prot · GL09121 · 1998-06-09 00:00:00 — Då är,såvitt jag förstår, regeringens ambition att man, lik-som i , skall ligga och pressa lönernalångt under konkurrentländernas löneökningar år efterår. Om det är detta som är metoden, så säg det JanBergqvist. Någon annan metod har jag inte lyckatshitta.Vad beträffar vetorätten, som jag uttalade mig om,har problem inte varit att vi har haft förstarka finansministrar utan att vi har haft för svagafinansministrar. Det gäller inte bara gäller i högsta grad . Man kan juläsa hans bok och konstatera hur han förde en politikmot sitt eget bättre vetande. Och vem kommer inteihåg hur i denna kammare satt ochskaldade om löntagarfonderna som ett "djävla skit",som hade tvingats att baxa ända hit.Han hade behövt att vara starkare och slippa göradenna baxning.Anf. 44 () replik:Fru talman! Skillnaden mellan den här mandatpe-rioden och den förra mandatperioden tror jag är attalla i regeringen under den här mandatperioden hartagit ett budgetansvar. Det har varit en samlad uppgiftför regeringen att se till att genomföra en rejäl bud-getsanering, och den har ju lyckats. Den har t.o.m.lyckats bättre än vi räknade med från början. Det är såman skall arbeta, att alla i regeringen tar ansvar. Ochjag är förvånad över modellen att finansministernskall kunna gå emot hela den övriga regeringen. Jagtycker inte att det är demokratiskt. Men det är det sättsom vill lösa dilemmat med erfaren-heten från den förra regeringen, att en borgerlig rege-ring var ekonomiskt ansvarslös.Carl B sade: Ge oss nu programmet somleder ned till arbetslöshet. Jag hade önskat att jaghade haft till på mig. Men jag kan välantyda vad det är fråga om.Det handlar ytterst om att man bestämmer sig föratt kampen mot arbetslösheten är den viktigaste frå-gan. Det handlar om att vi satsar på utbildning, kun-skapslyft, forskning och utveckling av företagen. Viförbättrar nu undan för undan villkoren för företagen.Stöd till export och marknadsföring är bara ett exem-pel som jag nämnde. Att ställa om till det hållbaraSverige tror jag är bra för sysselsättningen på längresikt och att vi månar om den gemensamma sektornoch ser till att omsorgen om barn och gamla blir braoch att skolan blir bra. Det finns många fler förslag,och jag förutsätter att de kommer upp i den arbets-marknadspolitiska delen av denna debatt.Anf. 45 () replik:Fru talman! Kampen mot arbetslösheten är, såvittjag förstår, ett gemensamt intresse både för Center-partiet och för det parti som företräder.Det sade alldeles nyss.Nu kan vi konstatera att arbetslösheten sjunker,vilket är bra, och att sysselsättningen ökar. Men vi haralltjämt en ganska hög arbetslöshet. Mitt i denna högaarbetslöshet börjar vi få en del flaskhalsproblem -brist på arbetskraft. Och det finns en risk för att detpressar upp inflationen och att man sedan får en kost-nadsspiral som vi har upplevt tidigare. Då handlar detom arbetsmarknadspolitikens funktionssätt. Delar JanBergqvist, vår värderade ordförande i utskottet, minuppfattning att man steg för steg bör reformera ar-betsmarknadspolitiken så att man för över mer avresurserna till kvalitet i stället för kvantitet och byggerbort den typ av flaskhalsproblem som vi ser ochdessutom stärker resurserna till regional utvecklingför att inte skapa motsättningar mellan olika delar avvårt land, så att det blir expansion i en del och merstagnation i en annan del?Det skall bli intressant att få höra finansutskottetsordförandes uppfattning.Anf. 46 () replik:Fru talman! Jag delar uppfattningen att vi måsteförbättra kvaliteten i arbetsmarknadspolitiken. Och vikan konstatera att belastningen på arbetsmarknadsin-strumenten under några har varit så stark att mångauppgifter som man har fullföljt har varit svåraatt genomföra därför att volymen på arbetslöshetenhar varit så stor. Därför har vi också gemensamt ökatresurserna till den kvalificerade yrkesutbildningen,och det görs nu många insatser för att vi skall kommabort från flaskhalsar.Det är ju intressant att isin prognos, när den går in litet grand ,talar om att det kan bli ett oerhört sug på arbetskraft.Och är det viktigt att det inte uppstår flaskhalsarutan att vi verkligen kan komma snabbt fram till denfulla sysselsättning som vi eftersträvar.Jag har också uppfattningen - och talar jag litetpersonligt - att vi när det gäller arbetsmarknadspoliti-ken bör lägga ut den litet mer lokalt och kanske fram-för allt regionalt för att vi praktiskt skall kunna hante-ra de problem som finns ute i samhället. Jag tycker attdet är väldigt viktigt att vi försöker se till så att vi harbalans så att hela kan leva. Där tror jag att viär ganska överens.Anf. 47 () replik:Fru talman! Jag ber att få tacka förhans svar. Det gläder mig att höra att man vill flyttaresurser mera till den regionala och lokala nivån. Dettror jag är en riktig åtgärd. Då får man ökad flexibili-tet och då kan man anpassa resurserna efter de kravsom finns regionalt.Eftersom det här är min sista replik till JanBergqvist vill jag kvittera för de vackra orden. Tackför ett gott samarbete . Dethar varit en tuff mandatperiod med stora problem somskulle lösas. Men vi har valt samarbetets väg och nuser vi att det var en väg som bar till framgång. Detlyfte och detta bådar gott inför den komman-de mandatperioden. står starkt inför nästaårtusende.Anf. 48 () replik:Fru talman! När det gäller arbetslösheten och deberäkningar som jag i mitt huvudanförande kritiseradekan jag konstatera att försvarar rege-ringens beräkningar och håller fast vid dem. Det varinte medvetet i alla fall att det skulle vara särskiltoptimistiskt.I fråga om produktivitetstillväxten räknar på årlig basis. I proposi-tionen räknar man , dvs. en ganska ordent-ligt mycket lägre produktivitetstillväxt. Sedan de härprognoserna gjordes har dessutom pristrycket nedåtökat till följd av Asienkrisen, utvecklingen i nuosv. Vi ser alltså att inflationen går ned. Det kommeratt tvinga fram ytterligare produktivitetstillväxt. Detleder naturligtvis till att det blir färre arbetstillfällen,om det nu inte händer ytterligare något i ekonominsom gör att den växer på ett annat sätt. Det här är ettexempel.Vidare handlar det om hur man räknar på arbets-kraftsutbudet, som inte nämnvärt kommer att öka trotsatt man i prognoserna här räknar med att sysselsätt-ningen skall öka, att det helt enkelt blir fler arbetstill-fällen.Av erfarenhet vet vi att ökningen brukar ske snab-bare. Det är bara att titta på AMS siffror. Ungefär 3 %finns inom . De människorna antar jagär sugna på att få jobb. Arbetskraftsutbudet kommeralltså att öka mycket mer än som är beräknat här.Sammantaget leder detta till att det blir ar-betslöshet fram - inte , som ni säger.Om man vet det måste man föreslå en bättre politik pådet här området. Det är det som är poängen. Vi tyckerinte att Socialdemokraterna har presterat en trovärdigpolitik för att lösa arbetslöshetsproblemet.Anf. 49 () replik:Fru talman! Det är alltid klokt att närma sig såda-na här prognoser med en viss ödmjukhet. Det är svårtatt bedöma vad som händer . Det är mångafaktorer som samspelar. Därför kan man göra olikabedömningar. Man får naturligtvis också vara medve-ten om att det finns en osäkerhet i alla sådana härförsök att samla utvecklingen i några få siffror.Att det är skillnad mellan vårpropositionen ochKonjunkturinstitutets rapport är inteså konstigt. Vårpropositionen kom ju senare och kun-de ta in effekterna av de förslag som regeringen redanlagt fram i sin proposition, vilket Konjunkturinstitutetinte hade kunnat räkna med. Jag har tidigare nämnt attdet finns en skillnad när det gäller sättet att beräknaarbetstiden framöver. Jag tror att Konjunkturinstitutetdär har fel. Både och jag kan väl varaglada om det är så att medeltidsarbetstiden inte ökarsom man tror utan att den kanske i stället sjunker.En annan skillnad gäller löneantagandena. Jagtycker nog att det vi har sett på avtalsmarkna-den ger ett bättre stöd för regeringens bedömningarjämfört med de bedömningar som fanns i mars månadfrån . Det finns alltså en hel delförklaringar.Framför allt reagerade jag när för-sökte göra gällande att det nog var fråga om en med-veten manipulation, om en förfalskning av siffror etc.Det vill jag bestämt bestrida. Men självklart finnsosäkerheten där. Därför är det så viktigt att vi - setttill de överskott som vi nu ser fram emot, den buffertsom vi nu ekonomiskt har för -inte redan nu intecknar hela denna buffert. I ställetskall vi betrakta det hela just som en buffert för attkunna möta osäkerheten.Anf. 50 () replik:Fru talman! Att jag anklagar att faktiskt räkna med glädjesiffror beror på attprognosen av någon underlig anledning leder exakttill det löfte som man ställde ut omdetta öppen arbetslöshet . Av entillfällighet är det så. Inget annat prognosinstitut hargjort det, vare sig förr eller . Alla ligger högre,också . Det här är alltså en mycket märkligtillfällighet.Jag som politiker gör nog den tolkningen. Ni harju avgett ett politiskt löfte om att klara det här - ja,löfte eller mål, eller vad ni nu vill kalla det för; deflesta uppfattar detta som ett slags löfte - men ni harnog räknat baklänges. Jag skulle nog vilja påstå det.Poängen i det som vi i för fram är attdet är en så stark prispress . Det handlar om ökadkonkurrens, om avregleringar både internationelltoch nationellt, om en ökad produktivitetstillväxt, omen ny teknik som bidrar till detta nya sätt att organise-ra arbetet osv. Det är mycket som händer och såkommer det att fortsätta att vara. Det är stora föränd-ringar på arbetsmarknaden och i arbetslivet. Ett kän-netecken är just att produktiviteten ökar. Men samti-digt står en stor del av befolkningen permanent utan-för arbetsmarknaden. Den ekvationen är intressant,och detta gäller inte bara i vårt land utan också imånga andra länder.Vi hävdar att det är väldigt vettigt att under denhär perioden ta ut produktivitetstillväxten i form avminskad arbetstid. Dessutom gäller det att spä på medsänkta arbetsskatter så att vi får bort den stora gruppmänniskor som ganska permanent står utanför ar-betsmarknaden. Därför är frågan om en arbetstidsför-kortning så central i en bra politik för en rättvisarefördelning.Anf. 51 () replik:Fru talman! Det var värst vad kokarihop konspirationsteorier. Jag skulle vilja ge honomett ord på vägen, ett ord att ha med sig i livet - ett ordsom det kanske är svårt att tillämpa i alla situationermen det kan ändå vara värt att ha det med i bagaget:Tro inte att din meningsmotståndare har lägre motivän du själv!Anf. 52 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja fråga finansutskottetsordförande om det här med budget och hur en even-tuell socialdemokratisk regering skall klara att fåigenom sina förslag. Vi har ju nu en ny budgetlag häri . Är det inte så att en regering så länge denär regering är förutbestämd att alltid få igenom sinabudgetförslag såvida inte alla andra partier i riksdagenblir ense om att ha ett enda motförslag? Jag tror attdet är så. Kan finansutskottets ordförande tala om förmig om jag tror rätt eller fel? Jag tror att jag vet sva-ret. Det är det ena, och detta är viktigt för den politis-ka debatten. Det är också viktigt för oss i dennakammare och för väljarna att veta om detta.Jan talade så vackert om folkhemmet.Det var den riktiga, gamla 40-talspolitiken. Jag minnsefterkrigsprogrammet, som var väldigt radikalt. Kan-ske får vi snart se ett radikalt efterkrisprogram förjobben. T.o.m. borgarna har rätt i att det nog intefanns en enda socialdemokrat som 1994 trodde att detskulle gå så dåligt med jobbet som det har gjort underdessa . Det fanns väl heller inte någon ekonomi som då gjorde en så negativ prognos försysselsättningen som det faktiskt är fråga om. Allatrodde att det skulle gå bättre.Jag måste erkänna att det arbetas för li-tet i folkhemmet. Det är för många som sitter i träd-gården och gör ingenting. Det skall vi ändra på, ellerhur? Jag vet att säger: Vänsterpartiettror jag inte på. Jag står fast. Jag är socialdemokrat.Jag vet dock att ibland tror på LO.Jag kan citera ur en som är polemiskgentemot :"- - - Efterfrågeläget är för svagt. Detta är falletom sysselsättningen är lägre än vad som är möjligt,den möjliga sysselsättningen. - - - Detta känneteck-nar dagens situation." Ja, efterfrågeläget är för svagt,! Vad skall man göra åt det?Anf. 53 () replik:Fru talman! är det dessbättre så att den privatakonsumtionen ökar, som investeringarnafortsätter att går bra. går efterfrågan desto bättre.Lars fråga uppfattade jag som någotslags indirekt replik där man vill få bekräftat det somman tror. Det som hänt i fråga om sysselsättningenunder den här mandatperioden och som man kanskeinte kunde förutse självklart är att sysselsättningenmätt i antal timmar har återvunnits till stora delar.Men det har inte fördelats jämnt på antal personer,utan vad som hänt är att närvaron på jobbet har ökatdramatiskt. Någon uttryckte det så att vi har gått frånvärldens största sjukfrånvaro till världens störstasjuknärvaro. Kanske har vi ibland för stor närvaro avsjuka personer på en del jobb av ekonomiska skäl.Även andra ledigheter osv. har minskar drastiskt. Detär en utveckling som vi har haft . Men utvecklingenav en successivt ökad genomsnittlig arbetstid kan barafortsätta . Jag tror att vi nu är inne i ensituation där medelarbetstiden inte ökar utan kansket.o.m. Då slår den ökade sysselsätt-ningen i antal timmar ut i allt flera personer i arbete.Anf. 54 () replik:Fru talman! Ja, ni hör - en gryende känsla för ar-betstidsförkortningen. Än så länge är den bara gryen-de, men den finns där. Det är positivt. Vi behöveralltså både fler timmar och delade timmar för att fåned arbetslösheten.Jag skall citera resten i :"Slutsatserna av detta resonemang är att modera-ternas påstående om att skatterna är för höga, intebehöver bemötas med sänkta skatter. Lösningen kan istället vara att bekämpa massarbetslösheten och attvänta med att amortera på statsskulden. "Jag tror faktiskt inte att vi i Vänstern har så jätte-stora möjligheter att driva igenom vår politik rentmandatmässigt. Jag kommer att rösta mot alla borger-liga regeringsbildare, och jag tror inte att GudrunSchyman kommer att bli regeringsbildare - jag ärärlig nog att erkänna det. Det är inte mellan mandat-matematiken vi kan vinna styrka utan genom argu-mentens kraft. Där vet vi att det finns de som kanändra sig . Kanske till slutbörjar lyssna på oss i Vänstern och på LO. Som desade i danska SF i förra valet: En röst på SF är en röstpå en s-regering och vänsterpolitik. Det var ganskaklokt.Visst kan vi tänka oss att tillsammans sänka skat-ten på arbete, mest för dem som tjänar minst. Ni harlagt in 16 respektive 32 miljoner för överföringar tillhushållen. Givet att man ökar utgifterna måste mansänka skatten. Visst kan vi tänka oss det, JanBergqvist. När man kan ta bort värnskatt och sänkafastighetskatt måste man ha möjlighet att sänka skat-ten för låginkomsttagare. Annars har hela den härmandatperioden bara inneburit att man har höjt skat-ten för låginkomsttagare och sänkt den för högin-komsttagare. Det vore väl ett eländigt resultat.Anf. 55 () replik:Fru talman! För att tala fördelningspolitik är Sve-rige faktiskt unikt när det gäller att ha genomfört ettstort besparingsprogram med de fördelningseffekterdet haft. Vi kan konstatera att det har fått internatio-nellt sett mycket goda fördelningspolitiska resultat.Det är bl.a. en följd av att det inte bara handlat ombesparingar utan också om skattehöjningar.Jag har inte alls samma uppfattning som LarsBäckström, att vi nu skall börja tulla på överskotten.Jag har den bestämda uppfattningen att har vi nukommit i ett läge där vi har en stor statsskuld ochstora statsskuldsräntor men har lyckatskomma i balans och har överskott skall vi börja betalatillbaka på statsskulden. Lånar man skall man någongång betala tillbaka. betalar vi tillbaka 10miljarder. 2000 har vi planerat att betala 30 miljarderosv. Då samlar vi i ladorna och har möjlighet att un-der kommande svåra år vidta aktiva åtgärder.Anf. 56 Finansminister ():Fru talman! hemförlovar sig riksdagentill ett välförtjänt sommarlov. denna dag skallriksdagen under den här mandatperi-oden fatta ett antal beslut rörande den ekonomiskapolitiken. Jag vill i det sammanhanget passa på attframföra ett tack till finansutskottet, dess ledamöteroch inte minst dess ordförande för ettgott samarbete under de gångna åren.Det kan finnas anledning att summera vad somhänt under de gångna fyra åren. Det har gjorts bådetidigare i den här debatten och i andra sammanhang.Beroende på partitillhörighet har vi fått höra bådeljusa och optimistiska skildringar och också nattsvartaeländesskildringar.Jag vill göra en annan typ av jämförelse. Låt migpå tre centrala områden kontrastera situationen ,vid utgången av mandatperioden /98, med situa-tionen , dvs. vid utgången avden föregående mandatperioden. Att jag valt slutet avrespektive mandatperiod har sina randiga skäl. Ingenregering kan göras huvudansvarig för händelseförlop-pet under inledningen av regeringsperioden. Men närman har suttit med styrspakarna i sin hand under treeller kan man inte frånsäga sig ansvaret.Minns ni ränteuppgången ? Jagtalar inte om de . Det var något tidigareunder Bildtregeringen, och det var för all del en ex-ceptionell händelse. Jag talar om stigande räntor vå-ren och som en direkt reaktion påBildtregeringens sista ekonomisk-politiska proposi-tion, en reaktion på handlingsförlamning och oförmå-ga inför skenande budgetunderskott. Den sommarensteg den tioåriga räntan till . Räntemargina-len mot var 450 punkter. Vi fick en debattom räntekaos och köpbojkott mot svenska statspap-per.Nu, , är situationen en helt annan.Riksbanken har sänkt reporäntan. Marknads-räntorna har fallit. Den långa räntan är ungefär 5 %.Räntemarginalen mot är mindre än 20punkter. Vi har den lägsta räntan . harfått höjt betyg av ett av de ledande kreditvärde-ringsinstituten.Minns ni budgetunderskottet ? Förexakt kom med sinprognos för lånebehovet för /94. Denslutade på ofattbara . Det var alltime high. I själva verket blev underskottet när utfalletvar klart ytterligare högre. Aldrignågonsin har lånat så mycket pengar.Mer än var tredje krona i den statliga budgeten varalånad.Nu, , är situationen en helt annan.Nyligen räknade med att lånebeho-vet för innevarande budgetår 1998 är negativt och istorleksordningen . Det inne-bär att staten inte lånar längre utan kan tvärtom redani år betala tillbaka en del av den stora skulden frånBildtregeringens dagar. Den skyldigheten har vi motvåra barn att vi inte på dem stora skulder tillföljd av misshushållning med våra gemensammaresurser.Minns ni arbetslösheten ? Totalthade ungefär 350 000 gått ut i öppen arbetslösheteller i någon form av åtgärd. 430 000 jobb hade gåttförlorade. Störst var raset i den privata sektorn. Ung-domsarbetslösheten var rekordhög.Nu, , är situationen en helt annan.Antalet personer som är arbetslösa eller i någon formav åtgärd har minskat med mer än 100 000. Syssel-sättningen har ökat med 50 000 . Sär-skilt stor är ökningen i den privata tjänstesektorn.Ungdomsarbetslösheten har minskat kraftigt. Antaletlediga jobb ökar och varslen går ned.De här siffrorna sparkar. Det är naturligtvis en alltsvårare och otacksammare uppgift att tala om hur illaallting går när i själva verket inte bara kurvorna istatistiken pekar åt rätt håll utan än viktigare är attmänniskorna själva i sin vardag upplever att ekonomioch arbetsmarknad blir allt starkare.Man frågar sig: Hur kunde det gå så illa under denborgerliga regeringsperioden och så mycket bättreunder den socialdemokratiska regeringsperioden? socialdemokrater mer kompetenta? Det är frestandeatt svara ja på den frågan. Men jag vill överlåta dentypen av omdömen åt andra neutrala iakttagare. Frå-gan får väl gå till och Miljöpartiet.Men det finns andra förklaringar som man kan up-pehålla sig vid. Erfarenheterna visar att en borgerligregering bygger på konfrontation och förstelnadblockpolitik: hellre uppgörelser med populistiskapartier på den yttersta högerkanten - det såg vi underden förra mandatperioden - än stabila och hållbarauppgörelser.Inom borgerligheten - och framför allt inom Mo-derata samlingspartiet - är inte värnandet om välfär-den lika starkt som inom socialdemokratin. Därmed ärinte heller bekymren lika starka över om välfärdensfundament, dvs. starka offentliga finanser, raseras. Ettannat drag som utmärker borgerliga koalitionsrege-ringar är den största gemensamma nämnarens politik.Detta är ett uttryck som för övrigt har myntats avpersoner som själva har arbetat åt borgerliga rege-ringar. Innebörden är: Om jag får min skattesänkningfår du din utgiftsökning. Den typen av kompromisserleder till raserade statsfinanser.Carl B har utvecklat ytterligare en för-klaring. Finansministerns ställning är svag. vill införa vetorätt för finansministrar. Detsäger naturligtvis en del om betingelserna för en bor-gerlig regering och dess ekonomiska politik. Konsti-tutionellt är det onekligen ett tveksamt grepp somCarl B vill införa. Och med tanke på över-buden och skönmålningarna i eget budge-talternativ undrar jag om inte kundebörja med att prya inom det egna partiet. En vetorättinom kunde ju vara en första början somen övning inför större uppgifter.Jag har talat om offentliga finanser som fundamen-tet för en stark och generös välfärd och om modera-terna som de som distanserar sig från detta mer änandra. Vi har talat mycket om behovet av att få högrekvalitet i skolan, vården och omsorgen. Detta blir lättabstrakta ting, men det handlar om enkla och jordnärasaker.I skolan kan det vara att få litet mera pengar för attinförskaffa de persondatorer som elever och ävenlärare så hett åstundar.I sjukvården kan det vara att få litet mera resurserför att kunna genomföra fler operationer och därmedkorta köer och väntetider. I äldreomsorgen kan detröra sig om att anställa en ytterligare person som kanavlasta den hårt belastade ordinarie personalen somofta inte har tid för annat än de löpande frågorna.Därmed kan man få litet tid till personlig omtanke ochpersonligt stöd för dem som behöver det.Då är vi tillbaka i detta märkliga förhållande attmoderaterna vill ge mindre resurser till vården, skolanoch omsorgen, som man talar om att köeroch väntetider skall kortas. Hur går detta ihop? Jaghar funderat mycket över det, men det är svårt att sehur det skall gå ihop. Men det finns möjligen en för-klaring: Man kan genomföra detta konststycke omman höjer avgifterna kraftigt inom vården och omsor-gen. Då kortar man köer och väntetider därför att manskär bort en hel del av efterfrågan. Det kan man t.o.m.klara med mindre resurser. Det är ju också en metodiksom ligger väl i linje med ideologiskauppfattning. Därför tycker jag att frågan skall ställastill : Är det med höjda avgifter som niskall klara att på en och samma gång minska resurser-na och korta köerna och väntetiderna? För oss social-demokrater är detta en styggelse, men det kanske ärdet som är lösningen på det moderata dilemmat.Fru talman! Den här mandatperioden har framförallt ägnats åt att återvinna ekonomiskasjälvständighet, att återställa förtroendet för den eko-nomiska politiken, att pressa ned underskott ochupplåning samt att få ned räntor och inflation. Nästamandatperiod kommer framför allt att handla om attförbättra betingelserna för ekonomisk tillväxt, att sättafler människor i produktivt arbete och minska bi-dragsberoendet och att använda frukterna av tillväxtentill utjämning och ökad rättvisa.Då frågar vi oss: Hur skall vi säkerställa ett gottklimat för arbete och förtagande? Jo, genom att fort-sätta att hålla nere inflation och räntor, ytterligarestärka framtidstron och viljan att satsa och inte ställaut löften om stora och ofinansierade skattesänkningaroch utgiftsökningar som på nytt leder till underskottoch skuldsättning, som på nytt leder till inflation ochräntehöjningar.Vi skall fråga oss: Hur skall vi få fram flera kom-petenta och välmotiverade människor som kan göraen produktiv insats i ett expansivt näringsliv och i endynamisk offentlig sektor?