prot · GL0961 · 1998-02-04 00:00:00 — Se till att de arbetarmed de uppgifter de skall arbeta med; det de är bästpå, där de bäst behövs. Låt våra poliser få uppleva attvi ställer realistiska krav. Då är vi i libera-lerna övertygade om att svensk polis åter kommer attfå känna sig som hela folkets polis.Anf. 6 ():Fru talman! Den här debatten kommer sig mycketav alla de omorganisationer som man har genomförtinom rättsväsendet och polisen. Vi vet alla att en storomorganisation riskerar att skapa effektivitetsförlus-ter, speciellt när man skall omorganisera en mycketstor verksamhet som täcker hela landet. Rättsväsendetär en sådan organisation - både i fråga om polisenoch de övriga områdena. Men det är nödvändigt medomorganisation även inom rättsväsendet, och det harvarit nödvändigt med en omorganisation inom poli-sen. Vi måste ha ett polisväsende som är anpassat tilldet samhälle som polisen skall verka i.De effektivitetsförluster som uppstår är givetvis ettstort problem i landet. Det här är en verksamhet därvarje effektivitetsförlust upplevs väldigt nära inpåmänniskors liv. Den som ringer och skall anmäla ettbrott där verksamheten inte fungerar, där det är oklarastrukturer och där man har gjort stora förändringar,upplever givetvis det här som väldigt kränkande. Mendet är också viktigt att vi som politiker vågar ta destora stegen för att organisera om i denna verksamhet.Ett annat av de stora problemen, fru talman, harvarit att vi också har gjort omorganiseringar i övrigadelar av rättsväsendet. Det gäller åklagarväsendet. Vihar diskuterat domstolsväsendet. Det har skapat storaproblem och en osäkerhet i hela rättssystemet. Dettahar inte underlättat omorganisationen inom polisen.Men är vi på god väg att få en väl fungerandenärpolisverksamhet.Det finns dock mycket tydliga problem som vi iVänsterpartiet ser, och som det är viktigt att man nutar tag i och åtgärdar för att gå vidare och inte barafastna i de problem som har skapats. Vi måste få entydlig ledningsstruktur. När man är ute och pratar medpoliser ute på fältet så är det mycket oklart vemdet är som beslutar. Vem har ansvaret? Hur serchefsstrukturen ut? Var fattas besluten? Där har viskapat mycket stor otydlighet. är de viktigt att vitar tag i detta och ser till att vi får en ledningsstrukturoch beslutsstruktur inom polisen där vi kan utkrävaansvar och utveckla den ledning som behövs inompolisväsendet.Vi behöver också fler poliser ute på gatorna. Dettillskott av poliser som kommer, kommer att ha enpositiv effekt. Men en av de viktigaste åtgärder somockså bör vidtas är att polisens arbetstid faktisktmåste anpassas till verksamheten och inte tvärtomsom har varit fallet . I de områ-den, de polisdistrikt, där man har tagit itu med sche-maläggningen, har man fått en mycket mer effektivpolis. Man har fått ut fler polismän på gatorna utan har tillfört mer resurser.Vi måste också ta upp det här med glesbygdspro-blematiken. Det går inte att bara räkna antalet invåna-re och antalet brott när man fördelar resurser. Manbör också ta hänsyn till att det måste finnas en grund-läggande trygghetsnivå även för folk ute i glesbygden.Även om brott där inte sker ofta, så hjälper inte detnär den människa som blir utsatt för brott får väntaflera timmar innan en polis kan komma. Vi måste setill att vi kan ha en sådan polistäthet ute i glesbygdenatt vi kan ge människor en grundläggande trygghet.Då måste vi också diskutera: Är det mer resurser justtill den biten som behövs? I så fall måste vi vara be-redda att satsa de pengarna, så att alla människor skallfå uppleva denna trygghet.Vi i har också lagt fram förslag omytterligare medel som vi har velat rikta till att återan-ställa administrativ personal. Det är också ett sätt attfrigöra poliser och få dem att arbeta med det som vianser vara viktigt. Man behöver återanställa administ-rativ personal. Men man behöver också vidareutbildadenna personal så att den kan ta över en del av deuppgifter som ligger på polismän men som intenödvändigtvis måste göra det.Det är viktigt att man får ny, modern teknik. Mendet är också viktigt att inse att den moderna teknikeninte löser problemen med olösta fall som ligger därman har en känd gärningsman. Där behöver man ingadatoriseringar. Där behöver man ingen ny teknik. Därbehöver man, konkret, polismän som arbetar med attutreda detta.Fru talman! Jag delar också justitieministerns be-skrivning av den ekonomiska styrning och kontrollsom har funnits inom polisen tidigare. Det är viktigtatt vi inte börjar med att bara tillföra mer resur-ser. Vi har också en skyldighet att se till att de resur-ser som finns används på ett effektivt sätt.Det är också riktigt, som flera har poängterat, attEskilstunamodellen har fungerat väldigt bra. Det fårvi inte glömma. Det är en polisverksamhet som i dagfungerar mycket väl utan ökade resurser inom deramar som finns. Det här, fru talman, är möjligt attgenomföra också i resten av landet. Med en tydligstyrning, med ett stort ansvar, kan man också få ut flerpoliser på gatan. Det är det vår befolkning kräver.Anf. 7 (mp):Fru talman! Det är självklart att villatt människor skall känna trygghet och få hjälp. Deskall inte bli besvikna när de anropar polis, och deskall inte känna att de inte längre litar på att de brottsom anmäls åtgärdas eller på att polisen kommer vidlarm. Det här är mycket allvarligt. För vi vill absolutinte ha medborgargarden eller vaktbolag som ersätt-ning för polis. Vi vill inte heller att vissa människorskall kunna köpa sin säkerhet för pengar.Vilka är då problemen och hur skall de åtgärdas?Ja, orsakerna till problemen är ju, det har vi sett, de-finierade. Vi behöver inte älta det. Vi måste se tillfrågan om hur vi skall lösa problemen. Det lättasteoch mest populistiska är att ropa: Anställ fler poliseroch tillför mer pengar till verksamheten! Men det ären ytlig betraktelse. När man går in i verksamhetenoch ser problemen, så finns det andra orsaker - intebara dessa ytliga som det är lätt att få med sig männi-skor på. Vi har att göra en braverksamhet för. Det är hälften av alla pengar som gårtill rättsväsendet.Miljöpartiet har tidigare i debatten i kammarenyrkat på förändringar. kommer vi med fyra kon-struktiva förslag som jag skulle vilja att justitieminis-tern kommenterade. För det första: Återanställ admi-nistrativ personal! Då frigörs de poliser som vi så välbehöver. fanns det ca 500 polisersom polisledningen hade bestämt skulle utföra arbets-uppgifter som inte kräver polisutbildning. Det är ett stort resursslöseri.Förslag nummer två är: Upphäv centraliseringen!De stora centrala länsmyndigheterna har övertagitresurser och styr verksamheten vid närpolisområdenapå ett felaktigt sätt. Näpo har i vissa fall blivit filialereller fjärrpoliser.Effektivitetsvinster och besparingar uppnås på flersätt än genom stora sammanslagningar. Historiskt harvi sett att det får andra ofördelaktiga effekter. Samar-bete mellan mindre närliggande polisstationer gerrationaliseringar på ett för allmänheten bättre sätt.Polisstationer skall inte ha en skylt på dörren därdet står att stationen är stängd efter och påsöndagar och helgdagar. Allmänheten måste kunnaveta att den kan nå en polisstation, att den kan ringadit, att polisen kommer och att polisen utreder brot-ten. Det skall inte vara utryckningstider på mer än tretimmar.Öka den lokala styrningen och minska den centra-la. Lokala självständiga enheter är överlägsna när detgäller att lösa sina uppgifter. Närpolisens mål är att selokala problem, förebygga brott och att samverka medorganisationer och myndigheter. Det går inte att för-ena med en övermyndighet som skall styra. Det är heltuppenbart och bör ändras om närpolisenskall fungera som det är tänkt, vilket är målet. Det ärdetta som gör poliserna vid närpolisorganisationen såfrustrerade. De vill, men de kan inte och får inte möj-ligheterna.Gamla hierarkiska centralstyrda organisationer ärför länge sedan passé. Förtroendet för polisen samtarbetsglädjen inom polisen kräver en radikal decent-ralisering.Flera vittnen har lämnat uppgifter om att utryck-ningsverksamheten inte fungerar som den skall. Inteheller de organisationer som närpolisen skall samarbe-ta med är nöjda, t.ex. de sociala myndigheterna sombygger upp kontakter med sina närpoliser och ägnarstor tid åt detta. När sedan något händer med klienter-na kommer det helt främmande poliser som inte haren aning om det som har byggts upp. Det leder natur-ligtvis till komplikationer som inte hade behövts.Dessa polislarm över centralorterna har inte fungerat,och det måste justeras.Det tredje som jag vill ta upp gäller ändrat ledar-skap inom polisen till medarbetarskap. Det kräverockså färre chefer och blir mycket billigare. Föränd-ringsarbete kan inte bara beordras uppifrån. Nya le-darmodeller måste inrättas som innebär att man inseratt en förändring måste ske i öppenhet och i samver-kan. Det får inte sättas munkavle på dem som görkritiska inlägg. Och man kan inte trycka locket på omdet börjar puttra. Det skall ju tas till vara och görasnågot konstruktivt av.Beträffande resursanvändningen finns det pengar.Vi har föreslagit att man omfördelar inom ramen, attpengar från säpo går till att anställa administrativpersonal och att de 800 miljonerna inom Schengen-samarbetet, EU-samarbetet, till stor del läggs på attutreda de vardagsbrott som är så omdiskuterade ochsom man inte gör något åt. Diskrimineringsbrott är enannan sak. Polisen har inte den tid och kunskap sombehövs. Även miljöbrott behöver åtgärdas. Dessapengar kan gå till en mycket bra verksamhet och ut-veckling.Anf. 8 ():Fru talman! Jag tror tyvärr att det är på det sättetatt det krävs ekonomiska resurser för att få resultat.Det gäller i all samhällsverksamhet, och jag kan inteförstå varför det just inom polisväsendet är möjligt attdriva en bra verksamhet bara genom effektiviseringar.Jag tror att det är en myt, och vi måste helt enkelttillföra mer resurser för att få detta att fungera. Vi ärju alla överens om att polisväsendet i är i kris.Ett sätt att mäta detta på är att det vid domstolarna harskett ett minskat målintag på . Det häng-er naturligtvis även samman med problemen inomåklagarväsendet. Men polisen bär ett tungt ansvarockså för denna utveckling. Det är alltså hårdvarasom vi här talar om. Jag tycker att man får höramånga vackra ord här i kammaren. Men detta är endyr, tung och jobbig verksamhet, och den kräverresurser.Jag skall ta upp några synpunkter av mer konkretart. Jag menar att centraliseringen är en olycka. Rätts-väsendet är till sin karaktär sådant att det inte riktigtpassar för akademiska ekonomer att lägga synpunkterpå. Statskontorets modell för hur man bedriver verk-samhet genom att centralisera vissa funktioner ochsedan påstå att verksamheten lever livfullt kvar lokaltfungerar inte. Det är bara så. Rättsväsendet är ingenkorvfabrik. Det har mycket speciella egenheter, ochvissa saker tar tid, är omständliga och kostar pengar.Och det måste det få göra. Centraliseringen är urmånga synvinklar, vilket här redan har framförts, enolycka.Den civilanställda personalen, den administrativapersonalen, är också ett uttryck för att man också harknockat polisväsendet. Att tro att detta skall fungerautan administrativ personal är befängt. Det är dess-utom märkligt att ingen egentligen har reagerat motatt detta är något som har drabbat enbart kvinnor.Man har alltså konsekvent slängt ut alla kvinnor somhar biträtt i denna verksamhet för att få det hela attfungera. sitter alltså som sagt var poliser i växelnoch utför enklare administrativa uppgifter. Det hand-lar inte bara om dessa konkreta åtgärder, utan helalivsluften i den lokala verksamheten har utarmatsgenom detta sätt att hantera frågan.Sedan står det något som jag inte begriper, nämli-gen att man skall vidareutbilda den civilanställdapersonal som finns kvar för att den skall kunna utförai det närmaste polisiära uppgifter. Det är ju inte dettasom är problemet, utan det är poliserna i växeln.Jag skall säga något om den nationella insatsstyr-kan. Jag kan inte förstå varför den mer eller mindreskall tas bort. Det är möjligt att det låter konstigt, menatt ha denna mycket speciella kvalificerade kompe-tensen att sätta in i knepiga situationer måste ju varaav stort värde.Vid gisslandramat i ringde man efter det attmordet hade inträffat och frågade om denna insats-styrka hade kunnat användas. Och det hade man na-turligtvis kunnat göra. Det var ju så dags då. En annansynpunkt var vem som skulle betala.När det börjar komma in sådant tänkande inompolisväsendet att man frågar vad det kostar att ryckaut och släcka en brand, då är det helt galet. Tyvärr gårdet inte att ha sådana ekonomiska synpunkter. Dettaär i botten en verksamhet som kostar pengar. Sedan ärdet klart att man inte får förskingra medel. Det äralldeles uppenbart. Men det kostar att bedriva sådanhär verksamhet.Det finns två element i den s.k. New Yorkmodel-len som jag tycker att man kunde ta till sig, nämligenresultatuppföljningen mellan polisledningarna. Dettror jag gäller även civilt, att det är oerhört värdefulltatt kompetenta personer får kolla varandra. Det har enenastående förmåga att vässa verksamheten.Ett antal advokater har också plockats in för attpolisväsendet skall kunna utnyttja hela rättsordningenför att slå till mot brottsligheten. Det tror jag att viskulle behöva mer av här i . Bara en bråkdelav vår lagstiftning används ju för att beivra brott.Prioriteringsresonemanget är helt förödande. Vimåste ha grundinställningen att brott skall beivras.Jag ser nu att min taletid är slut. Tack, fru talman!Anf. 9 Justitieminister ():Fru talman! Jag måste börja med att undanröja endel grova missförstånd som - mot bättrevetande, hoppas jag - har drabbats av.Hur kan man säga att jag har påstått att poliseninte behöver mera resurser? Regeringen slår ju fast ibudgetpropositionen att polisen är i behov av ökaderesurser. Det är skälet till att polisen får430 mera.En sak som jag tycker är allvarligare, för det ärsvårare att kontrollera för dem som inte är insatta, ärdet som påstår om internationella jäm-förelser när det gäller antalet poliser och anmäldabrott.Den internationella utredning som gjorts är detförsta riktiga ambitiösa försöket att göra jämförelsermellan hur många poliser olika länder har. Jag antaratt det är den utredningen som hänvisartill. Forskargruppens konklusion är att det icke går attgöra en tillförlitlig statistik och jämförelse. Skälet tilldet är att begreppet polis definieras så olika i olikaländer.Vi har en snäv definition av polis. I andra länderingår militära befogenheter och sådant som hör hem-ma i Försvarsdepartementet under vad som kallas förpolis. Sådana som hos oss arbetar inom Kriminal-vårdsstyrelsen, och ingåräven under polis. Därför har det tillsatts en särskildfortsatt utredning. skall försöka hitta ettsätt att göra jämförelser. Innan den utredningen ärklar finns det alltså inga seriösa jämförelser. Troligt-vis ligger bra till; det finns anledning attmisstänka det.När det gäller antalet anmälda brott är situationendensamma och det tror jag att egentli-gen vet. är det så att det inte går att görajämförelser när det gäller anmälda brott. Det har attgöra med hur statistiken läggs upp. Jag kan peka pånågra skillnader mellan och de flesta, för attinte säga alla andra, länder. Antalet brott räknas påolika sätt. Om någon använder sig av 100 checkar ibedrägerisyfte är det 100 brott i , medan det är1 brott i andra länder. I de flesta länder tillämpashuvudbrottsprincipen. Om någon är anmäld för flerabrott registreras bara det grova brottet. Alla brott somsenare konstateras inte vara brott finns kvar i svenskstatistik, medan de inte finns med i andra ländersstatistik. I många länder registreras över huvud tagetinte bagatellbrott som snatterier. T.o.m. ringa fall avbrott mot person registreras inte i statistiken. En av deviktigaste sakerna är att det är en hög anmälningsbe-nägenhet i på grund av att försäkringsbolagenkräver det. Så är det icke i andra länder.Bakgrunden till de här problemen är alltså att detinte har funnits något internationellt samarbete påområdet. Det gör det numera. Det finns en hög ambi-tion inom EU att säkerställa att vi kan ha en jämförbarstatistik. Det är mycket värdefullt att kunna jämförasig med andra länder. BRÅ i har fått i upp-drag att försöka hitta former för att möjliggöra enjämförelse mellan olika länders statistik.Det här tycker jag är viktiga saker. en benägenhet att måla upp en svart bild avbrottsligheten i och använder sig då av jämfö-relser som inte är sakligt riktiga. Jag tycker att vi iSverige, att svensk polis och svensk allmänhet, förtjä-nar en sakligare och kunnigare diskussion och belys-ning av våra problem. Dessa är tillräckligt stora ändå.Vi behöver därför inte måla upp dem värre än de är.Anf. 10 ():Fru talman! Det gäller att använda resurserna pådet mest effektiva sättet. Vi i denna kammare är över-ens om att polisen nu skall tillföras ytterligare resurserför att lättare kunna klara av sin omorganisation ochsina viktiga uppgifter.Det skiljer inte så förfärligt mycket mellan parti-erna. Alla har vi varit med, samtliga icke-socialistiskapartier i förra regeringen tillsammans med Socialde-mokraterna, om att göra neddragningar inom polisenmed . Anledningen var att vi intehade pengar i den egna kassan att betala med. Vilånade ju pengar för att kunna betala för service isamhället.Vad som skiljer är summorna . Man kan dock tro att det rör sig om någothelt annat när man hör tonläge här. Detverkar ju vara fråga om himmelsvida skillnader. Menjag vill återigen upprepa vad som sagts idenna kammare: Skillnaden mellan Moderaternasanslag och t.ex. är att , omde hade fått som de ville, förra budgetåret skulle haanslagit ytterligare till polisen.De pengarna skulle gå till att förbereda Schengen-samarbetet och till att utbilda poliser. De polisernaskulle vara klara om ett och ett halvt år.Med tanke på alla löften som sprids i hela vårtland om att det, om politik hade fåttgenomslag, skulle ha funnits poliser och administrativpersonal överallt vill jag säga: Detta är inte sant! skiljer det med ytterligare någramiljoner kronor. Det skulle alltså ha skilt sig när detgäller ytterligare ett antal polismän men det skulleinte ha klarat problematiken i landet. Detta med denineffektiva verksamheten skulle inte heller av.Det är däremot möjligt att klara det genom att man seröver ledning, administration, verksamhet, attityderoch effektiviseringar. Det är vad vi nu måste göra.Vidare måste vi fördela resurserna rättvist över lan-det. Vi centerpartister har alltid strävat efter en de-centraliserad verksamhet.Jag satt med i . vardet enda partiet där som reserverade sig till förmånför glesbygdsfaktorn - hänsyn skulle tas också vidfördelningen av polisresurser. Under det senaste årethar vi fått stöd av här i . Det ärvi mycket glada över. uttalar , somföre jul röstade emot oss i frågan - åtminstone varman inte med på reservationen - att det här är viktigt.Jag gläds över att vi blir fler och fler. Det är faktisktnödvändigt att ta hänsyn till de långa kör- och ut-ryckningssträckorna.Vi måste alltså decentralisera verksamheten. Det gäller åklagarna och deras samar-bete med polisen. Det gäller tingsrätterna, som visträvar efter att bevara. Så känner man igen Center-partiet, dvs. trygghet över hela landet.Anf. 11 ():Fru talman! säger att det skiljermed några mellan den moderata po-lisbudgeten och budget. Dessanågra miljoner är -nåväl!Justitieministern tror inte på officiell statistik. Denpassar naturligtvis inte in i bilden men vi skall intediskutera det. Jag är väl medveten om att det är för-enat med problem att göra jämförelser men låt osstitta på en närmare verklighet!Justitieministern har i olika sammanhang, precissom jag, talat om det positiva med Eskilstunamodel-len, som i mångt och mycket påminner om NewYorkmodellen, dvs. att man ingriper mot livskvalitet-brott. Både i och i har man fåttned brottsligheten.Under 1997 överskred Eskilstunapolisen sin bud-get. Den information som jag har fått är att man intekommer att klara verksamheten om man inte får merresurser.Samtidigt har justitieministern i olika samman-hang sagt att den begränsade budgetökning som gällerför innevarande år inte får användas för att täcka desvarta hålen, vilket rimligen måste innebära att Eskils-tunapolisen inte får möjlighet fortsätta med den verk-samhet som den nu har.Det är en annan fråga som jag måste ta upp - jaghar ju inte mer taletid. Justitieministern har påpekatatt kraftiga påslag skulle hota välfärden.Jag hävdar att trygghet mot brott är en viktig del avvälfärden. Det är dessutom så att våra kraftiga påslagmotsvaras av besparingar på partistöd och presstödsom socialdemokraterna har röstat mot.Jag kan inte förstå på vilket sätt välfärden skullehotas om socialdemokratiska partiet och socialdemo-kratiska tidningar fick mindre av skattebetalarnaspengar.Anf. 12 ():Fru talman! Polisen får några hundra miljoner iårets budget, och det står bakom. Mennaturligtvis borde det vara mycket mer. Det borde havarit mer pengar till skolan, barnomsorgen, äldrevår-den, sjukvård, etc. Så länge vi har för få skattebetalaresom får betala alldeles för mycket skatt, så länge vi ärför få som delar på bördorna, räcker inte pengarna tillallt det vi vill. Prioriteringslistan blir ett gatlopp medrödpenna.Jag måste också passa på att säga något till RolfÅbjörnsson från om detta med attdet är resurserna som verkligen räknas. Men polisernaär inte några robotar. Det är inte så att man stoppar inen tia i munnen och så går de automatiskt vidare, utandet är levande varelser. Man måste se till att de får ensådan uppbackning så att de orkar jobba. Jag tyckeratt det visar en avslöjande brist på inlevelseförmåga.Det talas om problemorienterat arbete. Det är heltenkelt att identifiera problemet, analysera problemetnoggrant, sätta in lämpliga åtgärder, följa upp och tareda på om åtgärderna verkligen fungerat. Det är baradet som kallas problemorienterat arbete. Det är gans-ka enkelt inte bara på papperet utan också i verklighe-ten. Därför är det väldigt svårt att förstå varför detskall vara så svårt att genomföra.Jag vill också passa på att säga några ord om detväldigt ofta återkommande temat om nolltolerans.Egentligen är det polisiärt ett omöjligt begrepp. Allasom vet något om polisen vet att när det gäller t.ex.smärre ordningsstörningar måste man anpassa sig tillsituationen. måste toleransen vara större ochibland måste den vara mindre. Det som ordningspoli-sen har gjort och brustit i har inneburit att trösklarnahar varit för höga. Det är de trösklarna som skallminska.Anf. 13 ():Fru talman! Den här debatten har handlat väldigtmycket om polisen, brottsutvecklingen i samhälletoch polisens ansvar när det gäller dessa frågor. Mode-raterna har lyft upp att om polisen åtgärdade ochkunde förhindra misshandelsbrott skulle man frigöraen mängd resurser inom vården.Vi i tycker att det är viktigt att integlömma den övriga utvecklingen i samhället. Dethandlar om hur besparingar, hur förändringar inomskolan och hur förändringarna i ungdomarnas vardagkommer att påverka brottsligheten. Ropen på flerpoliser har blivit tydligare. Polisen skall ta ansvar förvad som händer i skolan när barn begår brott.Det är helt andra resurser som behövs ute i sam-hället. Det måste vi också sätta in i sammanhanget närvi debatterar om polisen skall ha alltmer ökade resur-ser. På vems bekostnad skall det ske? Vi måste se tillhela samhällsutvecklingen och se till att resursernafinns också ute i samhället för att förebygga brottgenom att människor får ett bra liv.Fru talman! Sedan måste jag påpeka att Vänster-partiet stödde och var med på den reservation somavgavs och som handlade om glesbygdsfak-torn. Även i vårt förslag vid förra vårbudgeten anslogvi medel till att kunna anställa mer poliser ute pålandsbygden i väntan på att regeringen skulle åter-komma med ett förslag om ökade resurser till polisen.Vi ansåg redan då att det inte gick att vänta med att fåut poliser.Fru talman! Jag vill också påpeka, och det tyckerjag är ett intressant faktum, att detta är en kvinnode-batt.