prot · GL09107 · 1998-05-13 00:00:00 — Därför är detviktigt att i samtal med människor också förklarakomplexiteten i det hela.Jag kan försäkra att under de snart fy-ra år jag har varit justitieminister är detta en frågasom jag har haft anledning att diskutera med hundra-tals, ja tusentals, människor här i landet. De har varitnyfikna på att veta: Hur är det möjligt att våra grund-lagar sätter hinder i vägen när det gäller att förhindraatt människor använder sig av barn och barnporno-grafi.Jag har ägnat mycket tid till att förklara och för-svara våra grundlagar och de principer som finnsdärbakom. Jag tycker att skulle ägna sigmer åt att göra det i stället för att ge människor in-trycket att detta med barnpornografi är underordnatnågra mer övergripande principer som vanligt folkinte begriper, för det gör de.När det gäller att jag skulle bagatellisera ingreppeti grundlagarna vill jag hänvisa till propositionen ochde överväganden som finns där. Där finns ingentingsom visar på att vi skulle se de förändringar vi görsom bagatellartade och plötsligt flytta ut en del av ettyttrande utanför. Det är noga övervägt.Mitt problem är att det huvudsakliga argumentetsom här och i andra sammanhang harframfört mot att regeringen föreslår en utflyttning avregleringen är "smittorisken". Det argumentet vägerinte särskilt tungt mot bakgrund av den särställningbarnpornografin intar med tanke på att den som regelförutsätter övergrepp på barn.Det finns ingen parallell till detta. Därför tyckerjag inte att nog tar på sig ansvaret attförklara varför detta innebär ett så allvarligt ingrepp igrundlagarna.Anf. 42 () replik:Herr talman! Jag förstår att justitieministern hartidsbrist och kanske inte hinner med allting som honskulle vilja säga. Därför vill jag påpeka att med Mo-deraternas förslag till lösning kan de barnpornografis-ka filmerna konfiskeras och förverkas. Det ramladebort när justitieministern talade om moderata förslag.När det gäller vad som gjordes eller inte gjordesunder 80-talet var det en allmän opinion mot barnpor-nografi . Jag minnslöpsedlar där både dåvarande socialministern ochdåvarande justitieministern, som var ,sade i rubrikerna: Jag skall ta krafttag mot barnporno-grafin. Vad blev det av de krafttagen?Anf. 43 Justitieminister ():Herr talman! Det moderata förslaget innebär vis-serligen att man kan konfiskera och beslagta. Menman kan inte straffa den som innehar t.ex. barnporno-grafiska tidningar eller filmer som saknar en utgivare.Man kan heller inte straffa de som ägnar sig åt enganska omfattande handel med barnpornografisktmaterial. Både när det gäller import och export skulledet icke vara straffbart att ägna sig åt det. Det är av-sevärda, stora områden som är bereddaatt hålla utanför det straffbara området.Jag förstår att tycker att det endasättet att försvara sin egen motsträvighet och avsak-nad av förmågan att inse frågans allvar under 90-taletär att hänvisa till att jag inte gjorde mycket mer under80-talet. Faktum är att jag arbetade med den fråganmed stort allvar. Det vi ägnade oss åt då var i och försig att överväga lagändringar. Men vid den tidpunktenvar det ingen som krävde av mig att jag skulle funderapå att kriminalisera innehav.Själv hade jag inte - det erkänner jag - fantasi nogatt då inse att det kunde behövas. Det lärde jag mig avRädda Barnen och andra aktivister på det här områ-det. handlade det om att se till attpolisen hade metoder som över huvud taget kundeanvändas i jakten på dem som spred och tillverkadebarnpornografi. Det var i de sammanhangen jag ladened min kraft. Men jag medger att jag inte lade nednågon kraft på att förbjuda innehav av barnpornogra-fi. Så långt hade jag inte kommit i insikt om det härproblemets omfattning. Det fick jag klart för mig ibörjan . har det fortfarandeinte klart för sig.Anf. 44 () replik:Herr talman! Jag får erinra om att regeringen ochockså utskottet har framfört att det råder politiskenighet om att innehav av barnpornografi skall krimi-naliseras.Det var inte precis en glädjande beskrivning från80-talet som vi fick av justitieministern. Man skullekunnat tänka sig, om nu inte ordet innehavsförbudhade runnit upp på agendan, att man i så fall hadestartat med straffskärpningar. Straffet varmycket lågt. När den borgerliga regeringen tillträddefyrdubblades straffet. En sådan verksamhet skulleman i varje fall kunnat sätta i gång. En sådan sak hademan kunnat genomföra om man nu ville ta krafttagmot barnpornografin. Men ingenting av det hände.Sedan skulle jag vilja att justitieministern kom-menterade något av det första hon sade, och somockså sade med emfas: Nufår vi ett heltäckande förbud mot barnpornografin. Jagär mycket glad över att har gåttpå den linje vi har i vår moderata motion som öppnarför seriösa opinionsbildare att inneha barnpornografiför att kunna bilda opinon i frågor. Är inte justitiemi-nistern det? Eller försöker ni på något sätt dölja attden här möjligheten finns just för opinionsbil-dande syften?Anf. 45 Justitieminister ():Herr talman! Jag förstår faktiskt inte hur man kanpåstå att det råder politisk enighet om att innehav avbarnpornografi skall kriminaliseras eftersom Modera-ternas förslag faktiskt innebär att det bara är visstinnehav av barnpornografi som skulle bli förbjudetmedan annat fortfarande skall vara tillåtet. Hur kanman då påstå att det råder politisk enighet om attinnehav skall kriminaliseras? Det gör det inte.Varför införde jag inte en straffskärpning underslutet av ? Svaret är att det var samma sakdå. Det fanns ingen som krävde det, inte ens modera-terna.Sedan gällde det ett heltäckande förbud - menmed en ventil - och KU:s förändring av den ventilen.Under arbetet har min uppfattning varit attdet måste finnas en ventil. Det måste finnas ett för-svarligt område där innehav och hantering av barn-pornografi accepteras och inte är straffvärt. Dettaingår i regeringens förslag. harvalt ett annat ord för att beteckna denna ventil, menom jag har förstått rätt har maninte med ett enda ord påstått att den ordförändringenskulle innebära att andra grupper eller andra situatio-ner än de regeringen har föreslagit skall omfattas avventilen.Anf. 46 ():Herr talman! För ganska exakt fördevi en debatt här i kammaren om precis samma ämnesom vi gör . Jag finner det glädjande att atmosfä-ren är betydligt bättre än . Dåhade vi en närmast upphetsad situation, där massme-dierna mer eller mindre hade hetsat fram en folkopi-nion. Man byggde på grova överdrifter. Det taladesom att tusentals fall av barnpornografi skulle existera.Men i själva verket var det inte alls frågan om detta,vilket sedan har visat.Tvärtom har vi inte haft några egentliga sådana fallunder den senaste , vilket ordförandeni , visat. Det tyder isin tur på att den lagstiftning vi har harvarit effektiv.Nu står vi emellertid här igen och skall enligt för-slag från regeringen göra en inskränkning i yttrande-friheten. Det är en inskränkning i den frihet som vimed rätta har kunnat visa är ett av demokratins känne-tecken. Den går ytterst . Inget annatland i världen har en så lång yttrandefrihetstraditionsom Sverige.Vi kan också konstatera, vilket gjorts , att det förslag som lades fram i all hast i konsti-tutionsutskottet och där fick stöd av en majoritetvar ett illa genomtänkt förslag, som inte stöds avnågon enda person, mig veterligen. Det har funnitstendenser till det här i kammaren , men jag trorinte att man kan säga att någon seriöst skulle viljastödja det dåligt hopsnickrade förslaget som ladesfram då. och en folkpartist kunde stoppadet från att efter valet förverkligas och bligrundlag. Det är inte alltid så lätt att gå emot enuppiskad och upphetsad folkopinion. Att vi gjorde dethar i efterhand visat sig vara ett klokt beslut.Herr talman! föreslås en inskränkning i yttran-defriheten. Man har framför allt framhållit smittoris-ken som betydande . Det har visats på attmeddelarskyddet försvagas. Men som denhär inskränkningen skall göras har vi paradoxalt ock-så ett förslag till modernisering av yttrandefrihets-grundlagen. Det bygger på förslag.Jag skall inte säga att det var ett nöje eller en förmånatt sitta i den kommittén, men jag var, tillsammansmed några andra riksdagsledamöter, i alla fall ledamoti kommittén.Det är förfärligt svåra frågor, skall jag säga. Detgällde att också försöka anpassa de nya medierna tillvåra grundlagar. Själva frågan gäller ytterst om viskall ha en teknikberoende grundlag eller en tekniko-beroende. De flesta svarar säkert att vi helst skall haen grundlag som inte är beroende av olika tekniker.Saken har varit föremål för utredningar under detsenaste halvseklet.Den nya tryckfrihetsförordningen trädde i kraftden . Det visade sig snart finnas behovav en ny lagstiftning. Vi fick en radiolag 1966, och vihar fått en lag om kabelsändningar och allt möjligtannat. Det var naturligtvis inte till fyllest att manskulle behöva stifta nya lagar varje gång som nyatekniker uppenbarade sig. Den jobbade med frågan men kom inte framtill någon lösning. Eller man kan snarare säga attMassmedieutredningens förslag inte kom att ligga tillgrund för någon ny lagstiftning. Sedan kom till. Dess arbete ligger till grund förden yttrandefrihetsgrundlag som vi sedan fick på1990-talet.Inte heller kundekomma fram till ett förslag om en teknikoberoendegrundlag. Jag vet inte om man hoppades att skulle kunna göra det när den började sittarbete. förstod i alla fall sitt uppdragsom att man inte till varje pris skulle utarbeta en tek-nikoberoende grundlag, utan att man i stället skulleföreslå reformer inom det nuvarande systemets ramar.Så skedde, då man kom på det ganska genialiska attersätta uppräkningen av olika tekniker med samlings-rubriken . Men givetvismåste man nu i efterhand säga att detta kanske inte ärtill fyllest ändå. Det skulle vara lämpligt att man pånytt tog itu med frågan att försöka utreda om man kanfå fram en helt teknikoberoende grundlag. Det har viframhållit från moderat sida.Man får nog förutsätta att den här utredningen harett rätt besvärligt jobb framför sig. Problemet med atträkna upp alla olika tekniker har vi nu elimineratgenom frasen "tekniska upptagningar". I stället stårman inför problemet att beskriva varje form av ytt-rande och se i vilken utsträckning det kan skyddas.Det är naturligtvis inte helt lätt, men jag tycker bör försöka ändå. Vi är ingalunda framme vidvägs ände när det gäller tryck- och yttrandefriheten idet här landet.I det här sammanhanget skall det också sägas attvi moderater vill framhålla att vi borde ha ett frivilligtgrundlagsskydd för databaser på samma sätt som manföreslagit i . Dessutom har vi före-slagit att data- och videospel skall tas bort ur grund-lagsskyddet. Jag medger att detta kan diskuteras. Närvi jobbade med detta i var vi inga-lunda klara över att det ena var sanning och det andrafel, men det synes kanske ändå lämpligt att plockabort det.Till sist har vi en fråga som jag också vill beröra,nämligen jurymedverkan i tryckfrihetsmål. Frågan harkommit att aktualiseras mot bakgrund av att i fallet mot konstaterat attdet inte finns några garantier för att man får en opar-tisk jury som dömer i tryckfrihetsmål. I stället börman försöka se vad man skulle kunna göra för attgarantera detta. I fallet som åberopades fannman att det sannolikt kunde vara så att flera av jury-medlemmarna tillhörde samma sida som den åtalade,som också kom att frias.Är denna politiska medverkan vid utseende av ju-ry i tryckfrihetsmål bra? Vi har inte hittat någon an-nan teknik, men det kan ifrågasättas om det finnsolika sätt att kunna lösa det hela på. Som det iblandhar föreslagits i skulle man kunnautse fler jurymän, och även göra det möjligt att uteslu-ta fler från de olika parternas sida. Det finns ocksåandra tekniker man kan använda sig av i samman-hanget.Huvudsaken är att någonting görs. Vi är litet för-vånade över att man inte inom regeringen har tagitupp frågan, som dock kan vara ganska allvarlig förframtiden.Fru talman! Jag har inte något yrkande, men själv-fallet står vi moderater bakom alla våra olika reserva-tioner som förekommer till konstitutionsutskottetsbetänkande.Anf. 47 ():Fru talman! Jag vill inledningsvis, innan jag börjarmitt anförande, vända mig till justitieminister . Jag vill tacka för ett mycket bra anförandeoch ett mycket bra tydliggörande av skillnaden mellanutskottets majoritet och de reservationer som framförallt , men också tyvärr en minoritet iFolkpartiet, står bakom.Fru talman! Övergrepp mot barn kan aldrig accep-teras. Det är den självklara utgångspunkten för Folk-partiet liberalerna. Jag är övertygad om att det ocksåär utgångspunkten för samtliga andra partier somdeltar i debatten här . Målet är vi alla överensom, men den väg vi tror är bäst varierar.Att misstänkliggöra motståndarnas välvilja genomatt kalla dem populistiska eller, åt andra hållet, pe-dofilernas vänner tycker jag tyder på brist på respektför andra människors åsikter och goda syfte. Jag haren tro på att alla här oavsett vilken linje de väljer gördet därför att de tror den vara det bästa sättet attskydda de utsatta barnen. Den respekten måste vi visavarandra!Vi i har väckt för-slag om insatser som vi, vid sidan av en kriminalise-ring av innehav av barnpornografi, anser skulle varaönskvärda och effektiva i kampen mot sexuella över-grepp mot barn.Vi anser bl.a. att skolhälsovården måste stärkasoch att skolöverläkaren vid återinföras. Enväl fungerande skolhälsovård är viktig för att tidigtkunna upptäcka och hjälpa barn som far illa. Över-grepp mot barn skall polisanmälas.Ett pedofilkommando vid rikskriminalen skall in-rättas. Det spelar nämligen en stor roll vilken personalsom utreder och handlägger misstänkta sexualbrottmot barn.En europeisk antipedofilpolis behöver inrättas. Deinternationella pedofilnätverken måste kunna bekäm-pas med kraft.Svenskar som ägnar sig åt sex med barn i andraländer måste kunna straffas enligt svensk lag.De seriösa föreningar som arbetar med att stödjaoffer för sexuella och andra övergrepp bör ges eko-nomiskt stöd.Detta är bara några av de förslag som Folkpartietliberalernas åtgärdsprogram består av.Tyvärr har debatten huvudsakli-gen fokuserats enbart till frågan om den tekniskalösningen av hur kriminalisering av innehav av barn-pornografi kan ske. Verkningsfulla insatser såsompolisarbete, åklagarresurser och internationellt samar-bete har eftersatts.I det betänkande som vi nu skall behandla föreslåsen utflyttning av barnpornografibrott från grundlagar-na. Det syftar till att göra det möjligt att ingripa motinnehav av barnpornografiska skildringar, även mottidskrifter. finns alltså ett förslag som liknar ettheltäckande förbud mot innehav av barnpornografi.Jag vågar påstå att en stor majoritet av svenska folkethar väntat på detta - minst.Kritiken som har riktats mot detta förslag har bl.a.handlat om risk för smittoeffekter, som skulle kunnainnebära att även andra typer av yttranden lyfts bortur grundlagarna om en kraftig opinion kräver det. Detgäller exempelvis hets mot folkgrupp. Det är i och försig något som politiker kan se till att för-hindra, eftersom det är just som måste fattasådana eventuella beslut. Jag tycker egentligen inte attdet finns någon anledning att tro att någon på demo-kratisk väg skulle kunna driva igenom några ytterliga-re sådana ändringar av grundlagarna. Barnpornografinhar en särställning i det att den förutsätter våld ochgrova kränkningar av de mest värnlösa i samhället,nämligen barnen.Jag är därför mycket glad över att här kunnasäga att en majoritet inom liberalernaaccepterar det liggande förslaget. Vi kan ocksåkonstatera, och glädjas åt, att den viktigaste invänd-ningen vi hade nu har blivit tillgodosedd. Den handlarom det s.k. försvarlighetsrekvisitet. Ett enigt utskotthar valt en utformning som möjliggör för forskare,journalister och seriösa opinionsbildare att fortsättasin kamp mot barnpornografin. Detta ställningstagan-de i utskottet tar vi i liberalerna emot medstor glädje. Detta var nämligen en av de invändningarsom vi hade mot förslaget från regeringen.Det har ibland målats upp skräckscenarion om hurpolisen kommer att storma in på tidnings-redaktioner på jakt efter viktiga och känsliga uppgif-ter av något slag under förevändningen att den letarefter barnpornografi. Jag vill påstå att om den dagenkommer så lever vi inte längre i ett rättssamhälle överhuvud taget. Då spelar det knappast någon roll vilkalagar vi har.Fru talman! Det har här framförts stark kritikfrån några ledamöter. Några förespråkar förslag. Utredningen utsattes emel-lertid också för en hel del kritik.Vi kan konstatera att ingen här vet om detbeslut som vi snart skall fatta kommer att vara lös-ningen på problemet. Den ödmjukheten tycker jag attvi skall visa varandra. Just därför att frågan är såoerhört viktig och svår anser vi i att denmåste leva vidare.I det aktuella förslaget behandlas inte frågan omvilka effektiva medel stat och kommun kan sätta in ikampen mot sexuella övergrepp mot barn, utan endastsådana frågor som påverkar bestämmelserna i grund-lagarna.Den största faran är om vi i och med detta beslut slår oss till ro och tror att vi nu har gjort allt somstår i vår makt. Det vore det största sveket mot debarn som behöver allt skydd de kan få. Därför kräverFolkpartiet liberalerna att en utredning med uppgiftatt fortsätta arbeta med frågan bör tillsättas. Dettaskall göras för att om möjligt hitta en lösning som påen gång ger starkast möjliga skydd mot spridning avbarnpornografi och minimerar de s.k. smittoriskerna,som ändå ganska många oroar sig för.Denna fråga måste hållas vid liv! Vi och andraopinionsbildare får aldrig slå oss till ro. Debattenmåste leva vidare. Ett vakande öga måste hela tidenhållas på denna viktiga fråga.Det steg vi nu tar är ett första steg, men låt det intebli det sista vad gäller denna fråga.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslagvad gäller att lyfta barnpornografifrågan ur grundla-garna. För att vinna tid yrkar jag dessutom bifall en-bart till reservation 3, 14, 19 och 23. Men jag stårgivetvis bakom alla reservationer tillhörande motionK23 från liberalerna.I detta anförande instämde , och (alla fp).Anf. 48 ():Fru talman! Jag skall fatta mig kort. Jag skall iviss mån avvika från det ämne som har debat-terats. har tidigare i debatten på ettmycket utförligt sätt beskrivit pornografins kränkningav människovärdet. Jag vill ytterligare understrykadetta, men även invända mot utskottets behandling avmin motion om rullande pornografisk reklam.I cirkulerar smålastbilar med reklam för en pornografisk verksamhet,ett s.k. massageinstitut. Det som reklamen textmässigtpåstår sig propagera för är olika former av massage,men illustrationen, en naken kvinna uppslängd som ettköttstycke vilket som helst utan egen vilja, visar attdet är kvinnan som objekt som säljs. Signalen tillförbipasserande är att kvinnans kön är till salu.Det råder ingen tvekan om att reklamen är djuptkränkande för alla de åskådare som inte själva ärköpare av porrindustrins olika produkter. Stockhol-marna har i månader rasat mot reklamen. Polisen harmött allmänhetens upprörda känslor med förståelsemen utan möjlighet att agera direkt. Det finns i daginget lagrum för att stoppa dagliga övertramp påmänniskors integritet och människovärdet.Som skäl till att motionen avstyrks har utskottetangett att man inte vill inskränka yttrandefrihetenytterligare. Det vill inte jag heller, men frågan är hurvi skall hantera dagens situation. Hur skall vi skyddavåra barn, våra äldre och våra ungdomar i samhället,och hur skall vi skydda oss själva för att bli utsatta fören kränkning bara genom att gå på gatan?Porrbilarna i tycks, av utskottets be-handling att döma, betraktas som en petitess och ettlokalt hyss. Låt mig då, för alla er som inte bor iStockholm eller kanske inte har sett de här bilarna,berätta att de här bilarna finns just därför att de utnytt-jar en lucka i lagen. En liknande reklam hade vi aldrigsett på reklampelare ute på stan.Medborgare har tagit saken i egna händer. Vid ettflertal tillfällen har bilarna bränts ned. Det säger kan-ske något om vilken avsky de har väckt genom attpassera en skammens gräns för vad vi kan tolerera.Jag hade hoppats att vi kunnat få bort porrbilarnapå något annat sätt. Självklart är det öppna opini-onsbildande arbetet mot porrindustrins människoex-ploatering det bästa alternativet långsiktigt. Det nästbästa alternativet är ett lagrum i någon form. Medbor-garna har reagerat och vid ett flertal tillfällen bettpolitikerna om hjälp för att bli av med porrbilarna.Vad kan vi då göra?I tider som förändras, när attityder, acceptans ochgränser förändras, är det viktigt att ha en aktuell lag-stiftning. Maktlöshet kan inte vara svaret på enkränkning av människovärdet i en demokrati. Enutredning om hur vi skall hantera dessa saker bordedärför vara mycket aktuell.Jag tycker att det är beklagligt att utskottet be-handlat motionen så styvmoderligt och inte tagit upp-rörda stockholmare, medborgare, barn, ungdomar,äldre, män, kvinnor och deras ilska och förtvivlan påstörre allvar. Med detta vill jag yrka bifall till reser-vation 21.Anf. 49 ():Fru talman! Först vill jag avge en förklaring tillvarför mitt namn inte står under betänkandet ochvarför jag i omröstningen inte kommer att stödjamajoritetens förslag vad gäller barnpornografi.Av de två varianter som har stått till departemen-tets förfogande har man i mitt tycke valt den klartsämsta utdefinieringen av begreppet ur grundlagarna.Det betänkande avgavförtjänar att lyftas fram, och alla de missförstånd somcirkulerat i den allmänna debatten bör ut.Kommittén nådde en förbluffande stor enighet.Centerns, , , Miljöpartietsoch Vänsterns representanter samt två av fyra social-demokrater står bakom betänkandet. Vi enades om atti princip all befattning med barnpornografiska bilder,dvs. framställning, distribution, spridning, även omdet bara gäller till en enda person, export, import ochinnehav, skulle vara kriminaliserad. All barnporno-grafi, även tryckta alster från den tid då barnporno-grafi var tillåtet, skulle konfiskeras var helst den på-träffades. Vi föreslog en åldersgräns somkombinerades med en bestämmelse om att med barnockså skulle avses en person vars pubertetsutvecklinginte är fullbordad.Vårt arbete började med att vi studerade de faktis-ka förhållandena, var barnpornografi förekom och hurpersoner som är intresserade av barnpornografi varbeskaffade. En förtjänstfull insats gjordes av utred-ningens sekreterare som kartlade allakända bilder och filmer och var de förekom. Hanskartläggning var tänkt att ligga till grund för en inter-nationell databank med som hu-vudansvarig. Då skulle man snabbt kunna se om nyttmaterial dykt upp och från vilket land det kom. Polis-samarbetet över gränserna skulle underlättas.Vi kom fram till följande. Personer som ledsnat påvanlig pornografi intresserar sig inte för och går inteöver till barnpornografi. Därtill är den alltför apartoch stötande för rättskänslan. är denkommersiella marknaden för tryckta skrifter dödeftersom det är straffbart att sälja sådana.En person som intresserar sig för barnpornografiär djupt skuldbelagd, håller sitt intresse dolt under ettför det mesta oklanderligt pedantiskt yttre och vill intege sig till känna för myndigheter för att inte få sittrykte fläckat. Många har själva utsatts för övergreppsom barn och skulle behöva vård och hjälp att kommaur sin situation. En del känner lättnad när polisenbeslagtar barnpornografiskt material och vill inte hadet tillbaka. På sin höjd deltar man i informella nät-verk för att utbyta bilder med varandra för att kommaåt nytt material. Det har visat sig allt annat än lätt. Påvideofilmerna cirkulerar i de flesta fall tidigare käntmaterial.750 filmer har påträffats och framåt.En del var helt lagliga när de framställdes. 40 olikabrottsfall har dokumenterats. I två av fallen har fil-merna gjorts i . De övriga är utländskt mate-rial. Detta är ett faktum som man bör ta till sig även ien debatt som denna.Jag vill påpeka att debatten har hållit siginom rimliga gränser.