prot · GL0973 · 1998-03-03 00:00:00 — Han som dömdes fick i fängel-se.Det här borde vara en tankeställare för alla osssom är engagerade i dessa frågor. Vi i Centerpartiethar skrivit en omfattande motion när det gäller miljö-balken. Vi hoppas kunna hjälpa till att skärpa upp denså att miljölagarna blir bättre. Om vi nu har miljöla-gar, är det viktigt att de tillämpas fullt ut och med fullkraft. Det är naturligtvis oerhört illavarslande att dettakan pågå år ut och år in.Jag delar uppfattningen att det behövs kompe-tensutveckling, metodutveckling och att Riksåklaga-ren ser över de tekniskt svåra frågorna osv. Men jagtycker också att det vore på sin plats att justitieminis-tern talade om att sådana här frågor skall prioriteras.Gudrun var inne på att man slås av misstan-ken att just därför att straffsatserna inte är så höga -det är inte fängelsedomar det handlar om - prioriterasde lägre än andra brott som kan ge strängare straff.Jag skulle vilja ha ett besked från justitieministerni frågan. Hur tror justitieministern att det påverkarmänniskors förtroende för rättstillämpningen och förmiljöambitionerna i det här landet om riksdag ochregering gång på gång talar om hur viktigt detta är -vi har ju nu en ny miljöbalk på gång osv. - men ipraktiken går brottslingarna fria? Jag tycker att det ärett dilemma för oss alla att det är på det sättet. De somjobbar med dessa mål erkänner ju själva att det ärganska riskfritt att begå miljöbrott i det här landet,eftersom det inte leder någonvart. Då tycker jag attdet är på sin plats att landets högsta ansvariga påområdet reagerar med kraft och talar om att det härskall prioriteras och att det är viktigt.Anf. 8 (mp):Fru talman! Justitieministern definierar själv pro-blemen och talar om kompetensutveckling. Men denkompetensutveckling som justitieministern har tagittag i har varit en kontinuerlig vidareutbildning avpoliser. Även åklagare har fått vara med. Men det hartydligen inte hjälpt ändå. Det är inte bara det som ärfel.Det är viktigt att detta kommer in i grundutbild-ningen, och det är viktigt att utbildningen fortsätter.Men dessutom krävs det att dessa utbildade personer,när de kommer tillbaka, får ägna tid och kraft åt justden extra kompetens som de har fått. Pratar man medpoliser som har gått utbildningen har de inte fått göradet. De har inte fått ägna sig åt detta utan har återgåtttill de vanliga arbetsuppgifterna. Det är ingen som gerdem utrymme, och det finns inte heller någon strategii länen för hur man arbetar med dessa miljöbrott.Därför finns det en stor brist här.Den andra delen som justitieministern nämner äratt det här är tekniskt mycket svåra frågor. Det har vipåpekat under hela mandatperioden. Det är därförbrotten ingår i ekobrott. De har ungefär samma svå-righetsgrad, och det behövs exakt samma strategi medspecialutbildade människor som arbetar i ett team därsamordning med övriga myndigheter och företag sker.Därför skulle de ha varit med under Ekobrottsmyn-digheten från början. Då hade jag kunnat vara merpositiv, och vi hade sett att det nu händer någonting.Men, som sagt, det dröjer långt in-nan detta kommer i gång. Jag kan inte förstå varförfrågorna skulle hanteras på detta vis.Jag kan slutligen bara konstatera att även om jus-titieministern är medveten om det och säger att det ärviktigt så kommer det inte att hända någonting denhär perioden utan först nästa mandatperiod. För-hoppningsvis kan det hända, om man nu med kraft tartag i de här problemen. Men jag tycker att detta harförsummats när man verkligen hade kunnat göranågonting.Anf. 9 ():Fru talman! ,som sitter i justitieutskottet, är kanske litet mer luttradän vad jag är. Jag har fortfarande litet hopp.Låt oss konstatera vad som har skett medGAMA Dental. När en utredning lades fram var den ialla fall tjock. Den var på ungefär 800 sidor. När dennu blev liggandes så pass länge och ambitionen frånjustitieministerns håll var att brotten skulle leda tillåtal så måste det här fallet ändå kännas litet obehag-ligt. Det är tydligen så att vi inte är hemma. Det fun-gerar inte riktigt.Jag har inte alls följt turerna lika mycket som KiaAndreasson. Men jag som naturvetare tror att det ärsvårt för människor att bedöma hur allvarligt ett ut-släpp av kvicksilver egentligen är. låterju inte speciellt mycket. Jag undrar om åklagarnaverkligen har kompetens att bedöma tyngden imiljöbrotten. För att kunna göra det behöver man, trorjag, inte bara ha kunskap om de miljölagar vi har. Detär jag övertygad om att man har på åklagarsidan. Manbehöver också något slags kunskap i grundläggandeekologi, en grundkurs helt enkelt.När man bedriver vidareutbildning är jag litet räddför att den har en mycket stark koppling till juridikenoch att man därför missar grundkurserna. Det finns enmycket bra grundkurs på Tekniska högskolan. Det ären ekologisk grundkurs på 4 poäng som är avsedd attge teknologerna ett slags ekologisk grundkunskap. Jagtror att det finns behov av en sådan även när det gälleråklagare och domare. Det behövs för att man skall haett slags trygghet i sig själv att kunna bedöma allvareti brotten.Jag tror inte att det är lätt att komma till rätta meddet här. Men jag tror att det är nödvändigt om vi skallfå den utveckling som jag tror att vi alla vill se, näm-ligen att brotten leder till åtal.Nu skall vi behandla . Från Center-partiet finns det inget förslag där man kräver skärptastraff. Det finns det däremot från Kristdemokraterna.Men jag är nog också av den uppfattningen att detegentligen inte riktigt handlar om sex, åtta eller tolv årutan om att utnyttja hela straffskalan och om att verk-ligen döma till fängelse. Jag tror att det handlar om attjust kunna se tyngden i brottsligheten, att se att ut-släpp av kvicksilver är ett fruktansvärt stortmiljöbrott, ett oerhört stort miljöbrott.Det här leder också till att Henriksdals har slam som man måstehantera på ett mycket speciellt sätt. Det orsakarmycket stora kostnader för samhället. Dessutom vet viinte vilka konsekvenser det blir av de mängderkvicksilver som kanske har slunkit förbi reningsver-ket.Så jag förmodar att justitieministern inte är nöjdmed det faktum att vi nu kan se att det inte fungerar.Vad kommer att ske på kort sikt? Kommer det härfallet att leda till att man försöker se till att få i gången utbildning som kanske saknas ?Vi har också diskuterat det här när det gäller mil-jödomstolarna som skall komma. Man skall ersättaVattendomstolen och medmiljödomstolar. De skall i och för sig inte hanterabrottmål, men de skall hantera tillstånd. Även därbehövs det kanske en helt annan kompetens än densom finns i dag.Kan justitieministern se någon möjlighet att inrättaen miljödomstol som bara hanterar miljöbrotten? Detfinns ju sådana synpunkter från , såvittjag har förstått. Kan justitieministern se några föränd-ringar i organisationen som skulle leda till en bättretingens ordning?Anf. 10 (m):Fru talman! Det är en allvarlig bild som mångagånger tonar fram från kammarens talarstol. Det är enbild av att samhället och rättsväsendet inte tar miljö-brotten på allvar. Rätt eller fel - om allmänhetenbibringas den uppfattningen inger det oro. Det är klartatt justitieministern bestrider detta, det ligger i sakensnatur. Men det avgörande är ändå gärningarna ochhandlingarna ute på fältet. Det är de som kommer attge besked.Sven frågar om rättssamhället tar mil-jöbrotten på allvar. Det är alldeles uppenbart att detgör man först när man i praktisk gärning ser till attbeivra miljöbrotten. Man gör det genom att man haren vettig strategi för miljöbrottsövervakning ochbekämpning. Den strategin har dröjt väldigt . Nukan man se antydningar till en sådan. Man kan konsta-tera att resurserna är för små materiellt. Men de ärockså, som har framförts från flera håll, för små kom-petensmässigt i hela rättskedjan.Moderata samlingspartiet har också framfört borde ha fria resurser. Även det har antytts här.Det vore bra om olika myndigheter inte bara samver-kade sinsemellan utan också hade tillgång till resurseroch kompetens för att kunna bekämpa den här brotts-ligheten effektivare. Det är klart det blir svårt att göradetta om man håller väldigt hårt på resurserna när detgäller polis och åklagarväsende.Lagstiftningen är det yttersta instrumentet. Här ikammaren har vi företrädare från några partier somstår bakom det förslag till en ny miljöbalk som förnärvarande behandlas i och som skall de-batteras . Från två av interpellanterna framförsönskemål om skärpta straff. har justitieutskottetjusterat sitt yttrande till jordbruksutskottet om en långrad förslag för att förstärka den lagstiftningen. Manblir, fru talman, något konfunderad när man ser imotionsförteckningen hur många tunga motioner detfinns från och med vilket litet eller obe-fintligt intresse motionerna följs upp i utskottet, somskall ge underlag för jordbruksutskottets ställningsta-gande. Flera av motionerna kan karakteriseras sompartimotioner. Men ändå tycker inte attdet är värt att följa upp dem.Det är intressant att notera att både Moderatasamlingspartiet, , och Krist-demokraterna i en gemensam avvikande mening mar-kerar behovet av en översyn av lagstiftningen. Inomramen för en sådan översyn, säger vi, bör inte barafrågor om brottsbeskrivningar och straffskalor utre-das. Även frågor om de subjektiva rekvisiten vidmiljöbrottsligt beviskrav och preskriptionstid börutredas. Regeringen bör få i uppdrag att tillsät-ta en utredning med den inriktning vi nu förordat.Många av de här sakerna täcker in angelägna öns-kemål som för fram. Men Miljöpartietkommer icke i sitt agerande i justitieutskottet att följaupp detta. Det tycker vi är märkligt.Jag vill fråga justitieministern: justitieminis-tern, som verbalt har talat om beho-vet av kompetens, nu beredd att också på allvar tillfö-ra rättsväsendet resurser - fria resurser som gör detmöjligt att skaffa den specialkompetens som bevisli-gen är nödvändig för att på ett effektivt sätt kunnabekämpa den här formen av brottslighet? Är honberedd att göra det så att bilden av samhället som intetar miljöbrottsligheten på allvar försvinner? Det ärnämligen icke bra för samhället i sin helhet om denbilden tonar fram.Anf. 11 Justitieminister ():Fru talman! Jag kan inte dela den beskrivning somSven och ger, dvs. att årefter år går och ingenting görs. Man kan naturligtvisha uppfattningen att det borde ha gjorts mer, att vi kangöra mer och att det går för långsamt. Den upp-fattningen har jag själv. Men att påstå att ingentinggörs tycker jag ändå är att bortse från det som bl.a.riksdagen har ägnat sig åt och haftanledning att ta ställning till i budgetarbetet, i miljö-balksarbetet och även i andra sammanhang. Vi kankonstatera att vi inte på något vis har uppnått det somvi ändå är ganska överens om att vi måste uppnå,nämligen ett betydligt effektivare system. Men vi kanväl vara överens om att det som har gjorts uppenbar-ligen har varit steg i rätt riktning, även om det inte harvarit tillräckligt. Vi måste alltså gå vidare med det.Gudrun ställer frågan vad man på merkort sikt skulle kunna göra för att skynda på utveck-lingen så att vi får ett effektivare system för att be-kämpa miljöbrotten. Ja, på riktigt kort sikt kan jaginte se någonting alls. Jag utgår nämligen från attSven inte menade allvar med att jag skulletala om för domstolarna hur de borde döma i de en-skilda fallen. Det avser jag icke att göra, och jag tyck-er inte heller att skall göra det. Vi får nogacceptera de bedömningar som domstolarna gör.Men vad vi kan göra är att skapa förutsättningarför att de bedömningar som görs blir acceptabla uti-från de utgångspunkter vi har. Jag tror har helt rätt när hon säger att de som arbetar medde här frågorna kanske måste få en ekologiskgrundutbildning. Kanske är det en förutsättning för även som duktig jurist skall kunna tillämpa detjuridiska systemet. Man måste ha en grundförutsätt-ning att förstå den problematik man har att hantera.Jag tror att det ligger mycket i det.Det är detta som kan leda till att man ser allvaret iden här brottsligheten. En erfarenhet vi har från andrarättsområden är att så länge man inte känner till ochförstår verkligheten ser man inte heller allvaret i den.Det kan kräva en form av kompetensutveckling somär mera generell och inte bara specifikt juridisk.Det här ingår i det arbete som bl.a. RÅ utför närdet gäller att överväga de kompetensutvecklandeåtgärderna. Jag utgår från att RÅ kommer att ta tag iden här frågan och kommer att ha konkreta förslag påhur åklagarorganisationen skall kunna tillgodogöra sigden ökade kunskap som är en förutsättning för åkla-garnas agerande.Vi skall nu utarbeta en strategi, och jag tycker attdet var ett utmärkt initiativ från sida attkräva detta. Det var så vi arbetade med ekobrotten,och det gav oss det underlag som behövdes för attmed bredd kunna ta tag i ett sådant stort och komplextområde. Jag tror att det krävs samma grepp när detgäller miljöbrotten. Inom ramen för den strateginkommer vi att få fram både mer kortsiktiga och merlångsiktiga åtgärder utöver det som görs.De organisatoriska frågorna är föremål för över-vägande. Även om organisationerna som sådana inte isig skapar direkta förutsättningar är det ändå nöd-vändigt att de fungerar väl för att de personer somskall agera skall ha möjlighet att göra det på ett kom-petent sätt. Därför är organisationsfrågan,centrala funktion, viktig i dethär sammanhanget.Att vi inte gjorde som och ålade myndigheten den här uppgiften berod-de på att vi inte ansåg oss kunna göra det utan attkunna tala om vilka avgränsningarna skulle vara ochvilken inriktningen skulle vara. Vi kan faktiskt intesom ansvariga politiska instanser fatta beslut som viinte är beredda att ta konsekvenserna av utan barahoppas att myndigheterna skall kunna tolka och han-tera. Det är inte ett ansvarsfullt agerande. Det är där-för vi går vidare med frågan, med den uttryckligtuttalade ambitionen att skallha en central funktion när det gäller miljöbrotten. Jagtror att den kommer att spela en mycket viktig roll isammanhanget.Det är de här frågorna vi måste arbeta vidare med.Men det duger inte att bara prata och säga att vi villdet. Vi måste skapa dessa förutsättningar, och dåmåste vi arbeta vidare med de frågor som jag harpekat på som viktiga.Anf. 12 ():Fru talman! Justitieministern får förlåta om jagoch många fler är otåliga i de här frågorna. Men vi ärju inte ensamma om att tycka att det åtminstone hän-der alldeles för litet. Någonting görs säkert; det kan-ske var överord att säga att ingenting görs om jag nusade så. Men det händer alldeles för litet.Jag begärde inte att justitieministern skulle gå inoch peka ut hur man skall döma i varje enskilt fall.Men nog blir man lätt förtvivlad när det är som jagredovisade förut: Av 327 misstänkta brott blev det 17fällande domar. 14 dagars fängelse är det absolutsträngaste straff som har dömts ut.Jag är inte ensam om att vara förtvivlad, utan detgäller många andra som jobbar med de här frågornadagligen. Hon som utreder just det enskilda fall somvi inte fick prata om säger t.ex. att hon gråter blod omdet inte blir åtal. Hon tycker att rättsväsendet istort sett struntar i miljöbrotten.Vi har också uttalanden från andra. StefanKarlmark i , kanske den åklagare i landetsom har störst erfarenhet av miljöbrott, säger så här:Risken att bli avslöjad som miljöbrottsling är väldigtliten, risken att ställas inför rätta ännu mindre. Riskenatt bli straffad är minimal, och helt säkert slipper manfängelse.Vad är det för signaler vi sänder ut till miljö-brottslingarna när erfarna personer i branschen sägerpå detta sätt?Jag tycker att det är viktigt att vi för den här debat-ten och att vi med ganska stor skyndsamhet försökerskärpa tongången, skärpa tillämpningen. Om vi nu harlagar som är hyggliga skall de åtminstone tillämpasfullt ut. Jag hoppas också att behandlingen av miljö-balken kan föra den här frågan ytterligare några stegframåt.Jag blir dock litet förvånad när med slängar mot om att viminsann inte föreslår särskilt mycket. I vår miljömo-tion med anledning av har vi på ett antalpunkter föreslagit förbättringar och förstärkningar,t.ex. att miljösanktionsavgiften inte skall kunna be-gränsas till , att det skall inrättas en miljö-ombudsman och att miljöorganisationernas talerätt ide här frågorna skall utvidgas, inte begränsas till storaorganisationer så att miljögrupper, Agenda 21-grupper osv. Slutligen hoppas jag att den här debat-ten ändå leder till att vi får en ökad uppmärksamhetpå de här frågorna, att vi utvecklar metoder, vilketjustitieministern var inne på, och att vi utvecklarkompetens osv. Men framför allt hoppas jag att vitillämpar de lagar som finns i det här landet med fullkraft och att vi tillämpar dem fullt ut såsom avsiktenhar varit. Jag hoppas att den här debatten kanbidra till att uppmärksamheten på de här frågorna blirskärpt och att tillämpningen blir kraftfullare.Anf. 13 (mp):Fru talman! Jag skall inte ägna mina korta minuteråt påhopp, utan jag vill bara sägaatt vi står bakom de motioner som vi har skrivit. Vihar dock kunnat påverka positivt just närdet gäller miljödomstolar, talerätt för miljöorganisa-tioner osv. Det där är alltså passerat. Det vi pratar omhär och är hanteringen inom rättsväsendet. Det haringenting med att göra, som vi tycker ärett bra dokument.För att nu se framtiden an och inte stanna vid detsom har varit vill jag i mitt sista inlägg säga till justi-tieministern att det är oerhört viktigt attEkobrottsmyndigheten får ta tag i miljöbrotten - detverkar ju även justitieministern tycka - och att den fårutarbeta en nationell strategi. Detta hade ju inte varitså svårt när utredningen arbetade. Man gjorde jubesök i , där Økokrim finns att ta efter. Vi harju mycket att lära av omgivningen utanför. Där harman lyckats mycket bra med strukturen och den härsvåra avvägningen. Det är det som fattas här.En annan punkt jag vill ta upp är utbildningen.Redan när satt i 1988-1991skrev vi motioner om hur viktigt det är med utbild-ning av polis, åklagare och domstolspersonal. Detta ärfortfarande aktuellt.Slutligen gäller det forskningsuppdraget: att vianalyserar var bristerna finns så att vi kan vidta riktigaåtgärder.Detta är de tre punkter som måste åtgärdas, ochvi verkar ju vara ganska överens på de här punkterna.Anf. 14 ():Fru talman! Det var väl ganska väntat att vi skullefå en massa diskussion om !Kort om : Miljösanktionsavgifter är,som alla vi som har hållit på med det här vet, intenågot erkänt straff. Det är en administrativ avgift somutdöms av tillsynsmyndigheten. Maximalt belopp perbeslut är . Det kan bli beslut hur mångagånger som helst. Det ersätter inte åtal för brott. Manskall åtala om ett brott begås.När det gäller en miljöombudsman anser vi att detär dags för organisationerna att ha talerätt. Vi tyckerinte att det behövs någon förmyndare längre.Det kanske inte är så konstigt att inteyrkar bifall till ett yrkande om en uppföljningsutred-ning, eftersom det faktiskt är något som finns i bal-ken. Det står på en av de sista sidorna att en parla-mentarisk uppföljningsutredning skall tillsättas somskall sätta i gång och jobba närmiljöbalken träder i kraft för att se till att balken fårdet genomslag vi vill att den skall få. I fråga om dettahar vi alltså blivit bönhörda.Jag tackar för den här debatten. Jag hoppas att detfinns möjlighet att gå vidare. Jag tror att ett samarbetemellan och regeringen i denna frågaskulle kunna vara lika fruktsamt som det samarbetesom vi har bedrivit om balken.Jag tror tyvärr inte att Riksåklagaren själv kan be-stämma vilken kurs man behöver. Det är svårt attefterfråga det som man inte vet om. Man vet att manblir litet fackidiot som vuxen. Det är svårt att veta vadinom andra fält som man skulle behöva kunskaper i.Det kanske är lättare för dem som finns inom de andrafälten att tala om vad som finns och att tala om förandra att de kanske skulle ha en kurs i detta. Jag troralltså att någon utanför kanske behöver tala om attgrundutbildning i ekologi ger en helt annan kunskapän vad man har tänkt på.Människor i min ålder har aldrig fått någon ut-bildning i ekologi i skolan. Jag ingick i den förstastudentkullen som läste ekologi på , ochdet var 1967. Detta är alltså en ganska ny vetenskap.Jag tror att det finns mycket kunnande sommånga åklagare, bl.a. på grund av ålder, inte har. Jaghoppas på ett mycket konstruktivt samarbete. Vi iMiljöpartiet erbjuder våra tjänster.Anf. 15 (m):Fru talman! Jag skall inte lägga mig i Miljöpartietsdiskussioner och förhoppningar om samarbete medSocialdemokraterna framöver. Jag kan förstå att detfinns ett sådant önskemål.Justitieministern säger att det inte duger med atttala om saker. Om detta kan vi vara överens. Jag troratt det är utomordentligt demoraliserande för männi-skor som faktiskt vill göra en insats ute på fältet idessa frågor att känna att det saknas resurser av olikaslag, bl.a. i form av kompetens. En och annan männi-ska ute på fältet inser faktiskt sin otillräcklighet, saknar kompetens och skulle vilja förvärva merav det slaget. Men det förutsätter en organisation somär beredd att ge medarbetare av det slaget en möjlig-het att utvecklas - tid och pengar. Det förutsätterockså att kunskap som snabbt måste komma till ochsom tar att förvärva i organisationen kantillföras genom att man hyr in eller köper den typenav tjänster.När man lyssnar på polisen ute på fältet och närman lyssnar på åklagarna är det ju inte något överflödav pengar som karakteriserar dessa organisationer -fria resurser, om man så säger - och som skulle göradet möjligt för dem att just plocka in dessa människorför att på det sättet snabbt förstärka kompetensen pådet ena eller andra sättet.Jag vill upprepa att jag tror att det är utomordent-ligt demoraliserande att så många allvarliga misstan-kar om allvarliga miljöbrott finns och att de inte ledertill olika former av åtal och eventuellt fällande dom.Jag skulle vilja fråga justitieministern om hon harnågon idé om när detta resursflöde skall komma till,så att polismyndigheter och åklarväsendet kan fåmöjligheter att förstärka sin kompetens. Bilden ute påfältet är en helt annan. Det är knapphetens kalla stjär-na.Fru talman! Det är beklagligt att så många männi-skor som är duktiga och kunniga i miljörätt och annatgör tummen ned för den nya miljöbalk som så kär-leksfullt finner sina systrar och fäder i regeringspartietoch Miljöpartiet.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1997/98:185 om beredskapsstyrkanAnf. 16 Justitieminister ():Fru talman! har i en interpellationfrågat mig om beslutet står fast att den nationellaberedskapsstyrkan skall fortsätta att utvecklas inomsäkerhetsenhetens ramar.I sin interpellation uttrycker oro överatt den särskilda beredskapsstyrkans kompetens riske-rar att förfuskas i det praktiska arbetet.Syftet med att integrera den särskilda beredskaps-styrkan med den s.k. piketstyrkan vid Polismyndighe-ten i var att uppnå en större effektivi-tet. Den särskilda kompetens som polismännen i be-redskapsstyrkan har skulle komma piketverksamhetentill godo, som polismännen i beredskaps-styrkan fick möjlighet att delta i en närliggande poli-sverksamhet. Detta framgår av budgetpropositionenför 1997.Jag vill poängtera att det inte kan råda någon tve-kan om regeringens intentioner: Den särskilda bered-skapsstyrkan är en nationell resurs, och med styrkanmenar jag allt som utgör styrkan, dvs. såväl enskildapolismän som metoder och utrustning.