prot · GL09120 · 1998-06-08 00:00:00 — gör detta för att manvill ha ett helt nytt förslag som bygger på principenom en bastrygghet som skall vara lika för alla obero-ende av tidigare inkomster och ligga på en nivå på12 före skatt. Det skulleenligt uträkning bli ca efterskatt för ensamstående och för sammanbo-ende med prisnivå. Vill man ha högre stan-dard får man ordna det själv genom frivilliga pen-sionsförsäkringar.Miljöpartiet anser också att detta bastrygghetssys-tem skall följa den allmänna inkomstutvecklingen isamhället genom någon form av inkomstindex. Hurmycket det kostar och hur förslaget skall finansierassägs det ingenting om.Fru talman! Jag vill gärna sluta med att citera från . Där skrev , professor i civilrätt, i sin kolumn: "Det ser utsom om pensionsreformen nu är i hamn. Det tog ettantal år, men det var det värt. Den överenskommelsesom nu har nåtts kan ses som en seger för den lång-siktiga demokratin och för sakligheten i förhållandetill särintressen och kortsiktig politisk retorik. "Fru talman! Jag yrkar härmed bifall till utskottetshemställan och avslag på samtliga reservationer.Anf. 90 () replik:Fru talman! Jag hade först inte tänkt ge mig in pådet här med pensionsarbetsgruppens arbetssätt osv.men tvingar mig att göra det närhon säger: valde att ställa sig utanförarbetet.Sanningen är den, , att när dethär uppdagades blev jag uppringd av en journalist påGöteborgsposten som frågade mig hur det kändes attinte vara med i den hemliga pensionsarbetsgrupp somhade bildats. Det är klart att måste hahaft en väldigt stor betydelse eftersom man var tvung-en att bilda en hemlig pensionsarbetsgrupp där allapartier utom - och Ny demokrati förden delen - ingick.Vi har alltså inte valt. Sedan, när pensionsarbets-gruppen lade fram sitt förslag, tillsattes en genomfö-randegrupp av regeringen, och i den gruppen haderegeringen och de partier som stod bakom valt attVänsterpartiet inte skulle vara med.Maud Björnemalm säger att när hon läste vårtförslag förstod att jag valde det här - men är ju"valde" fel ord - eller varför jag gör som jag gör. Jaghade ju hoppats att kanske hadesett ljuset i förslag, men så väl kan detväl inte vara.Maud Björnemalm presenterar förslaget som enmatematisk formel. Samhällsekonomin bestämmer.Antalet pensionärer bestämmer. Men jag vill hävda att det inte är enmatematisk formel. Det är faktiskt politiker som be-stämmer att vi skall ha ett ideologiskt systemskifte.Genomförandegruppen har satt avgiften till18,utan att man har diskuterat vad som är enrimlig nivå på pensionsutbetalningarna, alltså pen-sionsutfallet. Jag skulle vilja veta vad och hennes vänner i genomförandegruppen harför avsikt att göra om det visar sig att dessa iavgifter inte räcker.Anf. 91 () replik:Fru talman! Jag förstår inte riktigt vad menar med hemlig grupp. Jag kan inte se attvare sig den tidigare pensionsarbetsgruppen ellerGenomförandegruppen har arbetat på något annat sättän andra parlamentariskt sammansatta grupper. Det ärju inte vanligt att arbetande utredningar publicerar sigannat än med promemorior och ibland en del delbe-tänkanden.Det som är speciellt med Pensionsgenomförande-gruppen jämfört med andra utredningar är arbetssät-tet. Man diskuterar och kompromissar tills man kom-mer överens. När det är fråga om fem partier medolika ideologiska ståndpunkter kan det självklart ta tidinnan man kan komma överens; detta alltså jämförtmed andra utredningar där man röstar och reserverarsig.Den totala enigheten är just styrkan i Pensionsge-nomförandegruppen. Detta är viktigt för att pensions-reformen skall kunna anses stabil och hållbar, oavsettvem som är i regeringsställning.När föreslår ett nytt pensionssystemi stället för det nuvarande säger man att det helt skallfinansieras med skatter och arbetsgivaravgifter. Dendel av pensionsreformen som föreslås bli finansieradgenom allmän pensionsavgift eller egenavgift skallalltså i stället finansieras med statsskatt. Hur mycketskatterna och arbetsgivaravgifterna skall höjas fram-går inte av förslag men det tycker jagär viktigt att få veta. Människor har rätt att få veta det,så den frågan tycker jag att skall svarapå.Anf. 92 () replik:Fru talman! förstår inte vad detär för hemlig pensionsarbetsgrupp som jag talar om.Det är kanske inte så konstigt. ju ganska med i Genomförandegruppen.Jag satt med i pensionsarbetsgruppen ochvar med om precis den historieskrivningen. Det ärenkelt att ta fram de tidningsurklippen. Jag tror att BoKönberg senare kan beröra detta. I och för sig hadejag tänkt ta den här diskussionen med honom men jagfår väl återkomma då. har alltså intevalt att lämna pensionsarbetsgruppen, utan dennaupplöstes. Sedan tillsattes en ny genomförandegrupp.Jag fick inget svar på min fråga om de18,. Om det beträffande nivån på avgiften,som och övriga i Genomförande-gruppen har bestämt skall vara , visar sig attdet inte blir en rimlig nivå på pensionerna - såvitt jagförstår har man inte diskuterat vad som är en rimlignivå - och om de inte räcker, undrarjag vad och Genomförandegrup-pen då tänker göra.Anf. 93 () replik:Fru talman! Procentsatsen har vi kommitfram till efter att ha gjort noggranna beräkningar. Vihar också kommit fram till att den kan betraktas somen rimlig siffra. Jag tänker inte här exercera med olikasiffror och sifferberäkningar, , utan nuär vi i Pensionsgenomförandegruppen överens om att18,är den avgift som skall tas ut i systemet.Anf. 94 () re-plik:Fru talman! Först yrkar jag bifall till reservatio-nerna 2, 6, 7 och 24, vilket jag missade i mitt anfö-rande här tidigare.Vi i anser, liksom man i Vänstern gör,att alla partier skall vara med i fortsättningen. Närbeslut är fattat är detta en angelägen-het. Alla partier bör därför vara med i fortsättning.Varför har man tagit ett sådant beslut som innebäratt man skall fortsätta med Genomförandegruppen närsjälva beslutet väl är taget? Och hur skall ATP trap-pas ned, och hur blir det med folkpensionen? Detfinns oerhört många olösta frågor här men det kanskeräcker med de här två frågorna.Anf. 95 () replik:Fru talman! När en arbetsgrupp får en uppgift ärdet väl en självklarhet att den arbetsgruppen skallslutföra den arbetsuppgift som den är tillsatt för attutföra, !Miljöpartiet har lagt fram förslag om ett nytt pen-sionssystem men man har inte talat om vad det kom-mer att kosta och hur det skall kunna finansieras.Inom både och talar manså varmt om sina system men man säger inte någon-ting om vad det kostar och om hur det skall betalas.Jag tycker att det, för att det skall gå att jämföra deolika systemen, är en förutsättning att man får reda påkostnaderna för vart och ett av dem.Anf. 96 () re-plik:Fru talman! Jag bollar tillbaka en fråga som jaginte fick svar på: Hur skall ATP trappas ned och folk-pensionen förvandlas till garantipension? Inte hellerdetta är löst. Jag tycker att det är alldeles självklart på nytt måste ta ställning när det ett så viktigtbeslut fattas . Det är faktiskt det mest genomgri-pande beslutet när det gäller människorslevnadsomständigheter.Vi har räknat på våra pensionsförslag men inteheller jag kan ge en redogörelse. Vårauträkningar säger att vi om ungefär - med enganska liten tillväxt, räknar vi med - har +25 miljar-der kronor enligt vårt pensionsförslag. Vi har alltsåräknat på det här, , och jag sadeockså tidigare här i talarstolen att det är fråga om enså pass stor förändring. Det blir självklart så. Vi har juinte krånglat till det på något sätt, utan det är raka rörför alla, dvs. samma pension för alla plus bostadsbi-drag.Anf. 97 () replik:Fru talman! , den övergångsvisagarantipensionen är faktiskt under utredning. Jag kaninte säga någonting om utredningen innan den är klar.När det gäller kostnaderna avseende Miljöpartietsförslag till pension kan jag säga att jag faktiskt harläst er motion väldigt noga. Där står det ingenting omkostnaderna. räknade Finansde-partementet på detta utifrån motionen. Det kan dockinte bli en precis uträkning eftersom motionen inte ärsärskilt precis. Någonstans mellan tummen och pek-fingret räknat kommer ert förslag att kosta staten runt20 miljarder kronor.Anf. 98 ():Fru talman! Mycket i den här frågan är historia.Tjänstepensionen har en lång historia. Borgerligapolitiker tog faktiskt de första initiativen redan 1898.På 30-talet motionerade högermännen ,och om utredningar omtjänstepensioner. Pensionsfrågan var dock inte politi-serad.SAF och LO diskuterade möjligheterna till enkollektivavtalsbaserad tjänstepension för arbetare.SAF lade fram förslag som kommenteradesvälvilligt. Påfallande positivt var iGävle som skrev att "det skulle bli ett ståtligt monu-ment om arbetarpensioneringen kunde lösas genomett nytt ".Tyvärr gick det inte så. Socialdemokraterna sökteinte enighet. /56 blev det partipolitisk stridom ATP. Svenska folket var delat i två ungefär likastora hälfter. I folkomröstningen fick ATP-linjenendast av rösterna. ATP-propositionen ladesändå fram. Regeringsförslaget föll i andra kammaren.Nyval utlystes. Det sammanlagda valresultatet försocialdemokrater och kommunister var fortfarande49,men på grund av den tidens överrepresenta-tion blev ställningen i kammaren 115-115.Ett beslut som påverkat medborgarna decenniumefter decennium togs - inte med hjälp utanmed hjälp av en nedlagd röst. Det utomordentligtlångtgående pensionsbeslutet drevs fram med minstamöjliga majoritet. Men stora och avgörande frågorkräver konsensus, för annars blir effekten att en knappmajoritet förtrycks av en stor minoritet.En majoritet av oss som har arbetat med det re-formerade pensionssystemet har lärt läxan sedan1950-talet. Mycket långsiktiga beslut - och det gällerpensioner - som kommer att beröra medborgare långtfram i tiden måste bygga på största möjliga enighet.Man kan inte ändra reglerna från mandatperiod tillmandatperiod. Det är fel som har sagts att inte infor-mation har getts. Gå igenom tidningsläggen så ser nihur mycket som skrivits och debatterats.Stora minoriteter får inte köras över. Det var detvi försökte arbeta med. Sammanjämkningsarbetet iPensions- och genomförandegruppen har ofta varitkrävande, men svårigheterna har inte i första handgällt partinytta utan att finna hållbara lösningar sompassar människor i olika åldrar, olika förhållanden,olika yrken och inkomstslag.Här har vi alla ärligt och efter bästa förmåga arbe-tat för att finna bra lösningar. Samarbetet i pensions-frågan har krävt att de olika partierna respekterarvarandras åsikter och intellektuella hederlighet ochärlighet. Vi närmar oss nu en valrörelse. Jag hoppasatt vi även under den försöker att tillägna oss en delav det vi lärde i det här arbetet.Det reformerade pensionssystemet har på ett antalmycket väsentliga punkter knutit an till den förstapensionsutredningen, den Åkesonska. Vi har fått ettallmänt system - fortfarande. Pensionsförmåner skallfölja de aktivas levnadsvillkor, och gjorda pensionsut-fästelser skall vara oantastbara.Striden kring ATP ledde till att de nu nämnda kra-ven delvis övergavs. Det skapade i sin tur stor eko-nomisk sårbarhet, något som blivit helt uppenbartåtminstone under de senaste tio åren.ATP-systemet var ett förmånsbaserat system, dvs.pensionen utlovades i relation till de 15 bästa åren av30 intjänandeår.ATP-systemet var ett fördelningssystem där varjeårs avgifter skulle betala de utgående pen-sionerna. Räckte inte avgifterna fick dessa höjas. Detfinns klara gränser för sådana höjningar.I ett sent stadium i beslutsprocessen infördes av-sättningar till AP-fonden. Denna fonds syfte har påmånga sätt varit oklar. Den skulle dels "ersätta" privatsparande, dels utgöra en buffert vid en demografisktogynnsam utveckling. Slutligen pressade ATP-stridenfram höga ingångspensioner, högre än vad som förut-setts i Åkesonska och Eckerbergska utredningarna.I slutet av 80-talet blev det helt uppenbart att ATPinte skulle hålla utan helt orealistiska avgiftshöjningarmed generationskonflikter som följd. Sedan början av80-talet gjordes återkommande förändringar i indexe-ringsprinciper och i förmånerna. Minst ett trettiotalstora förändringar inom ATP har gjorts. Stabilitetenoch det som är så viktigt för ett pensionssystem, oan-tastbarheten, urgröptes. De ständiga justeringarna iATP-systemet blev outhärdliga. Mer genomgripandeförändringar krävdes.Det hade emellertid varit mycket oklokt att försö-ka klara ATP med smärre regeljusteringar. Att ändra15-årsregler till 20-årsregler och lägsta intjä-nandetid till 35 eller skulle inte ha löst systemfe-len. De betydande förändringar vi sett i sysselsättning,löneutveckling men också i reell pensionsålder, åter-stående livslängd efter pensionstidpunkten, demogra-fisk utveckling etc. gör att ett stabilt pensionssystem,som skall vara oantastbart, måste bygga på fasta reg-ler för pensionsförmånerna. Däremot är det orealis-tiskt att utlova fasta pensionsersättningar i förhållandetill tidigare löner.Vänstern menar att det går. Pensionssystemet skallvara omfördelande och bygga på skatteinkomster,skriver de. Deras omfördelningspolitik, som för enindivid omfattar en mycket , kommer att blislumpvis och skapa stort utrymme för "planering" påandra medborgares bekostnad. Det har vi redan sett.Vänstern anser att dess förslag är rättvist. Men efter-som det är slumpartat är det orättvist och framför alltinstabilt.Ett stabilt system är ett autonomt system med fastaregler. Därför måste pensionssystemet vara avgiftsba-serat. De avgifter var och en betalar in av sin lön förpensionsändamål skall ge pension. Den som arbetarfler år får högre pension än den som har en kortarelivsarbetstid, allt annat lika.Det kommer att finnas ett otal individuella möns-ter när det gäller att tjäna in pension. Det går inte medsäkerhet att ange att pensionen utgör en viss procentav en persons slutlön. Det bygger på ett sterilt statisktsynsätt. Reglerna i pensionssystemet påverkar vårtbeteende. Att många metallarbetare slutar attarbeta är ingen för alla given norm.Med andra regler beter vi oss och även arbetsgivarnaannorlunda. Vi kompetensutvecklar oss på ett annatsätt och ställer andra krav på lön. Kortare livsarbetstiddäremot kan vi aldrig räkna med om vi samtidigtkommer att leva längre.Innebär ett avgiftsbaserat system större osäkerhetför den enskilde? Nej, reglerna ligger fast, och denenskilde får för varje arbetat år bättre möjligheter attse vilken pension de egna pensionsavsättningarnagenererar. Det avgiftsbaserade systemet ger ökademöjligheter att successivt planera pensionsåldernsekonomi. Informationen om avtalsförsäkringarnahåller också på grund av deras regeländringar på attförbättras. I ATP-systemet finns visserligen av statenavgivna pensionslöften men dessa har brutits nästintillfortlöpande. En ATP-pensionär har fått några fåkronors pensionsökning , en reell sänkningpå 12 %.Osäkerhet finns alltid om framtiden. Det ligger isakens natur. Men i det nya pensionssystemet blir allapåminda om denna osäkerhet och kan göra väl avväg-da val om hur planeringen skall ske för pensionsåren.I det ATP-system vi har har ingen vetat vilka för-ändringar som regeringen kan föreslå och riksdagengodkänna från till ett annat.ATP-systemet har ytterligare brister. Det har intevarit ett fonderat system, dvs. avgifterna har inte spa-rats till den enskildes pension utan de avgifter denenskilde betalat har egentligen endastskapat en förhoppning om att även nästa generationkommer att betala utlovade pensioner. Till detta kommer att fördelningssystemetär ekonomiskt ogynnsamt.Avgifterna måste vara högre för att ge lika storpension som i ett fonderat system. Detta beror dels påränta-på-räntaeffekter, eller sättare sagt på brist pådem, dels på att kapitalavkastningen erfarenhetsmäs-sigt är högre än tillväxten, dels på att pensionssparan-det kan placeras så att vi kan nyttiggöra oss andraländers bättre demografi, vilket berikar alla, både desom placerar sina pensionspengar och de som taremot placeringarna. Pengarna används helt enkelt därde ger bäst avkastning.Fonderade system är också rättvisa på ett annatsätt: Den som börjar arbetar tidigt men med en sämrelöneutveckling gynnas av en längre förräntningstid påsina pensionspengar. Detta gynnar LO-arbetarna. Åandra sidan brukar invändningar komma att de oftareär utslitna tidigare. Och det gör faktiskt att fonderadesystem skapar mer av rättvisa.Livsinkomstprincipen blir således rättvisare ju merindividuellt fonderat pensionssystemet är.Varför har då inte hela det inkomstbaserade pen-sionssystemet gjorts till ett fonderat system?Svaret är vår pensionshistoria. Intjänade ATP-pensioner måste infrias. Detta skapar betydande pro-blem vid en mycket snabb övergång till premiere-servssystem. Därför är utformningen av det reforme-rade pensionssystemet någorlunda vettigt avvägt med18,avgifter före avdrag för skatt och 2,5 procen-tenheter därav till det fonderade systemet, premiere-serven. Den ökning av premiereservsdelen som Ge-nomförandegruppen kom fram till relativt sent i pro-cessen ger bättre pensioner. av den totala av-sättningen till premiereserven svarar vid en genom-snittlig avkastning på för av denframtida pensionen. Den ger alltså dubbelt upp.Kan premiereservsdelen successivt öka om framtidagenerationer anser att en ökning är ekonomiskt för-nuftig? kan pensionsavgifternaminska om man vill det. Ändå kan kvarvarande ATP-pensioner finansieras. Det nya systemet är helt enkeltflexibelt. Minskande avgifter leder till minskandeskattekilar och bättre tillväxt, och den positiva eko-nomiska dynamiken vi förlorade i för någradecennier sedan kan återvinnas. Det tar tid, och det ärav vikt att förändringarna inte sker för abrupt. Vi somtvingades in i ATP-systemet har förlorat, tvärtemotvad som brukar framhållas. Hade vi 1960 fått fonde-rade system hade avgifterna för samma pension kun-nat hållas mycket lägre. Våra stora systemfel hadeundvikits. AP-fondernas förvaltning av ett stort kapi-tal har varit skrämmande dålig. Det framgår av pro-positionen. Avkastningen räknad mellan 1960 och1993 har varit negativ, dvs. vi har förlorat på vårtsparande. Det känns bittert att se tillbaka på alla demöjligheter vi har förlorat. Hade rätt beslut fattatsunder 50-talet, hade vi kunnat ha samma höga lev-nadsstandard som . Det bör vi inte glömmabort, inte för att förebrå dem som kanske tänkte fel engång utan för att lära oss av vad som gjordes fel.Det där med historia är svårt. När jag hörde UllaHoffmann tala om de stolta AP-fonderna och derasgoda avkastning tänkte jag att vi inte kan ha tittat påsamma fonder.Låt mig nu gå över till några detaljerade frågor.Mycket måste dock uteslutas.Det är viktigt med finansiell stabilitet i fördel-ningssystemet. Här spelar indexeringstekniken enviktig roll. Vi har valt standardstabilitet för pensionä-rernas skull men också fört in en automatisk bromsom ekonomin är i obalans. Det har i debatten sagts attvi inte klarat av den automatiska balanseringen avinkomstindexeringen. Detta är inte korrekt. De simu-leringar som gjorts har varit positiva, men arbetet ärverkligen nyskapande, och därför bör stor noggrann-het iakttas. Det är därför utvecklingsarbetet måste fåta tid.Socialförsäkringsersättningar har redan tidigarevarit pensionsgrundande. Däremot har aldrig någraavgifter betalats. För att få ett system med en korrektperiodisering av kostnaderna valdes lösningen attavgifter skall betalas av socialförsäkringarna till pen-sionssystemet. Detta sägs leda till komplikationer.Nej, korrekta periodiseringar får inte vika för admi-nistrativa förenklingar. Administration skall alltidunderordnas förnuftiga ekonomiska lösningar.Så återigen till premiepensionerna. Det är viktigtatt notera att premiepensionerna har ett fullgott rätts-ligt skydd.Regeringen redovisar tydligt de bedömningar somgjorts om egendomsskyddet för de individuella till-gångskontona. I premiepensionssystemet betalas av-gifter som direkt härrör från den försäkrades arbeteoch som förvaltas på liknande sätt som medel enligtavtal i privata pensionsförsäkringar. Att en myndighethar hand om försäkringsfunktionen kan inte få någonbetydelse. En ändring utanför försäkringsgivarensförsäkringsmässiga hantering som innebär att rättentill premiepension minskas till förmån för den statligaförsäkringsgivaren eller annan utomstående kommer idirekt konflikt med grundlagens egendomsskydd.I fråga om det rättsliga skyddet för premiepen-sionsrätten har regeringens bedömning starkt stöd iutlåtande från professorn och f.d. justierådet BertilBengtsson, lagt till utredningens betänkande sombilaga 2. Regeringen kan också konstatera, framhållsdet i propositionen, att denna bedömning stöds av enenhällig remissopinion bland de juridiskt sakkunnigainstanserna. Regeringens avsikt på denna punkt ärentydig: genom systemets utformning skall 2 kap. 18§ regeringsformen vara tillämplig för rätten till premi-epension.Genomförandegruppen föreslog att en ny myndig-het, PPM, skall ha hand om administrationen ochförsäkringsfunktionen inom premiereservssystemet.Utskottet har påpekat två saker: att man noga skallfölja kostnadsutvecklingen och att man skall lyssna påRRV:s synpunkter på revisionen. Här kommer det attfinnas bra jämförelseobjekt, nämligen olika kollektivaförsäkringsgivare med snarlika verksamheter.I ett avseende skiljer sig dock utformningen vadavser premiereserven från det som gäller ITPK ochSAF-LO-avtalet. Detta gäller möjligheterna att gåöver till garanterade försäkringslösningar. Viss upp-mjukning har skett sedan princippropositionen fram-lades, men frågan är om den är tillräcklig. Utskottetbetonar särskilt att man skall överväga om livräntaskall kunna få tas ut för delar av beloppet. Vidarepåpekas både i propositionen och i utskottet att PPM ivart fall i ett inledningsskede skall anlita utomståendeför livräntehanteringen. Det är dyrt att bygga upp enegen försäkringsverksamhet. Konkurrens är alltid avgodo. PPM borde kunna använda samma metod somvid fondsparandet: godkänna lika försäkringsgivare,förhandla med dem om villkoren och sedan låta denenskilde fritt välja mellan alternativen. Denna modellhar SAF-LO och ITPK valt. Frågan hastar inte, ochny erfarenhet kommer att vinnas inte minst från av-talsförsäkringarna. Frågan bör följas förutsättnings-löst. De försäkrades bästa bör alltid vara utslagsgi-vande.Min taletid räcker inte till för att kommentera enviktig del i det nya systemet, garantipensionen. Vi harju inte till förfogande, som man hade 1959.En garantipension ersätter 2001 folkpensionen ochpensionstillskottet. Nivån på garantipensionen harkritiserats både för att den är för hög och för att denär för låg. Endast en kommentar: Grundtrygghet ska-par alltid tröskelproblem i skarven mellan inkomst-pensionen och grundtrygghet. Det är en oundvikligoch olösbar målkonflikt.Änkepensionerna är föremål för utredning. Det ärväsentligt att den lilla berörda gruppen skyddas förhårdhänta förändringar. Sådana har förekommit tidi-gare.Jag är glad att vi har kommit så här långt på vägenmot ett stabilare, delvis fonderat och försäkringsmäs-sigt pensionssystem. Det har varit inspirerande attförutsättningslöst arbeta tillsammans med andra parti-företrädare för att nå för så många människor sommöjligt acceptabla pensionslösningar. Jag får tacka eralla för ett gott samarbete.En del av er har sagt att detta är världens bästapensionssystem. Jag är av naturen betydligt blygsam-mare. Jag tror att det är ett bra system därför att detmed tiden kan bli ännu bättre.Till slut: Dataproblemen är ett bekymmer nu närvi går . Det är ett svårtuppdrag som RFV har att bygga upp det nya systemetsamtidigt som gamla obsoleta skall renoveras. Jaghoppas och tror att RFV skall klara uppgiften. PPMhar också ett stort arbete framför sig - lycka till ochjobba som ni aldrig gjort tidigare!Anf. 99 () replik:Fru talman! Jag har förstått att jag kommer att fåställa mig upp rätt i bänken , efter-som det bara är och somstår för kritiken. Det är då bra att det finns en genom-förandegrupp som kan angripa oss, så att vi kan få enanledning att säga något.Margit säger att vi i vår motion hävdar attVänsterpartiets förslag till pensionssystem är rättvist,och det är precis vad vi gör.