prot · GL09119 · 1998-06-05 00:00:00 — Man äventyrar skattebetalarnas pengar och gersig in på områden där man inte har sitt huvudsakligakunnande eller där kärnan i verksamheten ligger, ochdetta tar sig uttryck i minskade resurser på de områ-den som vi brukar säga tillhör de allra viktigaste.Anf. 147 () replik:Herr talman! Jag kan bara upprepa att jag ocksåtror att det finns verksamheter i kommunerna somkommunerna inte borde syssla med. Men det de syss-lar absolut mest med är faktiskt vård, skola och om-sorg.Av de bolag som har kommit till sysslar de allra flesta med vatten, avlopp,energi och kollektivtrafik. Vi kan alltid diskutera omdetta skall vara kommunalt eller privat, men det vikti-gaste måste ju vara - om man bestämmer sig för attlägga ut det på entreprenad - att man faktiskt tar detsom är bäst för medborgarna. Man kan inte ställa upppå att det skall vara privat till vilket pris som helst.Det undrar jag om gör, även om hani sitt anförande sade att det inte var så.Jag skulle vilja fråga : Finns detkommunala verksamheter som inte lämpar sig förmarknadsmässig styrning? är ju medpå den gemensamma reservationen, och jag kan tänkamig att - även han nu inte har möjlighetatt replikera - kanske har en litet annorlunda åsiktdär.Anf. 148 ():Herr talman! Jag kan bara svara för kristdemokra-terna, men jag tror att detta är alla reservanters upp-fattning. Kommunerna har ju vissa myndighetsuppgif-ter som de skall utöva, och dessa skall självfalletkommunen ha ansvaret för. Sedan finns det väldigtmycket verksamhet som vi alla är överens om måstebedrivas i varje kommun men där vi kan diskutera ivilka verksamhetsformer det bäst skall ske. Iblandskall det ske i regi, och andra gånger kanman göra upphandlingar som gör att man kan lägga utdet på annan verksamhet.Vi kan alltså vara överens om att det kan finnasolika verksamheter och att det finns en del pro-blem på det här området där vi kanske har olika upp-fattningar om hur stora dessa problem är. Jag tror attproblemen är stora och att de i viss mån är dolda. Vikan inte genomskåda allting, eftersom kommunernasekonomi inte är alldeles öppen i alla delar. Det är intelätt att se var det kommer in pengar som egentligeninte hör samman med den särskilda verksamhet somkommunerna bedriver.Det finns som sagt en del förslag. Underprisut-redningen föreslår lagstiftningsändringar som gör attvi skulle kunna få bättre instrument för jämförelseroch mer rättvisa förhållanden mellan den offentligakommunala verksamheten och verksamhet som be-drivs i annan form av företag. Varför inte sätta dessaförslag i sjön?Anf. 149 ():Herr talman! Det är precis det vi gör. tror jaginte att problemen är så stora som ni vill göra gällan-de. Jag tror att det finns problem åt andra hållet, näm-ligen att man lägger ut saker och ting så att det blirdyrare. Detta tror jag är vanligare än de problem somni tar upp i den borgerliga reservationen. Men det ärklart att det säkert finns sådana problem också, ochdet är just därför vi har inrättat det här rådet. Det ärdärför , som är medvetet om detta,har tagit fram det här programmet. Det är därför vifaktiskt jobbar med de här sakerna.Vad vi tycker är väldigt viktigt är att det skall bil-das och startas fler små företag. Men på de här tradi-tionella områdena vård, skola och omsorg kan detviktigaste inte vara att det blir fler företagare. Detviktigaste måste vara att vi har en bra service tillmedborgarna. I vilken form detta sedan sköts är i allafall för mig ganska oväsentligt.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )11 § Utvecklingen inom den kommunala sek-tornFöredrogsFinansutskottets betänkande 1997/98:FiU26Utvecklingen inom den kommunala sektorn (skr.1997/98:155)Anf. 150 ():Herr talman! Vi kommer in på ett ämne somegentligen i någon mån är en fortsättning på det ären-de som just avslutades. Det är nämligen fjärde året irad som vi nu får anledning att diskutera den skrivelsetill där regeringen försöker sammanfattautvecklingen inom den kommunala sektorn. Vi befin-ner oss också före en valhöst, och det kandärför finnas anledning att litet grand summera ut-vecklingen inom kommunsektorn och hur utveckling-en har varit när det gäller den kommunala ekonominunder de gångna fyra åren.Det som jag tror har varit viktigast, och det somvar ingången till när det gällerkommunsektorn, var det löfte som dåvarande opposi-tionsledaren, sedermera statsministern gav i den avslutande partiledardebatten 1994. Hansade då att inga fler skulle avskedas inom den offent-liga sektorn. Detta tror jag betydde en hel del förvalutgången. Därför är det märkligt att behöva konsta-tera att detta löfte har svikits 68 000 gånger. Såmånga personer har nämligen fått gå från den offent-liga verksamheten. I de finansplaner som har lagt fram har man också påpekat att detsedan 1994 ofta har handlat om personer i just den typav kärnverksamhet som ofta hyllas på olika sätt. I mitteget landsting, , handlar detom 8 000 som har fått gå enbart från tjänster inomsjukvården. Detta är förstås ett kraftfullt löftesbrott,som regeringen , sedermera , får ståtill svars för i höst.Denna regering har också brutit en sysselsättning-sökning som, om den hade fått fortsätta på samma sättsom före valet , hade givit 150 000 fler jobb . Det hade inneburit 25 miljarder mer att dispone-ra för den kommunala sektorn. Detta är viktigt attkomma ihåg: Det avgörande för den kommunala eko-nomin är hur skattebaserna utvecklas.Det har också skett ett stopp för den förnyelse avmycket av den kommunala verksamheten som före-kom och, det skall sägas, även på80-talet: strypt valfrihet, färre alternativ, i många fallen återgång till stela, toppstyrda offentliga monopol-system som tenderar att bry sig mer om vad maktha-vare tycker än vad människor har för behov. Detta hargjort att köerna återkommit och att valfriheten harblivit sämre. Ett allmänt vittnesbörd när man träffarmänniskor runt om i är att det på det helataget har blivit sämre med de offentliga verksamhe-terna.I våra reservationer till detta betänkande har viförsökt visa hur en annan utveckling skulle kunnamöjliggöras. Vi talar där om en politik som fokuserarpå resultaten, på kvaliteten och på valfriheten mer änpå att försöka bevara offentliga strukturer. Vi talar omen bättre kvalitetsuppföljning i skolan, mera valfriheti val av barnomsorg och skola samt ett återinförandeav en breddad vårdgaranti. Jag återkommer när detgäller vilka av dessa reservationer vi yrkar bifall till.Långt borta från den verkliga kvalitetsutvecklingsom många människor har känt av ute i landets kom-muner har vi i den här kammaren för-minskat och förvridit den politiska debatten när detgäller verksamheten i kommunerna till att enbarthandla om de statsbidragsmiljarder som ges till kom-munsektorn. har på det sättet kommitatt ge statsbidragsmiljarden ett ansikte. Det är mångagånger en både falsk och missvisande debatt. Kom-mun- och landstingssektorn förfogade 1997 över 431miljarder kronor totalt. Innevarande år blir det för-modligen än mer. Här förs ändå en verbal diskussion iett uppdrivet tempo där man på fullt allvar mångagånger menar att skillnaden mellan katastrof ochutvecklad välfärd utgörs av ytterligare 4 miljardereller inte till denna sektor.Detta resonemang har lett oss in i en ny statsve-tenskaplig syn. Tanken har varit att våra kommunaltvalda förtroendemän och -kvinnor - märk väl attmajoriteten av dem har politiska uppdrag - skall kun-na höja eller sänka den egna skattesatsen - som rege-ringsformen ger dem rätt att utnyttja lokalt eller regi-onalt - efter de behov som finns. Allt det är nu borta.Moderaterna, och också regeringspartiet, harbidragit först till ett skattestopp och sedan till en kon-struktion som omöjliggör för de flesta kommuner atthöja skatten. I stället synes allt ske med regleringarmed hjälp av miljarder i statsbidrag. Det är inte allde-les okomplicerat. Det luddar till demokratin. Det gördet svårare att utkräva ansvar. Dessutom framstår detsom att alla goda gåvors givare är regeringschefen,däremot aldrig de kommunalt förtroendevalda. Jagundrar vad det ger för långsiktiga konsekvenser fördem som jobbar lokalt. Det här kommer att leda tillytterligare centralisering av den politiska makten.Utspel kommer att göras av vissa ledande företrädare.Vi moderater föreslår att statsbidraget till kommu-ner och landsting skall ligga kvar nivå dekommande åren. Det är viktigt att slå fast att vi anseross föra en politik som kommer att leda till fler jobb.Det har på lång sikt större betydelse för den kommu-nala sektorns ekonomi än vad någonsin några statsbi-dragsmiljarder kommer att rätta till.Vi skapar fullständiga incitament för kommunernaatt höja sin egen skattekraft. Vad betyder det? Genomändringar i inomkommunala utjämningssystemetkommer varje kommun att få fler invånare i arbeteeller några som får högre lön. Den ökade skattekraftsom det bidrar till kommer att tillfalla kommunen.Det nuvarande inomkommunala skatteutjämnings-systemet gör att 18 kommuner i , med totalt1,2 miljoner invånare, har ett system som gör kom-munerna fattigare när fler får jobb. Det är ett obegrip-ligt, tillväxtfientligt inomkommunalt utjämningssys-tem som det fattades beslut om och infördes 1996.Det försvaras bara med att en majoritet trots allt intedrabbas. Denna minoritet som skall leva efter dessamärkliga förutsättningar viftas bort i debatten med ordsom "de är i " och "det är ändå bara påmarginalen".Detta system måste förändras om det skall bli ensund kommunalekonomisk utveckling. Vi har åkt runti flera kommuner tillsammans med den moderatafinanskommittén. Vi har märkt att det inte är en isole-rad företeelse att Pomperipossaeffekter av det slagetuppträder i Stockholmsregionen.Pomperipossaeffekterna finns mest i . I och med att systemet är progressivt ochstarkt omfördelande, kommer alla kommuner i landetsom går på tvärs mot hur övriga kommunkollektivetutvecklas att få svårigheter med utjämningssystemet.Den som går före andra med att få ökade intäkter iglesbygd förlorar bidrag. Den som går före andra medatt få högre skattekraft blir snabbt straffad. Det ärbara när kommunkollektivet totalt sett och i sammatakt får ökade intäkter som det kommer kommunernatill del. Det är ett system som slår undan incitamentenbåde i glesbygd och i kommuner med högre skatte-kraft. Det behövs en grundläggande strukturell för-ändring för att främja tillväxten i , dvs. göraom detta system och ta bort Pomperipossaeffekterna.Vi kommer att återkomma i ett senare ärende ochbelysa den här debatten.Jag yrkar bifall till reservation 3. Vi står natur-ligtvis bakom de övriga reservationer jag har refererattill, men för tids vinnande nöjer jag mig med att yrkabifall till reservation 3.Anf. 151 ():Herr talman och kvarvarande kolleger! Med hän-syn till tidpunkten för den här debatten skall jag fattamig kort.Först och främst vill jag slå fast att jag står bakomde reservationer jag har undertecknat, dvs. reservatio-nerna 9 och 19. Men jag yrkar bifall endast till reser-vation 19, som tar upp frågorna om vårdgarantin.Frågan om vårdgaranti debatterades länge vid ensärskild anordnad debatt. Jag finner ingen anledningatt upprepa de argumenten. De finns ordentligtventilerade sedan tidigare.Det behövs åtgärder för att korta köerna i vården.Men för att korta köerna och få en effekt av vårdga-rantin krävs det ökade ekonomiska resurser. Härskiljer sig partierna, som bekant, väsentligt åt. Detfinns de partier som gärna ser, arbetar för och röstarför ökade resurser till kommunerna för att kunna klaraskolan, vården och omsorgen. De är viktiga delar ivälfärdssystemet.Sedan finns det ett annat parti som ställer sig vidsidan av och icke ställer upp på de ökade resurserna.Det är synd. För att klara vårdgarantin går det inte attbara tala om den utan det krävs också resurser för attgenomföra den.Det är bra att kan tillföra kommunsek-torn ytterligare redan innevarandeår och . Vi återkommer till den frågan påtisdag, när riktlinjer och budgetpolitik för de kom-mande tre åren skall diskuteras. Vi behöver resursertill vården, skolan och äldreomsorgen.Sedan har vi frågan om det kommunala skatteut-jämningssystemet. Systemet har verkat . Detvar ett stort och viktigt beslut som fattadeför . Det var ingalunda lätt. Det finns vinnare och förlorare i det nyasystemet. Men det var nödvändigt att fatta ett beslutmed en stabil majoritet. Vi från sida varaktivt bidragande till att en sådan majoritet kundeskapas.Det finns delar i det kommunala skatteutjämnings-systemet som jag gärna skulle se förändras. Dit hörexempelvis kriterier och faktorer som vikande be-folkningsunderlag eller kollektivtrafiken.Jag skall inte orda mer om detta . Det finns enutredning som ser över dessa frågor. Vi har anledningatt återkomma . Det är frestandeatt ta en ordentlig debatt om skatteutjäm-ning med och . Menmed hänsyn till tidpunkten skall jag avstå.Jag lovar att återkomma när vi har mer tid i kamma-ren.Herr talman! Jag nöjer mig med detta. Jag ber attfå önska talmannen, kvarvarande ledamöter och per-sonalen en trevlig helg.Anf. 152 ():Herr talman! Egentligen borde vi passa på att taalla diskussioner här . Vi vet trots allt inte vilkaav oss som kommer tillbaka för att ta diskussio-nerna då. Men även jag skall försöka vara någorlundakortfattad. Jag skall ta upp några saker som behandlasi betänkandet, Utvecklingen i den kommunala sek-torn.Före valet sade Socialdemokraterna att upp-sägningarna inom den offentliga sektorn skulle stop-pas om de kom till makten. Verksamheten skulleprioriteras framför transfereringar. har flerän någonsin fått sluta.På senare tid har man försökt att öka på verksam-heterna i kommuner och landsting med hjälp av ökadestatsbidrag. Vi har tillstyrkt det. Men vi ser också attde ökade statsbidragen äts upp av minskade skattein-komster för kommunerna.Den jobbpolitik som har förts har alldeles för litethandlat om att fler människor skall få jobb, tjänapengar och bli skattebetalare och alldeles för mycketom att människor inte skall vara öppet arbetslösa ochdärmed gärna får försvinna från arbetsmarknaden heltoch hållet. Detta har lett till ökade kommunala kost-nader och till uteblivna skatteintäkter.I kombination med att många initiativ till förnyel-se har stoppats eller försämrats har resultaten blivitallvarliga kvalitetsproblem i vården, i barnomsorgen, iäldreomsorgen och i skolan. Vi ser därför allvarligt påsituationen i kommuner och landsting. Vi ser allvar-ligt på den service och de verksamheter människorbehöver. Det är orsaken till att vi i hartillstyrkt de ökade statsbidragen. Vi ser att det i denuppkomna situationen behövs mera pengar.Problemet är nu att de nya prognoserna för skatte-underlaget för kommunerna visar att kommunernasskatteintäkter kommer att fortsätta att minska de när-maste åren och att kommunerna förlorar mer i skat-teinkomster även framöver än vad de kommer att få inya statsbidrag och att de kommeratt ligga på minus jämfört med i dag.Det här visar hur viktigt det är att vi koncentrerarjobbpolitiken på fler jobb och fler människor i arbete,inte på färre människor på arbetsmarknaden. Det visarockså hur viktigt det är att se till att människor fårvaluta för sina skattepengar genom att kvaliteten ökaroch valfriheten och effektiviteten blir bättre. Detgäller inte bara att göra rätt saker, utan också att görasakerna på rätt sätt.Herr talman! Då är inkomst- och kostnadsutjäm-ningen och konstruktionen på den viktig. Precis somFredrik påpekade här, betyder det nuvaran-de systemet att många kommuner t.o.m. förlorar eko-nomiskt på att människor flyttar in och har jobb, fårjobb eller får ökade inkomster. Det är naturligtvis intebra, därför att det gör att kommunerna får helt felincitament. Vi föreslog redan vid införandet av dethär systemet att man skulle sätta utjämningsgraden till90 % i stället för , därför att många fler kommu-ner skulle då hamna utanför.Vi tycker också att en större del av utjämningssys-temet skulle fokusera på de kriterier som togs fram avutredningen från början och att man kanske ytterligaremåste förstärka de kriterier som gäller de socialakostnaderna i kommuner och sådant som inte är på-verkbart för kommuner, speciellt inte med tanke på infört en riksnorm för socialbidragen och attpolitiken såsom den ser ut har fört ut fler och flermänniskor i ett socialbidragsberoende av arbetsmark-nadsskäl. Det är någonting som naturligtvis trängerundan andra utgifter, där kommunen skulle ha velatlägga pengarna på annat i stället.Vi har då tyckt att ett underlag för att kunna för-ändra utjämningssystemet i den här riktningen måstetas fram, vilket den utredning som sitter inte har iuppdrag att göra.I anslutning till det vill jag särskilt slå ett slag förett förslag som vi i har, och det handlarom att staten och kommunerna skall dela på kostna-derna för socialbidragen. Vi vet att en stor andel avsocialbidragstagarna är socialbidragsberoende avframför allt arbetsmarknadsskäl - man är helt enkeltarbetslös men har inte kunnat kvalificera sig till a-kassa. Det innebär att de kommuner som har mångasådana invånare får ett otroligt hårt utgiftstryck påsocialbidrag, som regeringens krav på attminska den öppna arbetslösheten inenbär att dessamänniskor ställs utanför arbetsmarknadspolitiskaåtgärder och alltså inte kan ta sig ur sitt socialbidrags-beroende. Dessutom är socialbidraget i sig konstrueratsom en gigantisk fattigdomsfälla, eftersom det ärhundraprocentiga marginaleffekter.De här två sakerna i kombination gör att männi-skor får svårt att bli attraktiva på arbetsmarknadenoch ta sig ur socialbidragsberoendet och försörja sigsjälva. Om staten och kommunerna skulle dela påkostnaderna skulle ingendera parten ha något intresseav att försöka förflytta kostnadsansvaret för dennaperson till någon annan part, utan såväl arbetsmark-nadsmyndigheter som försäkringskassa, socialtjänstoch alla andra som är inblandade skulle ha ett gemen-samt ansvar för att för individens bästa hitta en braväg ut ur bidragsberoendet. Vi tycker att det ärmycket angeläget, och därför har vi lagt ett sådant härförslag.Herr talman! Det är också allmänt känt att vi frånFolkpartiets sida är mycket starka motståndare till dekommunala bolagen. Vi vet att de tär på kommuner-nas ekonomiska resurser. I skrivelsen finns det ingenvettig redovisning av hur detta tärande går till, ochfrån har vi då krävt en tydligare sådanredovisning. Det vill man inte ha; man vill väl inte attmänniskor skall veta hur det går till när kommunal-politikerna leker affär med skattebetalarnas pengar.Vi hade från föreslagit att de nyastatsbidragen skulle öronmärkas tydligare, för att manverkligen skulle veta att de går till skola, äldreomsorg,barnomsorg och sjukvård. Majoriteten har kraftigtmotsatt sig detta. vill man mycket tydligtöronmärka en del av statsbidragen - det talas det tystom - nämligen de 400 miljoner som skall öronmärkasjust till förlusttäckning till de kommunala bolagen.Det är märkligt att man vill öronmärka pengar till detmen inte vill styra pengarna till det som man säger sigvilja prioritera.Herr talman! Det finns många olika verksamheter ikommunerna som är väldigt viktiga för medborgarna.Det handlar om barnomsorg och förskola, om skolaför barn och ungdomar, om sjukvård. I skrivelsen ärdet ett antal saker som vi tycker skulle ha varit tydli-gare redovisade, så att man sedan kunde ha ett vettigtunderlag för att gå vidare med politiska beslut, somgjorde att alla barn kan erbjudas en pedagogisk för-skola, så att alla de som står i kö till olika typerav äldreboende och äldreomsorg inte behövde göradet, så att vård- och omsorgsköer kunde kortas.Detta finns tydligt redovisat i våra reservationer.Jag står givetvis bakom alla men yrkar bifall endasttill reservation nr 4.Anf. 153 ():Herr talman! Regeringens skrivelse om kommu-nerna kan sägas vara indelad i två avsnitt. Den hand-lar dels om den ekonomiska utvecklingen i kommu-nerna, dels om verksamheterna. Från Vänsterpartietssida har vi valt att skriva en motion om detta och harfogat reservationer till betänkandet i de olika delarna.Jag tänkte ta upp ett påstående i betänkandet, därman skriver att utskottsmajoriteten vill understryka attde kommunala kärnområdena vård, omsorg och skolahar prioriterats i samband med budgetsaneringen. Detär naturligtvis en väldigt bra utgångspunkt. Jag vill hadet som bakgrund till detta anförande, och jag kanskeockså får det kommenterat av SoniaKarlsson.Tycker man verkligen att man har lyckats med denhär prioriteringen, dels mot bakgrund av de uppsäg-ningar som har varit ett faktum ,dels mot bakgrund av även andra beslut som har fat-tats, t.ex. om sänkta nivåer i socialförsäkringen, höjdaegenavgifter och annat, som påverkar kommunernasekonomi och kanske i andra hand tränger ut viktigaverksamheter i kommunerna? Jag vill att man skall hadetta som en bakgrund.Saneringspolitiken och neddragningen i kommu-nerna har också fått en stor betydelse för kvinnor. Detär kvinnors arbetsmarknad som har beskurits. Ävenverksamheterna i kommunerna har betydelse förkvinnors möjligheter att ta sig ut på arbetsmarknaden.Jag tycker att det är viktigt att nämna detta.När det gäller kommunernas ekonomi, som redo-visas i betänkandet och i skrivelsen, konstateras attdet är väldigt många kommuner somuppvisar negativt resultat. Men vad som kanske ärallra viktigast att komma ihåg är den stora variationsom fortfarande finns mellan kommunerna. Detta harockså påtalat i sina skrifter. Ävenom man tror att kommunerna , någongång , kan komma i balans är skillnader-na mellan kommunerna fortfarande väldigt stora. Detär också fortfarande ganska stor skillnad mellan deolika landstingen.Någonting som vi står inför och som vi måste tafasta på är den förändrade befolkningsstrukturen. Detföds väldigt mycket färre barn nu än i börjanpå 90-talet. Då ökade befolkningen med mellan50 000 och 60 000 personer , medan befolk-ningen ökar bara med 10 000-15 000 personerårligen. Detta får en väldigt stor betydelse när vi skallplanera de kommunala verksamheterna framöver. Debarn som föddes gör att behoveninom kommer att öka avsevärt de när-maste åren. kommer behoven inom äldre-omsorgen att öka oerhört, med tanke på den ökandeandelen äldre.Mot bakgrund av det som jag har tecknat nu skalljag snabbt gå igenom de förslag som Vänsterpartiethar lagt och varför vi har lagt dem.Inför budgetarbetet har vi sagt att vi vill sänka ar-betsgivaravgifterna i kommunerna med ca 5 miljarderkronor. Vi anser att det behövs fler människor inomalla verksamheter men framför allt inom skolan ochvården. Det är de områden som alla andra partierockså säger sig vilja prioritera.Vi välkomnar naturligtvis de förslag till ökadestatsbidrag som regeringen har lagt fram. Till viss deltycker vi att man har gått oss till mötes - vi har juändå fört fram kritik för att kommunerna inte har fåtttillräckligt med resurser, både och . Meni samband med att kommunerna nu får ökade resurserhar vi sett flera exempel på att dessa pengar försvin-ner i de "svarta hål" som finns i denkommunala ekonomin.Från Vänsterns sida har vi därför fört fram kritikmot de balanskrav som kommunerna har ålagts. Vimenar att kommunpolitikerna själva förmodligenskulle vara lika väl skickade att klara av ett sådantbalanskrav, dvs. att ta ansvar för ekonomin på ettgodtagbart sätt. Jag har många exempel från mitt egethemlän , där många kommunpolitiker nu harsagt: Det är jättebra att vi får extrapengar, men vi kankanske inte anställa fler människor, utan pengarna gårin i något s.k. svart hål.Vänsterpartiet har valt att ha flera reservationernär det gäller genomgången av de olika verksamhe-terna. Jag skall inte upprepa vad som står i reservatio-nerna, men de gäller hälso- och sjukvårdsområdet,äldreomsorgen, skolan, bl.a. avsaknaden av elev-vårdspersonal, barnomsorgen, exempelvis rätten förarbetslösa föräldrars barn att få barnomsorg, flyk-tingmottagande, osv.