prot · GL09102 · 1998-05-06 00:00:00 — Lektora-ten i gymnasieskolan tillkom för att få fram en kvali-ficerad lärargrupp med egen forskningserfarenhet.Lektorerna är nästan försvunna i dagens skola. Därförbehövs det nya lektorer, dvs. disputerade lärare.Lösningen till detta måste komma på två vägar.Den ena är att forskningsresurser tillförs lärarhögsko-lorna och att doktorandtjänsterna utökas. Dessutommåste lärarutbildarna själva i större utsträckning hadisputerat. Den andra vägen är att lärarkandidaternamåste få möjlighet att räkna sitt huvudämne - didak-tik, pedagogik, lärarkunskap eller vad man nu skallkalla det för - som grund för att kunna fortsätta sinastudier som leder fram till en disputation. Det krävsatt forskningen får en inriktning just på didaktiken föratt utveckla de blivande lärarnas reflexion över kun-skap och lärande.Samverkan mellan högskolan och skolorna måstepå ett naturligt sätt utvecklas i samband med prakti-ken. Det är till fromma både för forskningen på hög-skolan och för lärarna ute i den vanliga skolan. Hög-skolan behöver pröva sina nya idéer i verkligheten,och de verksamma lärarna måste ges möjlighet attdelta i forskningsprojekten på högskolan.Fru talman! I betänkandet tas också problematikenom yrkeslärarna upp. Dagens yrkeslärare har i huvud-sak fått sin utbildning för att undervisa på de tvåårigayrkeslinjerna. Nuvarande utbildning ser annorlundaut, och därför krävs en kompletteringsutbildning med60 högskolepoäng. Problemet är att av allayrkeslärare av den gamla kategorin inte har gymna-siekompetens och alltså inte är behöriga att läsa påhögskolan. Hur tänkte ni här i när de nyaprogrammen tillkom och gjordes treåriga? Hur skullerekryteringen av nya yrkeslärare av då och i enframtid?Den andra delen av fortbildning som krävs för yr-keslärarna är uppdatering av karaktärsämnet. I vissaprogram sker en väldigt snabb utveckling medanandra är mer statiska och tidlösa. Här krävs radikalaförändringar. Vi vill framhålla att vissa kategorieryrkeslärare regelbundet skall vara ute i yrkeslivet föratt eleverna skall få en modern utbildning. I dettasammanhang vill jag också nämna att de vanliga lä-rarna i och i gymnasiet behöver praktikför att få en god inblick i arbets- och näringsliv. Spe-ciellt gäller det naturligtvis lärarna i kärnämnen påyrkesprogrammen.Fru talman! Så till den individualiserade under-visningen. I skolan borde det vara självklart att mantar hänsyn till det faktum att alla elever är olika. Dehar olika bakgrund, olika förutsättningar och olikabehov. Det handlar om pedagogik, arbetsformer ochattityder men också om resurser. Individualiseringenär ett måste om lusten att lära skall kunna hållas le-vande under hela skoltiden.Vi lär oss olika fort. Därför är det följdriktigt atttimplanen avskaffas, något som vi i längehar föreslagit. Detta kom också framtill i sitt betänkande. Varför kunde man då inte haenats om detta i utskottet? Som det nu är kommer tvåolika grupper i kläm - dels de mycket begåvade ele-ver som vill ha nya utmaningar, dels deelever som har behov av särskilt stöd. Den förstakategorin klarar sig relativt bra med ganska små re-surser men den andra kategorin har fått betydligtsämre förutsättningar när resurser dragits ned. Det ärsåledes nödvändigt att skolan nu får del av de extraresurser som delas ut till kommunerna, just för desvaga elevernas skull. Vi tycker alltså att det är väl-digt viktigt att de pengar som kommer ut till kom-munerna öronmärks för just skolan, liksom för vår-den.När det gäller elever med olika typer av funk-tionshinder vill jag peka på att det också finns bety-dande brister i de vanliga lärarnas kunskaper. Behovetav kunskaper i specialpedagogik är tydligt. Här be-hövs det fortbildning och en förändrad lärarutbild-ning.Fru talman! I de frågor som jag nu har berörthänvisar utskottet till olika kommittéer och utredning-ar. lägger fram sitt betän-kande . Det innebär att vad som sägsom praktiska åtgärder tidigast kommer att träda i krafti januari . Nog skulle väl utskottet redan nu hakunnat påverka och ha vågat uttala sitt stöd för attvisa hur ser på de här olika frågeställning-arna.Till sist några ord om skolans arbetsmiljö. Här harman pekat på brister, och olika åtgärderhar vidtagits. Min erfarenhet är ändå att det mesthandlat om byten av mattor som har lagts med giftigalim och om byten av ventilationssystem som har kos-tat oerhört mycket pengar. Vad skolorna nu har destörsta problemen med är dock inte den fysiska mil-jön, utan den psykosociala miljön: oro, buller, våldoch mobbning.Häromdagen fick jag en skrift från Arbetslivsinsti-tutet i min hand, Perspektiv på arbetslivet. Där stårdet att elever lever farligt. 2 av 100 elever skadasvarje termin. Över hela landet har 79 intresseradeskolor deltagit i undersökningen, dvs. omkring 30 000elever. 1 094 skador inträffade under förra läsåret.Det var till stora delar fråga om avsiktligt våld. 4 500elever drabbas varje läsår av allvarligt våld från skol-kamrater. Det framgår tydligt att detta sker i sambandmed oorganiserade aktiviteter i skymundan. Det äralltså dags att ta till kraftigare åtgärder. Jag kan därförmed tillfredsställelse notera att i januarifick ett uppdrag. Jag hoppas således att det när detnya läsåret startar finns ett åtgärdsprogramsom gäller alla skolor.Jag står naturligtvis bakom reserva-tioner men yrkar bifall endast till reservation 7.Anf. 143 ():Fru talman! I den här debatten kommer jag att be-röra endast några av de frågor som vi har motioneratom och som tas upp i betänkandet. Flera av Vänster-partiets utbildningspolitiska förslag kommer ju attkunna diskuteras längre fram , bl.a. i sambandmed att vårpropositionen behandlas.Utvärderingen och uppföljningen av skolan ochskolarbetet diskuteras alltmer. Det är viktigt att dendiskussionen förs. En likvärdig utbildning kräver attarbetet med att bedöma, värdera och utveckla kvalite-ten i skolan stärks på alla nivåer. På den nationellanivån innebär det inte att vi skall ha en återgång tilldetaljstyrning. Det kommunala huvudmannaskapetskall enligt vår uppfattning bestå men ansvarsfördel-ningen mellan de olika nivåerna och mellan aktörernamåste bli klarare.Skolverket har fått ett vidgat uppdrag. Exempelvisskall ju alla kommuner granskas inom loppet av ensjuårsperiod. I fokus skall bl.a. vara resurstilldelning-en avseende elever med behov av särskilt stöd. Dettaär bra men vi menar att man inte kan vänta tills dengranskningen är genomförd och först då börja disku-tera vilka åtgärder som skall vidtas, om det visar sigatt kommunerna exempelvis underlåter att ge behö-vande elever särskilt stöd.Vi måste redan nu ta upp frågan om inte någonform av sanktioner måste finnas mot de kommunersom inte uppfyller läroplanens mål. Risken är annarsstor att utvärderingar och inspektioner inte leder nå-gon vart. Kvalitetsförbättringar kan utebli om det intefinns något att sätta emot kommuner som trilskas. Desom blir lidande är barnen och ungdomarna.Vi i menar att en av grundbultarna iskolarbetet är att eleverna har inflytande och medans-var vad gäller skolans dagliga verksamhet. I styrdo-kumentet för gymnasieskolan anges tydligt att elever-na har rätt till inflytande över såväl undervisningensuppläggning och innehåll som arbetsmiljön men elev-demokratin är, tyvärr, inte särskilt djup eller utveck-lad på många skolor. Vi menar att elevdemokrati ärnågot som man aktivt måste arbeta med ute på skolor-na och att även resultatet av detta arbete måste redo-visas och utvärderas. Demokrati är ju inte något somen gång för alla är givet, utan demokratin måste helatiden återerövras, brukar vi säga. Det gäller i särskilthög grad skol- och elevdemokratin.För att en elev skall kunna ha ansvar för sitt egetlärande krävs det att samma elev också har inflytandeöver skolarbetet. Vi i föreslår därför attvarje skola i sin årliga redovisning till kommunenskall rapportera hur elevernas inflytande över plane-ringen av undervisningen utvecklats och ge exempelpå vilka elevaktiva arbetsformer som använts. Givet-vis bör man också redovisa annat arbete som stärkerelevdemokratin.Fru talman! till frekvensen vad gäller eleversövergång mellan och gymnasiet har detvarit en ökning . är det frågaom . Det innebär att gymnasiet är en skola föralla.Ca 10 % avbryter sina gymnasiestudier. En del avde här eleverna går över till alternativa utbildningar,t.ex. I realiteten har vi alltså nume-ra en tolvårig ungdomsskola som omfattar alla ung-domar i en årskull. I och med de s.k. förskoleklasser-na utökas tiden inom skolväsendet med ett trettondeår.Vi i anser att det nu är dags att takonsekvenserna av detta och utforma en sammanhål-len ungdomsskola som är mer anpassad till ungdo-mars olika utvecklingsstadier. Undervisningen är inte alla gånger anpassad till elevernas intellek-tuella utveckling. Begrepp som presenteras på grund-skolenivå kräver förmåga till abstrakttänkande, något som många elever ännu inte kanprestera.I och med att alla elever nu kan sägas gå i tolvårigskola är det inte i samma grad som tidigare nödvän-digt att alla ämnesområden behandlas i grundskolanpå en för hög abstraktionsnivå för att sedan tas upp igymnasieskolan . Ett bra exempel pådetta är fysiken. I en sammanhållen ungdomsskolaskulle fysikstudierna kunna få vänta tillseleverna är mogna att ta till sig undervisningen.Tidigare i dag var jag på besök på . Jag besökte ett individuellt program ochtalade med ganska många elever som hade varierande,eller kanske relativt negativa, erfarenheter av sinskolgång, särskilt i grundskolan.Nu trivdes de alldeles utmärkt, och de teoretiska stu-dierna går mycket bra för de här eleverna. Vi pratadeom hur detta kunde komma sig. Eleverna sade att detfaktiskt är en mognadsfråga. De sade: Vi förstod intesärskilt mycket i årskurs 8 och årskurs 9. Då ger manupp och går inte till skolan; man skolkar. Men harsaker och ting satt sig och då är det roligt att läsa.Gränserna mellan olika yrken är på väg att suddasut, och arbetslivet förändras i en allt snabbare takt.Vad framtidens arbetsmarknad behöver är personermed olika kombinationer av praktiskt yrkeskunnande,baskunskaper, kommunikativa färdigheter, kreativförmåga och kunskaper i såväl allmänna ämnen somyrkesämnen. Därtill krävs att man skall kunna analy-sera, hantera och sovra informationsflöden och sökany kunskap eftersom kunskap föråldras mycketsnabbt.Vi i tycker att tiden nu är mogen attutforma ungdomsskolan åt det här hållet. En praktiskoch yrkesorienterad start skulle kunna ske redan iårskurs 8 eller 9. Valet mellan en teoretisk eller yrkes-inriktad fortsatt utbildning skulle kunna ske därefter.Vi menar att all utbildning skall vara arbetslivs-förberedande, såväl de allmänna utbildningsvägarnasom de yrkesförberedande, och att alla utbildningsvä-gar skall innehålla allmänna ämnen och ge grundläg-gande behörighet för högre studier. Under utbildning-en skall det finnas möjligheter för elever att ändrainriktning från praktisk till teoretisk inriktning ochtvärtom.Vi anser att en sådan reformering av ungdomssko-lan dessutom är nödvändig för att bryta den socialasnedrekryteringen till högre studier och könsuppdel-ningen av arbetsmarknaden. Ju tidigare ungdomartvingas att välja definitiv inriktning på sin utbild-ningsväg, desto traditionellare väljer de.Avslutningsvis vill jag yrka bifall till den del avreservationen som avser mom. 1 och 39, men jag stårnaturligtvis bakom alla våra reservationer i betänkan-det.Anf. 144 ():Fru talman! Många av de motioner som vi diskute-rar här i kammaren rör skolans inre arbete.Flertalet av dem återspeglar egentligen en och sammasak; brister i skolan som har uppstått som en följd avotillräckliga resurser. Skolorna har haft för små an-slag.Den stora nedskärningen av resurserna till skolangjordes under den borgerliga regeringen under denförra mandatperioden. Då skulle svensk skola till-sammans med hela den offentliga sektorn vandra detsom av kallades för den enda vägen.Nu hör vi inte talas så mycket om den enda vägenlängre. Man kan förstå varför. Den visade sig vara enganska slingrande stig. Den var kostsam och nedbry-tande att vandra. Den ledde skolan i riktning mot vadman skulle kunna kalla en sorts marknadsekonominsvildmarker.Skolan skulle betraktas som ett företag vars pro-duktion skulle öka. Det skulle alltså vara fler eleverper anställd. Personal avskedades i stor skala enligtprincipen sist in-först ut. Det kan vara ett av skälentill att vi i har den högsta medelåldern pålärarpersonal i världen enligt vad Lärarnas riksför-bund har meddelat.Nu står och här i talarsto-len och talar om behovet av lärare. De klagar övervåld i skolan. De säger att undervisningen skall indi-vidualiseras. Det är svårt att göra detta när man harför få lärare och för liten personal.När så den socialdemokratiska regeringen tog övervisade det sig att man inte hade någon politik för attbana ny väg. Man började i stället att traska sammastig - den enda vägen - fast nu i motsatt riktning.Kanske hade man förhoppningen att komma tillbakatill den plats som man en gång befann sig på för nu-mera mycket länge sedan.Man höll fast vid gamla bidragsstrukturer, gamlaanslagsstrukturer. Kommunanslag, arbetslöshetser-sättning, socialbidrag, pensioner, sjukvårdsersättning,sjukkassa osv. var separata kanaler med vattentätaskott emellan. Det var svårt att åstadkomma en sam-ordning och ännu svårare att få en flexibilitet i detsystemet. Man klarade inte ens av att föra över pengarfrån de statliga a-kassorna till kommunerna, så attmänniskor kunde få återgå till sina arbeten i bl.a.skolan i stället för att få betalt för att gå arbetslösa.Så har då svensk skola fått fortsätta att leva medreducerad personal en mandatperiod till med alltför fåvuxna i skolan, för stora klasser, för få lärare, för fåspeciallärare, skolpsykologer, kuratorer, skolvärdarosv.De här nedskärningarna gjordes dessutom samti-digt som ansvaret decentraliserades ut till de enskildaskolorna. Sambandet mellan kommun och skola för-svagades. minskade resurser bidrog tillatt sambandet mellan och kommunernaockså försvagades. Det här ledde naturligtvis till att vifick en dålig tillsyn av verksamheterna i skolan. Vifick en dålig uppföljning och ett dåligt utvecklingsar-bete. Skolorna fick inte den tillsyn, och inte heller detstöd, som de så väl behövde.De som har drabbats värst av de här nedskärning-arna är elever med behov av särskilt stöd. Men detfinns naturligtvis många brister som har sin grund iden här olyckliga lågprioriteringen av kommunalverksamhet.De motioner som vi nu har attbehandla är egentligen en provkarta på sådana härbrister som bör rättas till. Flertalet av problemen kanfå sin lösning om bara mer resurser når ut till skolor-na. har regeringen äntligen ökat de kommunalaanslagen. Redan i vårpropositionen annonserar rege-ringen speciella åtgärder när det gäller ökad tillsynoch kvalitetskontroll av verksamheterna ute i skolor-na. Vi tycker att anslagen ändå är otillräckliga. Miljö-partiet har föreslagit ytterligare pengar till kommu-nerna samt en rad speciella åtgärder som därutöverbehövs. Jag kan nämna några av dem.Den första gäller den förbättrade tillsynen. Det ärutmärkt att den nu kommer. Möjligen skulle vi viljasäga att vi betonar tillsynen litet annorlunda än vadregeringen gör. Det finns en tendens att sätta kun-skapskontrollen i högsätet. Vi lägger större vikt vidatt andra mål i skollag och läroplan också skall upp-fyllas. Det gäller krav på skolans demokratiska miljö,andan på skolan, hanteringen av mobbning osv.Men också krav på skolans fysiska miljö hör hit.Varje kommun skall ha miljökriterier för lokaler somanvänds för förskola och skola. Varje skola skall haett eget program mot mobbning osv. Det skall finnasen tillsyn som garanterar att alla elever får den skolasom de har rätt till.Vi föreslår också extra resurser till barn med be-hov av speciellt stöd. Det gäller speciellt barn medspecifika läs- och skrivsvårigheter.Det finns också skäl att ställa krav på att viktigabitar av undervisningen inte tappas bort i lärarbristensoch tidsbristens tider. Det gäller t.ex. undervisning omalkohol, narkotika och tobak, s.k. ANT-undervisning.Till samma kategori hör bevakningen av att jäm-ställdhetsfrågan särskilt beaktas i undervisningen omsex och samlevnad.En annan fråga som aktualiseras i resursbristenstider är sponsringen av läromedel. Vi tycker inte attdet är bra att företag eller organisationer förser sko-lorna med gratis böcker som man skriver och ger ut iegen regi. Lärarna skall kunna välja läromedel efterkvalitet och inte efter vad som är gratis. Tydliga reg-ler för sponsring behövs. Det är dessutom viktigt atteleverna får behålla läroböckerna i vissa ämnen, t.ex.svenska, matematik och engelska.Slutligen skulle jag vilja ta upp en fråga som jagtycker har fått för litet uppmärksamhet. Det är beho-vet av särskilda resurser för elever med invandrarbak-grund. Det gäller bl.a. resurser för undervisning imodersmål/hemspråk och i svenska språket.Men det finns också speciella behov som inte haruppmärksammats tillräckligt. Det gäller t.ex. elever iden här gruppen som har funktionshinder. Vi föreslårinrättandet av hemspråksinternat för elever med funk-tionshinder. Den här gruppen elever kan av ekono-miska skäl knappast få sina behov tillgodosedda avden enskilda kommunen. Jag vill att regeringen sär-skilt uppmärksammar de här elevernas situation.Jag yrkar endast bifall i fråga om den av motio-nerna som har en mer övergripande karaktär, den somhandlar om krav på tillsyn och utvärdering, men jagstår självfallet bakom samtliga motioner som Miljö-partiet har lagt i det här ärendet. Jag yrkar bifall tillreservation 4 under mom. 1.Anf. 145 () replik:Fru talman! Jag vill göra ett par kommentarer tilldet som sade. Först vill jag påpeka attett par saker som den borgerliga regeringen infördevar oerhört viktiga och långsiktiga. Man införde dennya läroplanen och det nya betygssystemet. Detta ärmycket klart och tydligt. Bristen är, som jag sade imitt anförande, att kommunerna inte följer upp dettafullt ut. Framför allt är man dåliga på utvärdering.Sedan har vi detta med resurser. Jag tror att det ärfarligt om man ständigt hamnar i en diskussion om skall tillföra mer pengar. Det är inte alldelessäkert, , att resultaten blir bättre då.Det viktiga är att man har bra styrsystem och klarariktlinjer. Sedan handlar det också väldigt mycket omhur skolan organiserar sin verksamhet.Om man gör internationella jämförelser kan manse att vi har en hög andel vuxna i den svenska skolan.I täten ligger faktiskt , och Sverige.Om man går tillbaka hade vi lika stor vuxen-täthet i den svenska skolan som vi har . Jagkommer inte ihåg att man svartmålade så väldigtmycket då och skrev om att skolan led brist på resur-ser och att det mesta var värdelöst. Då var det ganskabra.Sedan tillät man att andelen vuxna ökade ganskamycket därför att elevkullarna minskade.Då ökade lärartätheten. Jag tror att det är viktigt försöker ha litet nyans i den här diskussionen.Jag vill sluta med att säga att jag tror lärarrollen ären mycket viktig fråga att diskutera. Den måste viutveckla betydligt mer än vad vi har gjort.Anf. 146 () replik:Fru talman! Den läroplan som infördes hade storaförtjänster. Felet var att man införde den litet försnabbt och att skolorna inte fick tid att förbereda sigför omställningen till arbetet enligt den nya läropla-nen. De bristerna får vi leva med och försökarätta till i efterhand.Det finns väldigt mycket att säga om betygssyste-met. Jag kan bara kort säga att inte ärintresserat av det betygssystemet, bl.a. därför att viinte vet någonting om reliabiliteten i systemet, dvs.med vilken noggrannhet det mäter den kunskap somman tror sig mäta. Vi vet också att det prognostiskavärdet, dvs. möjligheterna att utifrån betygen säganågonting om vederbörandes möjligheter till fram-gång i yrke eller studier, är mycket lågt. Betygssyste-met är i stort sett helt värdelöst som uttagsinstrument.Vi har olika uppfattningar om betygssystemet sompedagogiskt instrument. Vi tycker att det skall vara enannan motivation för eleverna i skolan än att läsa föratt få bättre betyg. Intresse för ämnet och skolansarbete är en bättre motivation enligt vårt sätt att sedet.Moderaterna får väl stå för att de tycker att vuxen-tätheten i skolan är lagom . Vi ser med oro att kö-erna på de barnpsykiatriska klinikerna växer, att barnmed specifika läs- och skrivsvårigheter inte får hjälpdärför att speciallärare inte finns på skolan och attskolpsykologer inte finns tillgängliga. De problemsom vi har i det moderna samhället kan kanskeinte jämföras med den historiska beskrivning som UlfMelin ger av hur det var . Problemen i dagkräver kanske litet andra lösningar. Vi tror att detbehövs en ökad vuxentäthet i skolan.Anf. 147 SKÅNBERG (kd):Fru talman! En sådan här debatt kan ju synas litetgrand tröstlös. Den har blivit uppskjuten och debattenvill inte riktigt infinna sig även om det tände till litetgrand om betygen . Men jag tror ändå att det ärviktigt att oppositionspartierna får tillföra sin syn,med stora eller små avvikelser från den gängse ord-ningen, för att helheten skall göra vår gemensammaskola bättre - den skola som alla och allas barn går i.Därför känns det litet tröttande när man ser att allamotioner avstyrks rakt över. Det speglar inte allt dettänkande som sju partier, inklusive regeringspartiet,ägnar sig åt och den angelägenhet som skolan har.Den vanligaste motiveringen är att frågan behand-lats tidigare och då avslagits, och därför är man inteberedd att gå in i en diskussion. hörde vimånga kloka synpunkter från , m.fl. som var och en skulle kunna ha varit värden egen mässa. Men får det bli nedslag, litet grandstyrt av vad som är dagsaktuellt och litet styrt av defrågor som vi vill lyfta upp eftersom de annars glömsbort eller faller undan.Flera av oppositionspartierna, däribland Kristde-mokraterna, har länge krävt en bättre utvärdering ochtillsyn av den kommunala skolan. Det är en viktigförutsättning att den delen fungerar om ansvarsför-delningen mellan staten och kommunen skall kunnaupprätthållas. Staten lägger fast målen och resultatensom förväntas uppnås, och kommunen svarar för attgenomföra uppdraget. Kvittot på att det hela fungerarfår staten sedan via utvärdering och tillsyn.När det gäller de fristående skolorna har statentagit på sig den rollen på ett tydligt sätt. De kommuna-la skolorna har inte alls följts upp på motsvarandesätt. Det har också revisorer påpekat i enrapport som kom . Det här har somsagt också vi kristdemokrater påpekat år , menvi har fått våra motioner avstyrka, precis som i detbetänkande vi behandlar i dag.Har då regeringen och majoriteten i kammareninte alls tagit intryck av kritiken? Jo visst, det har den.Men hur framkommer det? Jo, i en artikel på debatt-sidan i där skolministern presenterartio punkter för kvalitetshöjning av skolan. Där finnsnu ett klart förtydligande när det gäller utformningenav tillsynen över den kommunala skolan. De gamlainspektörerna som Socialdemokraterna avskaffade förnågra år sedan kommer tillbaka, och de får nya vikti-ga uppdrag enligt förslaget.I min egen hemkommun fick jag som förälder sittai ett långt och ingående samtal med en sådan ny in-spektör som mycket seriöst utvärderade verksamheteni den skola där ett av mina barn går. Det var bra.En nationell inspektionsnämnd föreslås inrättas.Det är också bra. Jag ser det som ett svar på opposi-tionens krav. är det bara att hoppas att det kommerfrån Dagens Nyheters sidor till och besluthär. Jag läste med förväntan utbildningsavsnittet ivårpropositionen, med det var betydligt magrare närdet gällde de tio punkterna än debattartikeln i går raskt vidare till ett annat exempel. Just nupågår ju en intensiv debatt om svenskarnas dryckes-vanor. Smuggelspriten och hembränt flödar och ut-manar det som har varit stommen i svensk alkohol-politik och som vi kristdemokrater, och säkert deflesta andra här i kammaren, stöder, nämligen pris-politiken.