prot · GM0936 · 1998-12-15 00:00:00 — Redan i1980 års gymnasieutredning, och framför allt i den dåverkande alternativa gymnasieutredningen, funderademan i dessa banor och föreslog att gymnasieskolanskulle inriktas mot tre utbildningsområden: ett socialt,ett tekniskt och ett ekonomiskt. Den alternativa gym-nasieutredningen förordade att alla ungdomar skullevälja något av områdena och inom respektive områdeförst få en praktisk yrkesorienterad kompetens somsedan kunde byggas på antingen med en teoretiskeller en yrkespraktiskt fördjupad kompetens.De är vi diskuterade utbild-ningspolitiken för den högre forskningen och utbild-ningen. Men jag kan inte låta bli att kommenteraThomas historiesyn något. Jag hoppas attIngegerd kan sända den hälsningen vida-re till honom.Han sade i sitt inlägg att vi tidigare i historien ladevår trygghet i arbetsgivarens händer. Nog borde välen företrädare för ett av arbetarrörelsens partier varamer medveten än så om att historien inte är en histo-ria där vi har lagt vår trygghet i någon annans händer,utan faktiskt tagit oss rätten att organisera oss självaoch bara kunnat lita till vår egen styrka. Historien omalla hittillsvarande samhällen är faktiskt historien omklasskampen, om man nu tillåts referera till KarlMarx inom socialdemokratin 1998.Även om maktförhållandena mellan de som ägeroch de som arbetar på dagens svenska företag är nogså tydlig, ökar kraven på teoretiska kunskaper ocksåför många inom traditionella arbetaryrken. Vi anseratt all utbildning skall vara arbetslivsförberedande, deallmänna utbildningsvägarna såväl som de yrkesför-beredande, och att alla utbildningsvägar skall ha all-männa ämnen och ge grundläggande behörighet tillhögre studier. Möjlighet skall finnas för eleverna attunder utbildningen ändra inriktning, från praktisk tillteoretisk såväl som omvänt. Det behövs allt oftarekunskaper i såväl teori som praktik. Också detta talarför en ny modell för hur gymnasieskolan skall funge-ra. Vi kommer att återkomma till detta under vårensbehandling.Det är också naturligt, vill jag tillägga, att en så-dan gymnasieskola är betygsfri. Det är enligt våruppfattning en förutsättning även om det inte är engarant för en fullt ut demokratisk skola. Men vi villinte ha en kravlös skola, snarare tvärtom. Vi menaratt en skola utan betyg ställer högre krav både pålärare och elever. När man är klar med en utbildningfår man ett intyg på att man har klarat den grundläg-gande målsättning som står inskriven i läroplanen. Påså sätt garanteras att ingen lämnar skolan utan till-räckliga kunskaper. Skolan skall vara så organiseradatt alla faktiskt kan klara dessa målsättningar.Vänsterpartiet vill avskaffa betygen därför att de,oavsett om de skrivs i siffror, i bokstäver eller i ord,är ett orättvist och samhällsbevarande system förurskiljning som är gammaldags och inte hör hemma idagens skola. Det finns tydliga undersökningar sompåvisar sambandet mellan samhällsklass och betygs-resultat. Ett dåligt betyg leder till dåligt självförtroen-de och minskade chanser till vidare utbildning. Barnfrån arbetarklassen får i större utsträckning lägrebetyg och därmed låg studiemotivation. Vår uppfatt-ning är att det inte beror på att de har lägre intelli-gens.Betygsskolan inverkar inte bara på vilka som skallsöka vidare och utbilda sig utan styr också i hög gradundervisningen, dess uppläggning och vad som skallläras ut. Det har tidigare påvisats också av Skolver-ket. Målet blir inte att lära sig så mycket som möjligt,utan att få högsta möjliga betyg. Det blir viktigare attvisa det man kan än att fråga om det som man intekan eller som man inte har förstått. Betygssystem, hurde än ser ut, ser eleverna som passiva mottagare somskall finna sig i att det är någon annan som bestäm-mer.Fru talman! har kommunerna sat-sat så olika på skolan. har skolornasatsat så olika mycket på undervisning. Duktiga ele-ver blir duktigare, svaga elever får det allt svårare. Ettav skolans allvarligaste problem vid sidan av bristenpå resurser är den ökande segregationen och ojämlik-heten mellan olika områden och grupper i samhället.Men det finns inte en lösning på det här proble-met. På område efter område - med arbetslöshetsbe-kämpningen och bostadspolitiken som de kanske allraviktigaste - måste politikens kraft inriktas på att gealla människor lika villkor, lika förutsättningar. Detgäller inte minst inom skolans värld, och där serVänsterpartiet positivt på de ökade satsningar som nukommer att genomföras i särskilt utsatta områden.Vi vill också uppmärksamma den risk som finns idet snabbt växande antalet privatskolor, eller friskolorsom de flesta väljer att kalla dem. När bristen påresurser är stor innebär systemet att de föräldrar somhar socialt kapital nog placerar sina barn i en bättreskola och att de därmed får en bättre utbildning. Ingetfel i sig att ungdomar bereds en bra utbildning, mendet betyder att det stora flertalet elever sominte har eller orkar ta sig samma möjlighet hamnar isämre skolor och att segregationen, uppdelningen, isamhället ökar.Vår uppfattning, som vi enligt en undersökningsom presenterades i delar med87 % av svenska folket, är att skolan skall drivasoffentligt, skall drivas gemensamt. Det ger oss bättremöjligheter att skapa en skola för alla och att motver-ka segregationen.Fru talman! När det gäller synen på vuxenutbild-ningen visar sig skillnaden mellan höger och vänstermycket tydligt. delar regeringens upp-fattning om att satsa pengar så att de lågutbildadeockså kan rustas för de nya krav som samhället ocharbetslivet ställer. För oss är det självklart att det skallvara möjligt och enkelt för alla människor, också desom tidigare, av sociala eller andra skäl, inte satsat påutbildning att klara sig i samhället och klara nya jobboch utmaningar. Det är i allra högsta grad såväl enklass- som en jämställdhetsfråga, eftersom de som deltar i i stor utsträckning är kvin-nor och nästan uteslutande tillhör arbetarklassen.Moderaterna vill i en motion minska anslaget med876 , med 80 mil-joner och drar till med 1 125 miljonerkronor. Det är fullt naturligt. Det är inte dessa grup-per som högerpartierna företräder, och det har detfaktiskt aldrig varit heller.Vänsterpartiet ger fullt stöd till ochkonstaterar att också en stor majoritet av dem somdeltar i satsningen själva är nöjda. av de vuxen-studerande är nöjda med sina studier enligt den utvär-dering som fristående utvärderare gjort för . Vi ser det som naturligt attfortsätta satsningen och utöka den samt att ge förlängt mandat, så att man kanutvärdera sitt arbete ordentligt och satsa på att allastuderande skall vara nöjda. Detsammagäller för den viktiga satsningen på kvalificerad yr-kesutbildning.När det gäller sfi - svenska för invandrare - krävsdet att man hittar en vuxenpedagogik för inlärningoch ger utrymme för praktik så att de som studerar ivardagligt liv får träna sina kunskaper och förstårsyftet med undervisningen. Vi ser på positivt på attutskottsmajoriteten i betänkandet pekar ut dennariktning. - och i ökande grad - är till-gången till det svenska språket en nödvändighet förintegration i det svenska samhället.Fru talman! Jag inledde med att säga några ordom skillnaden mellan höger och vänster. Jag tänkteavsluta på ett liknande sätt.Detta är en av mina första debatter i kammaren.Min tidigare huvudsakliga arena har varit gator ochtorg där jag mer än en gång deltagit i och anordnatdemonstrationer och protester mot nedskärningar ochförsämringar i utbildningsväsendet. Det gäller bådeprotester mot en socialdemokratiskt ledd och en bor-gerligt ledd regering. Det har gällt allting från stäng-ning av skolor, nedskärning av lärartjänster och för-sämrade villkor för studenter, till krav om ekonomis-ka förbättringar och utökade rättigheter.Självklart kommer vi inom att fort-sätta att arbeta på det sättet. Med mig in i kammarenbär jag insikten om att verkligheten inte bara påver-kas genom de beslut vi fattar här utan faktiskt i störreutsträckning av den kamp som pågår därute.Därute är skillnaden mellan höger och vänsteroerhört tydlig. Där är det fråga om skillnaden mellanförsämrade eller förbättrade levnadsvillkor för folk-flertalet, mellan fortsatt maktlöshet eller gemensamkamp för utökade rättigheter. Vi inom Vänsterpartietvet på vilken sida i den kampen vi står. Vi sade det ivalrörelsen, och det är lika giltigt fortfarande. Vi vetatt det är dags för rättvisa.Anf. 125 () re-plik:Fru talman! gjorde ett slags analysav skillnaden mellan Vänstern och Högern som när-mast var naiv. Den har väl knappast föregåtts av hurolika partier har ställt sig i olika frågor. Jag får nöjamig med det utlåtandet. Jag hoppas att med lite mer nyanserade synpunkter.Sedan var det analysen av utbildningen. Det ärskillnad när ett parti från vänster lägger ekonomi sommål inom utbildningspolitiken. Man tror att pengar ärallt det som skall styra och som skall vara avgörandeför om en utbildning är bra eller ej. Då blir det dentypen av analys. Det är farligt att se att en god utbild-ning nödvändigtvis innebär att det blir mycket mer avpengar.Kalle drar helt ologiskt in den dolda läro-planen. Han menar att man skall komma åt den doldaläroplanen. Den dolda läroplanen rör värdegrund ochvad det egentligen är som styr - och det är knappastpenningfixerat.Vi tror att ekonomiska resurser i hög grad behövsför att få en god skola, men det är inte det som avgör.Det är viktigt att i debatten sära på mål och metod förkvalitet i utbildningen.Anf. 126 () replik:Fru talman! inleder med attsäga att jag är naiv. Jag tänker över huvud taget intekommentera det påståendet. Det talar för sig självt.Det är en gammal debatt om huruvida pengar ärallt eller inte. Det finns inte någon i den här kamma-ren som hävdar att det är allt. Om lyssnat mera noga hade hon märkt att jag ocksåpratade om andra saker än just resurstilldelningen iskolan. Men det är förstås inte ointressant om manhar råd att anställa fler lärare eller inte. Det är inteointressant med klasser på 40 elever eller 20. Jagförstår inte riktigt argumentation.I sin förlängning innebär den att det är ointressant attsatsa mer pengar på skolorna. Det är det inte förVänsterpartiet, Socialdemokraterna och iden här majoriteten. Jag är glad för att så är fallet.Jag pratade om den dolda läroplanen. Vi kommeratt återkomma till diskussioner om hur skolan skallfungera . Jag vill redan nu markera hur vistår i de viktiga frågorna.Anf. 127 () re-plik:Fru talman! Såvitt jag förstår har Kristdemokra-terna och över huvud taget inte varitoeniga i frågorna om antalet vuxna i skolan och lägreantal elever i klasserna. Det finns en hel del av frå-gorna där vi är överens. Det finns inte anledning attens i kammaren lyfta fram oenigheter när överens-kommelser finns. Däremot är det en fara att tro attmycket pengar och resurser med säkerhet skulle in-nebära en god skola. Kvalitet har också med andradimensioner att göra, t.ex. värdegrund och det somfinns i den dolda läroplanen.Jag har aldrig beskyllt för att varanaiv, utan det var hans resonemang som jag tycktevar onödigt naivt.Anf. 128 () replik:Fru talman! menar förstås attdet är en oerhörd skillnad på person och det personensäger. I så fall tar jag tillbaka min kritik av YvonneAndersson.Det är förstås inte bara fråga om att ge mer pengartill skolan, vad man än använder pengarna till. Detskulle inte vara positivt om en stor del av skolansresurser används bara för att förbättra kristendom-sundervisningen. Det handlar också om hur resurser-na används. Det kan jag och varahelt överens om. Det är en diskussion såväl somi den kommande behandlingen under våren.Jag vill ändå vidhålla att det inte är ointressant attdiskutera inte de saker vi är överens om men hurmycket resurser vi är beredda att skjuta till i de frågordär det faktiskt handlar om pengar. Det handlar omklasstorlek, lärartjänster och många sådana saker. Därtror jag inte att vi är fullt så överens som YvonneAndersson vill påstå.Anf. 129 () replik:Fru talman! Det skiljer mycket mellan kommu-nerna i landet hur de satsar på område.Det är . De som satsarmest är de borgerliga kommunpolitikerna, och de somdrar ned allra mest är socialdemokrater och vänster-partister ute i landet. Det vill jag ha kommenterat.Det är lämpligt att stöder vårt för-slag om nationell skolpeng. Vi vill göra det neutraltöver landet oavsett vem som driver skolan. Jag serfram emot ett stöd från vad gäller dennationella skolpengen, som väl täcker in resurser föratt ge en bra högkvalitativ skola.Vi själva tror inte att skolverksamhet kan kom-menderas fram från plenisal. Det är baramed hjälp av engagerade lärare och föräldrar som detgår att få en vettig verksamhet.Fru talman! Jag hoppas innerligt att Vänstern intefår något inflytande på den skolpolitik som skalldrivas. Kommer att driva linjen attfriskolornas verksamhet skall beskäras eller att förut-sättningarna för dem att verka skall försämras?Anf. 130 () replik:Fru talman! Något stöd för nationell skolpengkommer inte att få från Vänsterparti-et. Vi vill ha ett resurstilldelningssystem som utgårfrån att de som har större behov också skall få merresurser. Den nationella skolpengen bygger på ettsämre sätt att räkna.Sedan var det de borgerliga kommunerna som sat-sat mer pengar på skolan. Det beror helt enkelt på attde satsar så mycket mindre pengar på andra saker. kommun måste man väga satsningarna mellanolika sektorer. Det är inte minst viktigt när man tittarpå hur mycket pengar skolan får.Det är sant att man inte härifrån kan kommenderafram allt som man vill förändra inom skolan. Men vikan föra en visionär och framåtriktad debatt om hurvi vill att skolan skall fungera och hur mycket resur-ser vi är beredda att anslå till det. Det är det vi skallsyssla med.När det gäller privata skolor och friskolor har vi -och det tror jag känner till - i vårmotion, som kommer att behandlas , ettyrkande om att inga ytterligare privatskolor skalltillåtas etableras. Jag ser fram emot en debatt om denfrågan i kammaren. av svenska folket anser attutbildning skall bedrivas offentligt och inte privatise-ras. Vi delar helt och hållet svenska folkets uppfatt-ning i den frågan.Anf. 131 () replik:Fru talman! Den uppfattningen delas däremot inteav de tusentals elever och föräldrar som har sina barni friskolor. De tycker att de skall kunna ta del av deskattepengar de har betalat in en gång, precis påsamma sätt som man har sina barn i skolan.Jag bjuder in till en diskussion omden nationella skolpengen. Det är inte alls som KalleLarsson här beskriver det att det är en krona som gårdirekt till varje elev. Det finns ett utrymme för endiskussion och en medvetenhet från vår sida att ele-verna faktiskt ser olika ut och kommer in i skolanmed olika ryggsäckar. Visst kan man diskutera det.Välkommen in i den diskussionen, !Anf. 132 () replik:Fru talman! Jag diskuterar vad som helst mednästan vem som helst. Jag kan diskutera skolpengenmed om det behövs. Vi i Vänsterpar-tiet kommer i ett kommande inlägg av att gå in närmare på den nationella skolpeng-en och vår kritik av denna.Jag vill också till protokollet och till er som är härnu i kammaren meddela att vi inte har för avsikt attstänga några skolor eller beskära möjligheterna för deprivatskolor och friskolor som finns.Däremot anser vi att i takt med att segregationen idet svenska samhället ökar finns det inte något ut-rymme för att etablera nya privatskolor eller friskolor.Det är vår linje i den frågan. Den debatten kommeratt bli intressant och spännande i vår när vi har denfrågan uppe till behandling.Anf. 133 () replik:Fru talman! öppnar sitt anförandemed att tala om att skolpolitik skall dras åtvänster. talar han om en skola för alla ochen skolpolitik som skall gå åt vänster, och det är intebara en liten vänstersväng utan en skarp vänsterin-riktning.För mig betyder den inriktningen inte en skola föralla. Den innebär en skola där eleverna egentligenskall vara stöpta i samma form, en skola som har enlikriktning i undervisningen och en skola där antalenår är viktigare än de kunskapsmål som finns.Centerpartiet och jag står för en skola för alla somär flexibel, där varje elev sätts i centrum och därskolan utgår från varje elev och kunskaperna.Anf. 134 () replik:Fru talman! kommenterar mitt in-ägg där jag sade att skolan skall vara till för alla ge-nom att säga att så kommer det inte alls att bli omVänsterpartiet får bestämma. Då kommer alla att lärasig ungefär samma sak, och det är bara intressant hurmånga år man går i skolan och inte vad man lär sig.Så är det förstås inte. Det är inte sant att beskriva vårskolpolitik på det sättet.Jag skulle vilja säga att det är tvärtom. Det som visäger när vi talar om skolan är att man i större ut-sträckning än vad man kan göra skall ha möjlig-het att välja hur undervisningen skall bedrivas. Manskall kunna påverka också innehållet i undervisningenoch arbetsformerna man använder sig av i skolan. Detär snarare detta det är fråga om än att välja mellanredan färdiga lösningar, som brukar vara den borger-liga modellen för s.k. valfrihet.Anf. 135 () replik:Fru talman! Det är intressant om snävar till vänsterinriktningen utan försöker pla-na ut den och se en väg i mitten där man ser på elevenoch försöker, som gör, att använda sigav en mer flexibel skola. Där finns det möjligheter attvälja inriktning och möjligheter för elever att uppnåkunskapsmålen oavsett bakgrund och kön.Anf. 136 () replik:Fru talman! Jag har inte kommenterat vilken rikt-ning som vänstersvängen skall ha. Det har däremotSofia nu gjort två gånger. Hon sade tidigareatt den skulle vara skarp, och skulle jag inte snävain den längre utan låta den plana ut.Jag tror att den liknelsen faller på sin egen orim-lighet. Jag tror att det är enklare om vi beskriver vadvi faktiskt vill göra, och det var vad jag gjorde i mittanförande. Vi vill ha breda ingångar till en samman-hållen ungdomsskola där man efterhand väljer teore-tisk och praktiskt inriktning på sina studier.Det är vad det handlar om. Inte att välja ett färdigtprogram och sedan vara mer eller mindre tvungen attfölja det under hela sin skoltid. Det skall finnas enmöjlighet att välja brett och sedan specialisera sig.Men det är inte det viktiga. Jag vill än en gång sägadet.Det viktiga är att kunna påverka innehållet i un-dervisningen och hur skolan faktiskt fungerar, varjeelev för sig men framför allt gemensamt. Det är dekollektiva sätten att påverka som är de effektiva. Detgäller såväl för elever, för lärare som för arbetarrörel-sen.Anf. 137 ():Fru talman! Skolan är en del av det omgivandesamhället och en spegel av de tendenser som finnsdär. Många barn kommer tyvärr till skolan med pro-blem av olika slag. 40 000 barn är med om attderas föräldrar separerar. Barnen lämnar inte sin orovid skolgrinden. De bär med sig den. Andra kommertill skolan utan att ha fått sova därför att någon i fa-miljen har alkoholproblem. Minst ett sådant barnfinns i varje klass.Många oroar sig för familjeekonomin därför attden ena eller båda föräldrarna är arbetslösa. Barn frånutåt sett väl fungerande hem kommer med en storsorg i hjärtat över att deras föräldrar aldrig har tidmed dem. Andra barn mår alldeles utmärkt och fården tid de behöver.Det är då kanske inte så konstigt att motivationeninte alltid är i topp hos alla elever . Åtmins-tone en del av förklaringen till de problem som sko-lan brottas med och till att så många elever lämnargrundskolan med ofullständiga betyg måste ocksåsökas utanför skolan, och det är viktigt att de åtgärdasdär. Alla barn i skolan är i sin fulla rätt att få sinabehov tillfredsställda, både de som har det bra och desom har sämre utgångsmöjligheter.Barn mognar i olika takt. Somliga är skolmognavid fem eller ålder, andra först vid sju ålder. Det här leder till slutsatsen att över-gången mellan förskola och skola bör ske vid olikaåldrar för olika barn. anser attskolstarten därför bör vara individuellt flexibel ochske successivt. Vi avvisar obligatorisk skolstart ålder.Barn har också olika talanger och läggning. Någraär mer teoretiskt lagda, andra mer praktiskt inriktade.Somliga är konstnärliga medan andra tycker om attmeka. Det är den verklighet som måste få återspeglasockså i skolans sätt att arbeta med eleverna. Allaelever måste få utveckla sina talanger så att de kananvända sin kunskap aktivt. Praktisk och teoretiskförmåga måste värderas lika.Eleverna har lagfäst rätt till inflytande över hurderas utbildning utformas. I skall infly-tandets omfattning och utformning anpassas efterelevernas ålder och mognad. På lågstadiet är det rim-ligt att det kan göras genom att eleverna får ansvar förolika moment i klassrummet. På högre stadier kanmedinflytande sedan successivt öka till att omfattaundervisningens uppläggning, schemaläggning ochliknande. Elever måste få känna att deras medinfly-tande är reellt och därmed meningsfullt.Föräldrarna har huvudansvaret för barnets vårdoch fostran. Skolan är ett stöd och ett komplement tillföräldrarnas insatser. Det är en uppfattning som an-sluter väl till FN:s allmänna deklaration om mänskli-ga rättigheter som har ställt sig bakom. Denförsöksverksamhet som har inletts och som ger skolormöjlighet att inrätta styrelser med föräldramajoritetgår i linje med vad vi kristdemokrater länge krävt,nämligen att föräldrarnas rätt till information ochmedinflytande i skolan behöver stärkas.Läraryrket handlar om att stödja barnets utveck-ling. Det kan inte nog understrykas att lärarna ärskolans viktigaste resurs. En fast hand, ett varmthjärta och en vilja att locka fram det bästa hos varjeelev är kännetecknande för en bra lärare.Eleverna står i beroendeställning till lärarna bådenär det gäller hur de blir bemötta och när det gällerinnehållet i undervisningen. Det klimat läraren ellerarbetslaget skapar och den etik läraren medvetet elleromedvetet förmedlar påverkar en hel generationsetiska förhållningssätt. Att synen på lärarna behöveruppvärderas är tydligt, inte minst ur det perspektivet.Fru talman! Utvecklingen i skolan är en ödesfrågaför . Alla skolor måste kunna erbjuda en tryggoch stimulerande miljö för både elever och lärare. Detär inte tillfredsställande att 20 000 elever lämnargrundskolan utan att kunna läsa och skrivaoch att 100 000 elever på våra skolor mobbas. Det ärinte tillfredsställande att av eleverna som lämna-de 1997 inte hade fullständiga betyg. Dethandlar om 57 000 ungdomar. Kristdemokraternaanser att detta är oacceptabelt.Det är ett allvarligt läge när våldet i skolorna är såutbrett att skolledare och lärare vänder sig till polisenför att de inte klarar av situationen. När kränkandespråk, slag och sparkar hör till vardagen har vi miss-lyckats. Det är hela samhällets misslyckande om intevåra skolor är den trygga plats som är en förutsättningför att inlärningen skall fungera.En elev som sitter och funderar på var hon skallgömma sig på rasten för att komma undan sina plågo-andar är inte mottaglig för undervisning. En läraresom känner oro inför sina elever och räknar dagarnatill loven kan inte inspirera och väcka intresse hoseleverna. menar att skolans upp-gift är att lära och fostra. Därför är det att införaen kunskaps- och trygghetsgaranti i skolan.Om skolan inte lyckas lära eleverna att leva till-sammans med andra och att läsa, skriva och räkna,har den misslyckats. Vi kristdemokrater menar attskolan kan lyckas bättre än vad den gör i dag.Grundskolan har ett ansvar gentemot gymnasiet.Målsättningen är att alla elever som går ut grundsko-lan skall kunna klara av gymnasiets inträdeskrav.Kunskaper i omfattar såväl fakta ochfärdigheter som förståelse och förmåga att inhämta dekunskaper som behövs i olika situationer. läm-nar, som jag tidigare nämnt, alltför många elevergrundskolan med icke godkända studieresultat.Fru talman! När en skola förändras sker det inteöver . Det är en stegvis process som pågåttunder . I ivern att komma ifrån den gamlaauktoritära skolan har många successivt ramlat ned ikravlöshetsdiket. Må ingen nu tänka så, att nu vill jagha en auktoritär skola tillbaka. Både lärare och vi somvuxna har blivit så förtvivlat rädda för att vara justvuxna.