ramen samtkrigsmaterielexport.Försvarsmaktens utredning visar tydligt att de bal-tiska staterna prioriterar anskaffning av pansar-värnsvapen och luftvärnsvapen. Både pansarvärnsva-pen och luftvärnsvapen finns tillgängliga som över-skottsmateriel, men även här är inte obetydliga kost-nader involverade, t.ex. vad gäller utbildning.Regeringen ser för sin del inga generella hindermot att de överskottsvapen som nämnts försäljs tillEstland, och . Det är regeringensuppfattning att vapnen skall försäljas enligt gängseförfaringssätt och därmed åsättas ett rimligt värde. Isammanhanget vill jag erinra om att den svenskalagstiftningen föreskriver att export av vapen skallprövas från fall till fall. har tidigare sålt gra-natgevär till . Det är även avsikten att Försvar-smakten skall få uppdraget att genomföra erforderligutbildning.Regeringen kommer att successivt i vår fatta be-slut i enlighet med den redovisning som jag här hargivit. Regeringen kommer också att informera deberörda länderna om regeringens bedömning.Med detta anser jag mig ha besvarat frågorna iHenrik interpellation.Anf. 19 ():Fru talman! Trots förseningen vill jag ta tillfället iakt att oförbehållsamt tacka försvarsministern försvaret. Det är naturligtvis viktigare för mig att frågansom jag tog upp, den om svenskt militärt stöd tillBaltikum, fått en i princip riktig lösning än att svaretkom i rätt tid. Att skall stödja baltiskt försvarär en oomtvistad fråga, som ändå gått litet i stå. I denmån min interpellation har kunnat bidra till att snabbapå den här processen gläder jag mig åt det.I slutet av förra året fanns det nämligen en utbredduppfattning i att man offrats på det svensk-ryska samarbetets altare. Det fanns t.o.m. rykten omatt president fått löften om att inga vapenskulle överföras till vid sitt besök här i Sve-rige. För att stävja sådan ryktesspridning, som oftastberor på brist på information snarare än på ond vilja,är regeringens beslut extra viktigt. I verklighetenstöder ju ryssarna själva, åtminstone indirekt, de bal-tiska ländernas försvar. I flotta stävar i två fregatter som köpts från . Argu-mentet om att vapenöverföring är känslig för Ryss-land faller alltså platt till marken.Även om jag är nöjd med försvarsministernsprincipiella besked finns det åtskilligt som återstår attdiskutera. Han pekar bl.a. på de höga kostnader somgör en del av projekten praktiskt besvärliga. Frågan ärhur materiel som skall avvecklas över huvud taget kanåsättas något värde när det med hänsyn till alternativ-kostnaden, dvs. kostnaden för skrotning, borde varamöjligt att skänka materielen i stället för att ta betalt.Eller är det bara av principiella skäl som regeringenvill att all överföring av krigsmateriel till Baltikumskall passera genom för försäljning gängse instanser,dvs. och ?Andra länder har valt modellen att skänka - bl.a.Tjeckien, som enligt uppgift erbjudit strids-vagnar. frågar man sig.Kostnaden för utbildning av baltiska instruktörer -för det är väl det som det handlar om när det gällerluftvärns- och pansarvärnsvapen - kan heller inte blioöverstiglig. Det kan på sin höjd handla om någraenstaka baltiska officerare som tas hit eller någraenstaka svenska officerare som följer med materielendit. Med det överskott vi har på svenska officerare äralternativkostnaden för användning av dem mycketlåg. Varför se problem i stället för möjligheter, för-svarsministern?Som sagt: Jämfört med vad det kostar att skrotasystemen torde det snarare bli fråga om att balternakan få betalt för att ta emot utrustningen.Den andra konkreta fråga jag skulle vilja ställa tillförsvarsministern är nära kopplad till den om even-tuella kostnader för stödet. I svaret nämns att materie-len skall "åsättas ett rimligt värde". Vad innebär detnär skrotningskostnaderna är högre än restvärdet?Skall den finska modellen, där 19 haubitsar såldes fören mark vardera, vara vägledande? I så fall ser jaginga problem. Vad är ett rimligt värde för materielsom annars skall skrotas?Min sista fråga gäller strategin för vapenstödet tillBaltikum. Kan det påbörjas ? Och är detverkligen så att regeringen inte tänker sig något sam-manhållet program, koordinerat med andra ländersstöd, så att den process som inleddes för drygt ett ochett halvt år sedan får en slutpunkt? Försvarsmaktenhar presenterat ett smörgåsbord, precis som för-svarsministern redovisat. Är det inte rimligt att rege-ringen samlat prioriterar vad som skall ingå i detmilitära biståndet till i stället för att fattabeslut efter hand?Anf. 20 Försvarsminister ():Fru talman! Den redovisning som Försvarsmaktengjorde var omfattande, men den innehöll en del frå-geställningar som det har varit viktigt att penetrera.En sådan fråga har varit just prissättning på materieloch kostnader förknippade med olika materielöverfö-ringar. Man kan inte ta så lätt på saken som att sägaatt det är obetydliga kostnader för de kategorier dethandlar om, och det gäller både vapen och annanmateriel. Jag kan nämna att Försvarsmakten, visserli-gen ganska översiktligt men ändå, lägger ganska storakostnader på att överföring skall ske på ett sätt sominnebär att det t.ex. inte uppstår risk för olyckor vidhanteringen av vapen, ammunition osv. Det har variten ganska betydelsefull del. Ett samlat program, somskulle innefatta det mesta av det som Försvarsmaktenmenade fanns överblivet i svensk materiel, kan varaförknippat med ganska betydande kostnader.När det sedan gäller prissättningen kommer vi uti-från den redovisning jag har gjort, där vi talar omrimliga priser, att meddela de baltiska länderna att deär välkomna att inleda överläggningar med densvenska sidan. I det sammanhanget kommer vi att taupp hela paketet av kostnader kring materielen i sig,utbildning - vilken kan äga rum delvis i ochdelvis i mottagarlandet - och transporter.En viktig sak som vi via ISP självklart måste haförvissning om är allt som är förknippat med förva-ring, säkerhet, slutanvändarintyg osv., dvs. det som ärdet gängse vid försvarsmaterielexport. Därmed harjag besvarat den första frågan från . Vi har funnit att det naturliga har varit att gåden väg där vi har etablerat både ett regelverk och ettmyndighetssystem, nämligen . Det är den väg som vi använder iövriga fall beträffande vapen, och den har visat siginnebära att de svenska intressen som finns i sådanahär sammanhang blir väl tillgodosedda.Jag räknar med att vi successivt kommer att kunnafatta beslut både beträffande vapendelar och andradelar utifrån den redovisning som Försvarsmakten hargjort på regeringens uppdrag om överföring av mate-riel.Vi kommer självfallet också att orientera dengrupp länder som fungerar som support för de baltis-ka ländernas försvarsarbete. Det är en grupp ländersom i andra sammanhang, t.ex. när det gällerBALTBAT, BALTRON m.m., för överläggningaroch informerar varandra om biståndsprogram knutnatill försvarssektorerna i respektive land.Anf. 21 ():Fru talman! Jag tackar försvarsministern för sva-ren respektive försöken till svar på mina frågor.När det gäller processen har jag förståelse för ochrespekterar försvarsministerns uppfattning att detgängse regelverket för överföring av krigsmaterielsannolikt är det enklaste sättet att snabbt kunna över-föra materiel.När det gäller Försvarsmaktens redovisning bestården av olika delar. Jag inser väl att en del av de pro-jekt som redovisats är ganska kostnadskrävande,eftersom de innefattar även andra saker än enbartdirektöverföring och kanske en begränsad utbildning.Vid sidan av dessa finns det däremot en hel del andraprojekt, inte minst materielprojekt. På grund av att detsvenska försvaret minskat sin krigsor-ganisation med många hundra tusen man har det blivitmycket vapen över. Där är försvarsministern migfortfarande svaret skyldig. Alternativkostnaderna föratt skrota all denna materiel - och det måste genomfö-ras, oavsett om det handlar om ammunition som skallstörtas till höga kostnader eller som i det här falletskrotning av PV-vapen och luftvärnspjäser - ärmycket stora. Självklart måste det här kunna göras enavvägning av vad som är billigast - direktöverföring,någon form av export eller skrotning. Jag tycker attförsvarsministern försöker måla upp problemen somnågot större än vad de egentligen är.Min fråga om prissättning av materielen kvarstårfortfarande. Ett rimligt värde åsätts, heter det. Jagfrågade särskilt försvarsministern om det finska ex-emplet med en symbolisk summa för respektive sys-tem är någonting som kan fungera som ett föredömeeller om det inte är så försvarsministern ser det hela.Dessutom har jag en fråga av eget intresse och förmin egen kunskapsuppbyggnad. Det gäller vad som isvaret avses med "viss garnisonsmateriel" - ett ut-tryck som kommit till min kännedom.Anf. 22 Försvarsminister ():Fru talman! Det är självklart att vi skall väga inalternativkostnader för skrotning. Men rent generelltvill jag säga så här: Vi drömmer inte om att det, pågrund av att vi utrangerar försvarsmaterieloch att detta leder till en kostnad i , skulle varaenklare för oss att se till att denna kostnad i olikaformer lämnar vårt land. Det är självklart att ett landsom vårt, som har byggt upp ett försvar och håller detpå hög nivå, också i princip måste ta ansvarför utgående materiel och se till att den förstörs på ettmiljömässigt korrekt sätt. Men självklart kommer viockså att väga in alternativkostnadsresonemang.Vad är ett rimligt värde? Det vore fel av mig attinför riksdag och inför offentligheten inledaen diskussion på den svenska sidan om en prisför-handling som skall äga rum med kommande köpare,och där det skall involveras möjligheter inte bara tillmateriel utan också till utbildning, transporter, m.m.Men avsikten är att utgå från att det är materiel som ärtillverkat ganska långt tillbaka i tiden, som inte har ettalternativt värde och där vi också vet att det finns vadman kan kalla en andrahandsmarknad i världen. Viskall försöka att utifrån de här utgångspunkterna inle-da överläggningar med de baltiska länderna.Man måste också överväga och ha respekt för vadsom är de baltiska ländernas egen ekonomiska förmå-ga. Hur mycket materiel kan man ta emot och samti-digt knyta till bra utbildning, bra förvaring och sättain i ett bra försvarskoncept? Det är en mycket viktigsak, och vi gör en viktig insats när vi genom en sär-skild företrädare, som har offentliga direktiv, bistårländerna med en totalförsvarsplanering. En viktig sakdär är att få bra avvägningar mellan kostnader förolika komponenter i ett försvar.Jag vill bara säga att vi måste ha respekt också förvad våra baltiska grannar själva vill formulera somsina möjligheter att långsiktigt ha om hand och kunnaanvända materiel på ett sätt som är väl integrerat i deförsvarsdoktriner som de bygger upp.Slutligen vill jag säga att viss garnisonsmaterielsyftar på sådant som händer när man lämnar kaserneroch kasernområden i vid mening. Jag kan säga att denuppräkning som jag minns i detta sammanhang hand-lar om sängar, om praktiska förrådsgrejor och sådant.Det är alltså ett ganska brett område av allt det somingår i verksamheten vid en garnison och på en ka-sern.Tack!Anf. 23 ():Fru talman! Att den svenska totalförsvarsrådgiv-ningen till de baltiska länderna är ytterligt behjärtans-värd och nödvändig för länder som inte har tidigareerfarenhet vare sig av totalförsvarsplanering ellerförsvarsplanering är oomtvistat. Det gläder mig sär-skilt att försvarsministern pekade på rådgivning ocksåvad gäller operativa behov och operativ planering.Även sådant behöver man hjälp med. Skulle Sverigekunna göra ytterligare saker och försvarsministern äranhängare av det skulle det glädja mig alldeles sär-skilt.Jag blir emellertid något oroad när jag hör för-svarsministerns resonemang kring hur den här för-säljningen skall gå till. Å ena sidan får jag bilden avatt värdet skall sättas mycket lågt, eftersom materielenär utgången och avskriven för svenska behov. Å andrasidan pekar försvarsministern på ett mer kommersielltförhållande, dvs. vilket värde överskottsmaterielenskulle kunna åsättas på en internationell vapenmark-nad.Jag ser inte frågan på det sättet. Jag ser denna frå-ga som en biståndsfråga, en fråga om hur vi på bästasätt och medvetna om att det här är fattiga länder medsmå ekonomiska resurser faktiskt också kan underlättaför dem att genomföra satsningar på andra viktigapolitiska områden, inte minst de sociala. Därmedfinns det stor anledning att överväga prissättningenoch se till att den blir rimlig också ur baltisk utgångs-punkt, särskilt som de alternativkostnader jag tidigaretalade om i normalfallet är mycket höga.Anf. 24 Försvarsminister ():Fru talman! kom i sitt sistainlägg också fram till begreppet rimlig. Det är det ordvi skall förhandla och överlägga om. Avsikten är attdet skall vara ett rimligt pris. Självklart tar vi då ibeaktande vad två parter har att anföra kring begrep-pet rimlig.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1997/98:119 omvargAnf. 25 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig omjag är beredd att föreslå ändringar i jaktförordningenför att möjliggöra mer flexibla lösningar vad gällervarg än vad som är möjligt i dag.Lennart Brunanders fråga avser bestämmelserna ijaktförordningen om skyddsjakt på varg, vem somskall besluta om sådan jakt och ersättning för skadaav varg.Statens naturvårdsverk kan enligt 27 § jaktför-ordningen ge tillstånd till skyddsjakt på björn, järv, looch örn om stammen utvecklats så att den är till syn-nerligt obehag för befolkningen eller orsakar avsevärdskada för tamdjursskötseln. När det gäller varg fårtillstånd till skyddsjakt avse endast ett enskilt djursom orsakar avsevärda skador eller olägenheter.Har björn, järv eller lo angripit och skadat ellerdödat tamdjur får enligt 28 § jaktförordningen detangripande djuret dödas om ett nytt angrepp på tam-djur kan befaras.Före gällde samma bestämmelserom skyddsjakt för varg som för björn, järv, lo ochörn. Begränsningarna i möjligheterna till skyddsjaktefter varg gjordes med hänsyn till den då mycketsvaga vargstammen.Ersättning av statsmedel kan lämnas för att ersättaskada av vilt. Ersättning lämnas dock inte om det gåttatt försäkra egendomen mot skadan. kan ingaandra tamdjur än yngre hundar försäkras mot skada avvarg. Det innebär att statlig ersättning endast kanlämnas för hundar som är så gamla att de inte längrekan försäkras.Naturvårdsverket presenterade i slutet av förraåret ett förslag till ändringar i jaktförordningen. Ver-ket tar upp bl.a. de paragrafer i jaktförordningen somLennart Brunanders interpellation aktualiserar. För-slaget remissbehandlas för närvarande.Naturvårdsverket föreslår när det gäller bestäm-melserna om skyddsjakt i 27 § förordningen att var-gen likställs med björn, järv, lo och örn. Särbehand-lingen av vargen skulle därmed försvinna.När det gäller ett återinförande av rätten i 28 §jaktförordningen att döda rovdjur som skadat ellerdödat tamdjur uttalar följande ifråga om varg: Rätten att döda angripande varg börinte återinföras innan det är klarlagt att framtidinte riskeras i landet. När det finns tio etableradevargpar på den skandinaviska halvön är detta kriteri-um emellertid uppfyllt, enligt verket. Just nu pågårinventeringar av bl.a. varg. De är inte slutförda, och vivet inte om det finns tio vargpar.När det gäller ersättning för rovdjursskador anserNaturvårdsverket att jaktförordningen bör ändras såatt ersättning och bidrag till skadeförebyggande åt-gärder kan lämnas för skador av stora rovdjur påtamdjur, oavsett om de kan försäkras eller ej. Dettaskulle ha mycket stor betydelse när det gäller att fåacceptans för de stora rovdjuren. Rätten till ersättningbör enligt verket även omfatta hundar som skadaseller dödas av stora rovdjur. Detta gäller särskilt varg,där det kanske största hindret för acceptans av dennadjurart från lokalbefolkningens sida är vargens benä-genhet att ta hundar. En möjlighet till ersättning ävenför denna typ av skador skulle enligt Naturvårdsver-ket underlätta det svåra arbetet med att få förståelseockså för framför allt vargen.Det pågår således ett arbete som kan komma attmedföra ändringar i jaktförordningen. Regeringenkommer efter remissbehandlingen att ta ställning idessa frågor.Anf. 26 ():Fru talman! Jag tackar jordbruksministern för sva-ret. I min interpellation efterfrågade jag regeringensståndpunkt i den här frågan. Jag återkommer till det.Vargen håller på att återinvandra i . Vi harinte haft varg i de allra flesta av de här områdena påkanske . Det gör att vi inte har något naturligtsätt att umgås med vargen. Vare sig vargen eller vimänniskor uppträder antagligen på ett naturligt sätt.Det finns en inbyggd rädsla för varg. Man kandiskutera om det är rätt eller fel. Egentligen är detointressant, för faktum är att rädslan finns.Jag var i och träffade där männi-skor som redovisade sin rädsla. De vågade inte släppaut barnen när det var mörkt. Vargenfanns i trädgården och gick inte därifrån. De var intesäkra på hur vargen skulle uppträda.I sådana lägen bör man kunna vidta åtgärder. Detär det som är bakgrunden till min fråga. Dessa männi-skors rädsla måste tas på allvar. Den kan inte noncha-leras. Livskvalitet innebär att slippa vara rädd. Efter-som vargarna kommer närmare och blir fler till antaletblir frågan mer och mer aktuell. Då är det viktigt medförändringar.Jag har frågat om regeringen tänker införa föränd-ringar i 27 § och 28 § jaktvårdsförordningen ochändra ersättningsreglerna. Vem skall sköta detta?Länsstyrelserna eller ? Jordbruks-ministern har refererat vad har lagtfram förslag om. Förslaget till förändring av 27 §stämmer ungefär överens med vad jag har efterfrågat.Det är naturligtvis bra. Det vore rimligt att ocksåändra 28 §. Vi vet inte exakt hur många vargar detfinns. Den räkning som genomfördes visar påatt det finns ungefär 65 vargar. Jag vet inte om detinnebär att det finns tio vargpar. Bortsett från dettauppstår ändå dessa situationer och problem.Ersättningsreglerna som beskrivs här är bra. Detvore verkligen bra om de införs. Det var nästan enolyckshändelse när reglerna ändrades för några årsedan vid ett beslut i . Sedan har de justeratsnågot. Det vore bra att få de missförstånd som finns isammanhanget undanröjda.Det är naturligtvis viktigt att kunna ha varg i Sve-rige. Vi har ett ansvar för den biologiska mångfalden.Men det är nödvändigt att förutsättningarna är sådanaatt människor kan acceptera dem och känner tryggheti sin tillvaro. Först då kan det hela vara naturligt ochriktigt. De förslag till ändringar av jaktvårdsförord-ningen som jag har tagit upp här och de förändradereglerna för ersättning är viktiga att genomföra. Detvore bra om beslutsfattandet kunde flyttas ned tilllänsstyrelserna.Jag skulle gärna vilja veta jordbruksministernsuppfattning om saken.Anf. 27 Jordbruksminister ():Fru talman! Det är nog regeringens uppfattning,inte min personliga, som är intressant i sammanhang-et.Det förslag som har lämnat re-missbehandlas . Det vore naturligtvis helt orimligtom jag som enskilt statsråd skulle ha en bestämduppfattning redan under remissbehandlingen. Detskulle inte tas väl upp av vare sig ledamö-ter eller någon annanstans i samhället. Låt oss i ställetavvakta med ett beslut och därmed en åsikt i fråganfrån regeringens sida tills remissbehandlingen är av-slutad och berörda parter har lämnat sina synpunkter.Då skall vi fatta beslut i frågorna.Vargen är en realitet i vårt land. Vi ärovana vid detta - precis som sä-ger. Vi hade nästan utrotat vargen i vårt land. Envargstam håller åter på att etablera sig, och den förstakritiska gränsen har passerats. Vi kan inte riktigt be-döma hur snabbt etableringen fortgår. Efter det att denkritiska gränsen har passerats kan det bli en helt an-nan omfattning.