prot · GM0922 · 1998-11-25 00:00:00 — Själv harjag ägnat åt detta och kan ändå långt ifrån alltmen det är bra om det kan gå fortare. I övrigt har jaginte så mycket att tillägga.Anf. 49 ():Fru talman! och gjordeRiksbanken ett formidabelt misslyckande. Detta leddetill ungefär 50 000 konkurser och till flera hundratusen arbetslösa människor. Vi vet inte riktigt varfördet blev så. Det är nämligen inte utrett. Detta borde viha vetat inför det beslut som vi skall fatta. Menäven utan utredning kan vi konstatera att riksbankericke är ofelbara. Riksbanker kan ha fel. Riksbankerkan göra katastrofala missgrepp.I konstaterades attriksbankirer inte är några gudar. Det är faktiskt nå-gonting nytt. Denna insikt sprider sig. Det beror na-turligtvis på att ekonomismen, som varit så domine-rande , befinner sig vid vägs ände.Vi har upplevt att vi under senare årvarit väldigt nära finansiella härdsmältor. Vi harupplevt att massarbetslösheten etablerat sig och attdet är mycket svårt att få ned den igen. Detta ledernaturligtvis också till att centralbankstanken, som ären av aspekterna i fråga om ekonomismen, är påretur.Jag återkommer till . I sammanummer konstateras att 1998 är det år som kommeratt bli ihågkommet som det år då centralbanksmaktenstod i zenit. Centralbanksfolket skall passa på ochnjuta därför att det är slut med det här nu.Fru talman! Den som följer den internationelladebatten har inga svårigheter att se att det håller på attske en förändring i attityderna till ekonomi och tillcentralbankspolitik. Men i det här skedet bygger viekonomismens/altare. Det här är etthistoriskt misstag, och jag beklagar djupt att vi hållerpå att besluta om det.I dag är en majoritet i denna kammare beredd attbyta demokrati mot vad man tror är effektivitet. Mantror att det här kommer att vara ekonomiskt gynnsamtför oss. Jag är alldeles övertygad om att det är precistvärtom. kan nämligen hamna i ett skarptläge av två skäl; relaterat till EMU. Det ena är omEMU misslyckas. Då blir det naturligtvis turbulens ide europeiska ekonomierna och svårigheter även förden svenska ekonomin. Men det paradoxala är attäven om EMU lyckas - ambitionerna från EMU-filosoferna är ju att euron skall bli en världsvaluta -så är en förutsättning för att euron skall bli envärldsvaluta att den blir reservvaluta. Detta förutsätteromfattande portföljomplaceringar och omdispone-ringar i världsekonomin. Det finns beräkningar somvisar att detta vid den ringa summan i omdisponeringar från dollarn skulle påverkadollarkursen . De 700 miljarderna är intemer än vad som omsätts på finansmarkna-den, så det är ingen orealistisk siffra. Då är det ettskarpt läge för Riksbanken.Jag håller på och läser bok 500 %.Där skriver han så här:"I flera intervjuer utveckladejag frågan om samspelet mellan ochregeringen. Mina svar på frågorna var alla på sammatema: ingen centralbank kan använda penningpoliti-ken på det sätt som sker i utan en starkpolitisk uppbackning. Så länge den finns kan Riks-banken försvara kronan. "var man ute i fel ärende den gången, men detbeskriver problematiken. Hamnar vi i ett skarpt lägekommer att stå svag, eftersom den intefår skaffa sig politisk förankring. Ett antal nobelpris-tagare, och även vår egen som knap-past kan beskyllas för att ha något vänsterstuk, ifråga-sätter nu den penningpolitiska doktrin som rått i dethär landet under en alltför lång tid.Det var ungefär sakläget. Jag vill alltså betona attdet inte finns någon automatik i att denna försämringav innebär att vi skyddar oss ekonomiskt- snarare tvärtom.Nu övergår jag till demokratifrågan. Det är anslå-ende att höra hur pass likartad diskussionen här ikammaren är den som fördes före det förstavärldskriget. Då misstrodde också eliterna folkligtinflytande. gick det att ifrågasätta denallmänna rösträtten, eftersom den inte var etablerad.Och det gjorde man. Men 1917 tvangs man att gevika. Vari ligger då likheten? kan man inte ifråga-sätta den allmänna rösträtten, för det vore ett politisktsjälvmord. Däremot kan man förändra demokratibe-greppet. Däremot kan man föra bort centrala politiskafrågor från den demokratiska sfären. Det är det somär så oerhört allvarligt med detta.Helena säger att diktaturer inte har någ-ra självständiga riksbanker. Nej, det är nog alldelesrätt, för diktaturer är väldigt noga med att ha all poli-tisk makt för sig själva. Men demokratier borde fak-tiskt vara rädda om och se var demokratin befinnersig någonstans. I demokratier kan man utkräva ettansvar, men det kan man inte i en diktatur. Det kanman inte heller i ett euroland.Regeringen, och även de flesta partier, har lovatatt EMU-beslutet i någon form skall underställasfolkets prövning, endera genom att frågan tas upp i envalrörelse eller genom en folkomröstning. Det beslutsom vi fattar bygger på precis samma ideologioch samma metod som gör. Jag tyck-er att det skulle ha varit rimligt att vi inte hade fattatett sådant beslut . Det vore ju paradoxalt om enfolkomröstning eller ett val ledde till ett nej till EMUoch vi ändå i vårt land genomfört den konstruktionsom EMU bygger på. Det vore snöpligt.Jag måste fråga om han inte iden här debatten har litet svårt med de kongressbeslutsom det socialdemokratiska partiet har fattat. 1993sade man i kongressen i att Riksbankenskall vara bank. Möjligen skulle det gå atthävda att det finns något kvar av detta, men anknyt-ningen blir så ytterst svag. 1997 beslöt kongressen attvarje centralbank måste vara en del av det demokra-tiska styrelseskicket och den demokratiska kulturen.För mig är det alldeles uppenbart att den typ av pen-ningpolitik som kommer att bedrivas iSverige med detta beslut kommer att få mycket svårtatt få folklig förankring och legitimitet.Det är en helt annan sak i , där befolk-ningen har upplevt två superinflationer, där man äralldeles överens om att låg inflation och stabila priserär det övergripande målet för politiken. Så är det intei . Här är det rätten till arbete som avgör omfolket godkänner den förda politiken eller inte. Jaghoppas verkligen att det också så förblir.Tyvärr har det varit för lite av en allmän och breddebatt i denna fråga. Men den börjar vakna . Det ärsynd att behöva konstatera att det var lite grann försent. Men vi har i alla fall fått ett antal signaler utifrånlandet, bl.a. från Transports avtalsråd som samman-trädde i går och antog ett uttalande mot det beslutsom vi skall fatta . arbetarkommunuppmanar sina riksdagsledamöter att rösta mot för-slaget.En sista sak till : Jag tycker atthan gör det litet enkelt för sig när han säger att är manmot förslaget är man för hög inflation. Det är buskar-gumentering. Jag tycker att man inte skall syssla medsådant i riksdag.Att jämställa inflationsmålet med andra viktigapolitiska mål kan inte vara fel. Det innebär inte har hög inflation på önskelistan. Jag tror att viockså skall titta på resultaten i , där FederalReserves har en helt annan profil på sin målsättningoch där man så här långt varit väldigt framgångsrik.Fru talman! Jag yrkar avslag på detta förslag tillgrundlagsändring om Riksbanken.Sedan skulle jag vilja tala om och få till protokol-let att min, och mo-tion i det här ämnet, som lades fram i samband medatt propositionen behandlades , av någon an-ledning inte kommit med i de relevanta delar som denskulle ha gjort. Av någon anledning blev det ett miss-förstånd, som innebär att vi inte heller har lagt framnågon motion . Vi fick den bilden att det över hu-vud taget inte gick att motionera på detta förslag.I detta anförande instämde och An-ders Ygeman (båda s).Anf. 50 () re-plik:Fru talman! Jag hade önskat att togreplik på von der Esch och klargjorde Kristde-mokraternas ståndpunkt. Att det finns en och annanavvikare kan man acceptera, men när det gäller självainnehållet i argumenteringen måste lika höga kravkunna ställas på som på andra.Det är en sak jag saknar i ar-gumentering. Om det skulle bli så som Bengt-OlaRyttar önskar, att mot alla odds blir utanförEMU, hur argumenterar då förRiksbankens ställning?En allmän uppfattning är att det då är ännu vikti-gare med en stabil ekonomi och att frågan om depolitiska målen för ekonomin är klara och tydliga.Sedan säger att det är ett bus-kargument att säga att man önskar hög inflation. Men,, hjälp mig då! och Vänster-partiet har misslyckats med att förklara vad det ärsom så hett åstundas när det gäller att i demokratiskordning få styra och ställa med penningpolitiken, ominte just att nedprioritera inflationsmålet för att höjaandra mål, vilket självfallet kan diskuteras, dock intetill priset av ett återgående till ett höginflationssam-hälle.Bengt-Ola , liksom hans kamrater, är svaretskyldig. Sedan skall jag gåoch göra annat.Anf. 51 () replik:Fru talman! Jag tror att det är bra mycket viktigareatt ha en kompetent regering som kan sköta statensfinanser. Då har man chansen att hålla inflationen låg.Det har de senaste årens utveckling bevisat.Pär Axel framställer det som att de somär motståndare till denna reform är för en högre in-flation. Självfallet är det inte så. Men jag prioriterarrätten till arbete. Det måste vara det högsta målet.Kommer det med någon procentdel i konflikt medinflationsmålet, då prioriterar jag rätten till arbete.Det borde vara en självklarhet för det socialdemokra-tiska partiet, och jag skall kämpa för att det skall bliså.Anf. 52 () re-plik:Fru talman! Därmed har jag fått det svaret och denklarhet som jag inte önskade, nämligen att infla-tionsmålet skall nedprioriteras. Jag anser att det är enfelaktig politik, och det är särskilt felaktigt när vi omen månad går in i en ny valutapolitisk miljö med ettEMU.Men det är ett ärligt svar. och har gett det, och har gett dettill hälften. Vi har inte den ståndpunkten i partiet justnu, så får fläkta på egen hand i den härfrågan.Anf. 53 () replik:Fru talman! Jag fläktar inte på egen hand, inte pånågot vis. Jag känner ett väldigt starkt stöd för denuppfattning som jag för fram, inte primärt i detta husmen i andra hus och i andra forum.För mig som socialdemokrat är det absolut ingenskam att erkänna att rätten till arbete går före dettamed att inflationsmålet skall vara överordnat alltingannat. Denna konstruktion innebär ju en tvångströjapå politiken. Det är det som den gör.Anf. 54 () replik:Fru talman! säger att det skullevara snöpligt om vi här fattar de beslut som harföreslagits beträffande ställning, om visedan inte går med i valutaunionen. Då vill jag sägaatt det inte förhåller sig på det sättet att pånågot vis blir mer bundet att ansluta sig till EMU:stredje etapp, om vi fattar de beslut som föreslås.Tvärtom, genom att fatta beslut om en självständigriksbank innan diskussionen om anslutning till tredjeetappen ställs på sin spets skapar vi en större hand-lingsfrihet inför den diskussionen. Så stor handlings-frihet som möjligt måste väl ändå vara att föredra, frutalman och vi avstå från att ändra grundlagen ochlåta den vara kvar i sitt nuvarande skick, men rege-ring och riksdag senare kommer till slutsatsen attSverige bör delta i EMU:s tredje etapp, då ställs viinför valet att antingen skjuta upp deltagandet till år2002, eftersom det är då som grundlagen kan ändrasnästa gång, eller gå in i den tredje etappen med dengrundlag som vi har . Det är naturligtvis ingen-ting av detta som är bra.Om grundlagen däremot ändras genom ett besluthär , ja, då är vi helt fria att senare göra som vivill med anslutning till EMU:s etapp nr 3. Skulle detvisa sig att regeringen, och folkopinionendå inte vill ha någon anslutning till valutaunionen kanSverige utan vidare avstå från att delta och låtagrundlagen förbli i sitt reviderade och försvensk ekonomi mycket bättre skick.Anf. 55 () replik:Fru talman! Jag har inte fört fram några konspira-tionsteorier om att detta så att säga är en rutschbanain i . Kanske det är så, men jag har inte framförtden teorin.Till skillnad från har jag inte hel-ler någon brådska när det gäller att gå in i ,eftersom jag tror att det är ett ineffektivt och odemok-ratiskt system som aldrig någonsin kommer att fålegitimitet hos det svenska folket. Ju längre bortEMU kommer, desto bättre är det.Anf. 56 () replik:Fru talman! Det är riktigt att har sagt att ett beslut i enlighet med deliggande förslagen automatiskt kommer att innebäraatt vi hamnar i EMU. Men det som jag replikerade påvar det som sade om att det på nå-got sätt skulle vara snöpligt att fatta beslut om deförändringar som föreslås, om vi sedan inte gårmed i EMU:s tredje etapp. Det är det inte alls, utandet skapar bara en större handlingsfrihet för oss om vifattar det beslutet . Då har vi grunden klar. Sedankan vi göra precis som vi vill.Anf. 57 () replik:Fru talman! Det snöpliga ligger i den reträtt somdå vore skäl att göra från det här beslutet, om det blirett nej till EMU-medlemskap.Jag vill också påpeka för att detbeslut som vi nu fattar uppfyller inte EU:s krav för attvi skall släppas in i , om det nu skulle bli på detsättet.Anf. 58 () re-plik:Fru talman! har varit inne påden mycket centrala demokratifrågan. Det är själv-klart att vi alla här i värnar väldigt mycketom vår demokrati, men vi har olika uppfattning omhur den är kopplad till frågan om en självständigriksbank. Själv ser jag ingen motsättning i den frågan,vilket gör.Jag tycker också att det är väldigt viktigt att manpekar på möjligheterna att utkräva ansvar av de poli-tiker som bevakar detta. I mitt inledningsanförandesade jag att finansutskottet har en väldigt viktig rollatt spela som motvikt till den självständiga Riksban-ken. Man skall anordna utfrågningar, ta noga reda påvad som händer samt inträngande och utförligt hållasig informerad om vad som är på gång inom Riks-banken. Mycket av den demokrati som är så viktig föross utövas också genom öppenhet och offentlighet,genom utfrågningar och genom den väldigt väsentligakontrollmakten.Anf. 59 () replik:Fru talman! har skrivit en boksom heter Så gott som demokrati. Där beskriver honhur demokratibegreppet har glidit i väg under senareår under trycket av EU-medlemskapet. Det beklagligaär att denna glidning i demokratisynen har skett utanegentlig debatt. Visst, det är självklart att en demo-kratisyn kan förändras över åren, det är inget märkligtalls. Men det märkliga i det här fallet är att föränd-ringen har skett utan att den har observerats, utan attden har formulerats klart och tydligt.När man läser statliga utredningar om problemati-ken kring EU-medlemskapet och vår demokrati för-tvivlar man inför vårt gamla hederliga utredningsvä-sende som har gjort sådana bottennapp.Anf. 60 () re-plik:Fru talman! Jag vet inte alls vem denna KerstinJacobsson är, så det är svårt att ta ställning till henneskompetens.Jag är inte alls orolig för att demokratin är på glid.Jag ser de olika möjligheter vi har att utöva demokra-tin på formellt sätt men också genom de diskussioner,den öppenhet och offentlighet som man måste hakring allt som händer, så jag delar inte uppfattningenatt vi har en demokrati på glid.Anf. 61 () replik:Fru talman! Den bok som harskrivit är en doktorsavhandling, så hon torde varaganska så kompetent.När det sedan gäller detta med övervakningen avRiksbanken är det anmärkningvärt att man t.o.m. iEU-parlamentet har bättre möjligheter att ställa ECBtill svars än vad vi kommer att få i riksdag.Regeringen föreslog att rapporten från Riksban-ken skulle bli ett riksdagsärende. Det är näst intillskrattretande att vi i det här huset är så rädda för attbryta mot det s.k. instruktionsförbudet, att rapporte-ringen skall stanna i finansutskottet och att den inteskall kunna debatteras här i kammaren i sann demo-kratisk anda.Anf. 62 ():Fru talman! Det var på lätt darrande ben som jagställde mig upp och instämde i in-lägg, med tanke på att han skåpade ut ekonomkårenså som han gjorde. Jag måste väl erkänna att jag inågon mån inte kan komma ifrån att jag tillhör dennakår, som har utbildat mig , ochjag har även undervisat i nationalekonomi.Jag påminde mig också den långa historien omhur ekonomerna har haft olika ståndpunkter i just denfråga som vi diskuterar . Jag minns de läroböck-er som jag själv fick använda , tillvilka , som nämndes här , var enav författarna. Vi inskärptes att den ekonomiska poli-tikens huvuduppgift är att se till att vi kan ha fullsysselsättning och att finanspolitik och penningpolitikskall samordnas för att undvika konjunktursväng-ningar. Detta var en doktrin som slogs fast, och gene-rationer av ekonomstudenter fick lära sig detta.Sedan var det någonting som hände på 70-talet.1972 översattes bok frihet till svenska. Vi började också i den svenskadebatten att få in de åsikter som tyvärr har bliviten sanning, verkar det som, för majoriteten i dennakammare.Apropå debatten om inflation och arbetslöshetpåminde jag mig presidenten , som underen var president iUSA. Han höll ett anförande inför ett jublande börs-sällskap i , där han sade: Mina vänner, trotsallt berör ju arbetslösheten ändå av befolk-ningen, men inflationen den berör 100 %.Hela sällskapet ställde sig upp och jublade. Detvar alltså den tydliga markeringen att nu kunde manse ett skifte i den ekonomiska politiken.I det doktrinära monetaristiska normtänkande somnu har blivit en lika fastslagen sanning som det somjag en gång fick lära mig ingår enmänniskosyn som egentligen är det allra mest allvar-liga. har ju tidigare här varit inne påPlaton. Det handlar alltså om att man reducerar män-niskan till en varelse som enbart jagar efter kortsiktignytta eller kortsiktiga vinster. Man har över huvudtaget inte förmågan att se att människan är en oänd-ligt mycket mer komplicerad varelse som faktisktockså kan tänka långsiktigt.Det är för att man har reducerat människan pådetta sätt som man har dessa idéer om att vi måstelåsa in riksbankscheferna, att de måste isoleras frånde folkliga opinionerna därför att folk inte begriperbättre. Precis som har varit inne på ärdet tänkande som uttrycks bland de ekonomer ochpolitiker som konstruerade justprecis samma gamla tänkande som fanns hos högernnär man försökte stoppa den allmänna och lika röst-rätten, att folk helt enkelt är för dumma och tänker förkortsiktigt för att kunna ha ett ansvar för penningpo-litiken och den ekonomiska politiken.Jerry uttryckte det så här i sitt anföran-de: Allmänheten lyssnar med intresse på vad central-banken säger. Risken är stor att kortsiktiga mål kom-mer att uppfyllas om man skulle tänka sig det om-vända, dvs. om verkligen lyssnade på vadallmänheten säger. Det vore inte bra, tycker Marting-er, utan allmänheten skall bara lyssna på och lära avriksbankschefen.Här måste man ändå erkänna att det är en visskonsekvens i handlande. Det var ju nisom motionerade till 1989/riksdag om dennareform. Ni försökte genomdriva den i samband medriksbanksutredningen . Det är väl bara att gratu-lera till att ni nu har fått igenom detta gamla krav.Jag skulle då också vilja vända mig till kamma-rens socialdemokrater i första hand. Två LO-ekonomer, , skrev i sep-tember 1993: Genomförs reformen om Riksbankensställning, ändrar vi demokratiuppfattning. Det ärganska starkt uttryckt. Jag tycker att det kanske ärlitet väl tillspetsat. Men de skriver alltså att vi i Sve-rige i grunden ändrar demokratiuppfattning om viändrar på ställning på det sätt som mo-deraterna ville.Det som intresserar mig är naturligtvis hur ni so-cialdemokrater, som tänker rösta för det härgrundlagsförslaget, tänker. Jag kan respektera demsom resonerar ungefär så som jag har förstått att t.ex.finansutskottets ordförande resonerar, nämligen atthär sitter vi, hjälpe oss, och kan inte annat äntrycka på knappen, därför att EU tvingar oss att ge-nomföra detta.Jag delar inte den uppfattningen. Jag anser att vifaktiskt kan låta bli att fatta sådana här beslut och istället vänta på en folkomröstning om EMU för att sehur det går då. Jag är övertygad om att vi klarar avdet, men jag kan respektera om ni har den uppfatt-ningen att det är ett djupt olyckligt beslut men att nitvingas till att fatta det.Men har jag förstått rätt så ärdet inte så. Han går med glädje in i den här reformen.Han tycker alltså att det är rätt och riktigt. Jag haroerhört svårt att förstå att detta skulle kunna varaförenligt med det tänkande som fortfarande ändåpräglar svensk arbetarrörelse, dess människosyn ochdess idéer om sysselsättningsfrågans överhöghet. beslut har ju diskuterats här tidigare, ochs-kongressen slog helt enkelt fast att sysselsätt-ningsmålet är överordnat andra ekonomisk-politiskamål. Att fatta det här beslutet betyder att vi i konsti-tutionen skriver in någonting som innebär motsatsen.Det skulle vara intressant att få flera deklarationerom och förklaringar till vad som egentligen är orsa-ken till att socialdemokratin har svängt i denna fråga.Är det därför att ni anser er tvingade av EU-medlemskapet? Eller är det därför att ni tycker attdetta är en bra reform?Allra sist vill jag säga att oavsett vad som be-slutas i denna fråga hoppas jag verkligen att vi ge-mensamt, alla de politiska krafter i som anseratt detta är ett djupt förkastligt system, kan arbeta föratt få en grundläggande ändring till stånd. Vi kanaldrig återvända till den fulla sysselsättningen utan eni grunden annorlunda konstruktion för de principer ikonstitutionen som skall vägleda den ekonomiskapolitiken.Anf. 63 () replik:Fru talman! Till vill jag säga attdet jag sade var att medborgarna i stor utsträckning ärberoende av penningpolitiska åtgärder och att manfattar många egna beslut mot bakgrund av vad mantror om den framtida penningpolitiken. Jag sade ock-så att allmänheten tveklöst lyssnar med intresse på detsom sägs från eller sida.Men av det jag sade framgick också mycket klartatt jag menar att självfallet vid utförandetav sitt penningpolitiska arbete tar hänsyn till medbor-garnas synpunkter och en mängd olika faktorer i denekonomiska politiken. Det är mycket viktigt att dettakommer fram en gång till.Jag vill avslutningsvis bara komplettera vad jagtidigare sagt med att yrka ytterligare ett bifall, nämli-gen till den moderata reservationen i KU:s betänkan-de 1998/99:KU8 angående ändringar i lagen om Sve-riges riksbank.Anf. 64 () replik:Fru talman! Jag förstod att villesäga detta att allmänheten lyssnar med intresse på vadriksbankschefen säger. För det är självklart att vi allai våra dagliga liv är beroende av de beslut som riks-bankschefen och riksbanksfullmäktige, åtminstonefram , fattar.Men min kritik gällde den människosyn som ut-trycks i den reform som och andrahär i kammaren vill att vi skall besluta om. Den män-niskosynen innebär att allmänheten som skall lyssnainte skall få tala om vad de vill för riksbankschefen.Riksbankschefen skall inte lyssna på vad allmänhetenvill om den ekonomiska politiken. Allmänheten är förkortsiktiga. De är för populistiska. De förstår intebättre när de säger att det är viktigare med arbete änmed andra ekonomisk-politiska mål. Därför måsteman isolera riksbankschefen från allmänhetens infly-tande. Det var på den punkten jag kritiserad JerryMartingers och gamla historiska in-ställning och människosyn.Anf. 65 () replik:Fru talman! Jag understryker än en gång detta attvarken regeringen eller någon i denna kammare harföreslagit något annat än att även i fort-sättningen skall vara underställd . Riks-banksfullmäktige skall fortfarande utses av ,och skall genom lag ange mål och ge före-skrifter i penning- och valutapolitiska frågor. Därige-nom skall alltså kunna styra inriktningen avpolitiken.Viktigt är att också kom-mer att vara den myndighet som näst efter regeringenfaktiskt har starkast koppling till folkets valda ombud.Anf. 66 () replik:Fru talman! Ja, i en mycket allmän mening stårnaturligtvis fortfarande under riksdagenskontroll. Men innebär ju den linje som JerryMartinger och tyvärr förmodligen majoriteten i dennakammare vill ha att om t.ex. landets statsministeruttrycker en åsikt om att det nu är dags att sänkaräntan, och han har en mycket stor majoritet av folketmed sig, då skall riksbankschefen stoppa bomull iöronen. Han får inte lyssna på vad statsministern haratt säga. Han får inte lyssna på vad folket vill och vadfolket säger.