prot · GL09111 · 1998-05-25 00:00:00 — En sade: Fria händer - att kunnaskapa själv.Men de lyfte ett varningens finger och sade att desom är har det svårare. Passiviteten sitter ihjärnan, som någon sade. De har svårare att bryta sigloss och bryta ny mark som ungdomarna gör. Det ärlättare för dem. En sade att en stat inte bara består avungdomar. Många äldre är totalt låsta.På minussidan tog de upp detta med att staten intekan hjälpa alla äldre som man tyckte sig kunna göratidigare. De äldre försöker överleva, men är inte med iutvecklingsprocessen. De står utanför. Därför är detsvårt att få med hela samhället i utvecklingen. Det gåren klyfta mellan de yngre och de äldre.De sade att 1998, när de gick i skolan, var maninte med om någon utformning, politiskt och socialt.Det fanns inte något sådant engagemang, ingen analysav samhället. Det var som någon då sade: Du kanändå ingenting göra. Du kan inte åstadkomma något. är det helt annorlunda. Man ser och är med i vadsom händer. Man är med i en process.En sak som de beklagade var att kulturens storabetydelse har åsidosatts. Det fanns mer pengar tidiga-re för kulturarbete. Kulturarbetet stod högre. ärdet först ekonomisk utveckling som gäller, och kultur-frågorna blir en andraplansfråga. Men som någonsade: Utan kultur kan man inte skapa ett bra land.De välkomnar det EU-medlemskap som de serframför sig, likaså Natomedlemskap. Ungdomarna vetmer än de äldre om vad EU betyder och vad EU stårför. Det finns speciella Europaveckor, och ungdomar-na är mycket aktiva där.De menar också på att det är bra för lagstiftningenoch integrationen att man har en dialog med EU. Vimåste pressa på detta på något sätt, menar de, för attfå i gång en diskussion och dialog. Ta t.ex. det härmed dödsstraffet. Det är bra att vi är så tydliga när detgäller dödsstraffet. Det finns en kraftig majoritet motatt man skall ta bort dödsstraffet, alltså en majoritetför dödsstraff, i många av de baltiska länderna. De härungdomarna menar att det är bra att vi är så tydligaoch att det finns krav från EU när det gäller mänskligarättigheter och dödsstraff.De fyra målen för samarbetet fortsätter att gälla,vilket ställer sig bakom. Från utvärdering-en av samarbetet vill vi särskilt lyfta fram två aspek-ter.Det gäller stödet för demokratisk utveckling. Be-hovet av fortsatta och intensifierade insatser för attstödja utvecklingen på rättsområdet är stort. Det ärväsentligt såväl för invånarna i våra nya demokratiskagrannstater, som har levt under ett system där rättssys-temet har tjänat det kommunistiska maktsystemet ochdär den enskilde varit nästintill rättslös, som för denekonomiska utvecklingen för vilken fungerande rätts-system är en viktig förutsättning för att företag ochinvesteringar skall ge stabila och förutsägbara villkor.Men det gäller också utvecklingen på det socialaområdet. Där är utvecklingen värre än befarat. Detdrabbar särskilt kvinnorna och barnen. Inte minst iRyssland är den sociala misären stor. Skakande skild-ringar når oss t.ex. om , baranågra mil över . Nästan hälften av alla barn iRyssland lever i familjer med imånadsinkomst. Då kan man lätt föreställa sig att detär många som har det mycket värre än dessa. Dendramatiskt sjunkande medellivslängden för män un-derstryker också allvaret i den sociala utvecklingen.Situationen i är oroväckande ochsvårbedömbar. I den mån vi kan stödja utvecklingenmot mer demokrati, pluralism och rättstrygghet ärdetta angeläget. Inom ramen för samarbetet medCentral- och bör vi ha en beredskap förmer omfattande samarbete med , där förut-sättningarna för detta kan komma att förändras i posi-tiv riktning.Jag fick i min hand särskilda anvis-ningar och riktlinjer för Sidas stöd till utvecklings-samarbetet mellan enskilda organisationer i i . Jag tror att enskilda organisationeräven här kan göra ett bra arbete genom att knytasamman kontakterna mellan enskilda organisationer iSverige och i . Det står att Sida har be-dömt det som särskilt viktigt att utveckla samarbetetmellan svenska och vitryska enskilda organisationer isyfte att stärka det civila samhället och främja demo-kratiseringsprocessen i . Där kan vi säkertvara med och göra en insats.Jag fick också i min brevlåda ett pressmed-delande. Det står: Miljöminister inviger det nya reningsverket i i . Det ärockså bara härifrån. i Liepajaberäknas bl.a. minska kväveutsläppen med drygt 200ton och fosforutsläppen med drygt perår. Det är några konkreta exempel på vad östbiståndetåstadkommer i dag.I reservation 4 i betänkandet tar vi tillsammansmed upp Natos utvidgning. Jag vill gärnacitera några rader:"Den största tryggheten uppnås för delgenom ett medlemskap i en alleuropeisk säkerhets-ordning som kan garantera säkerheten också för småländer, som har svårt att försvara sig av egen kraft. Ensådan kraftfull säkerhetsordning kan uppnås genomett medlemskap i . "Det är rader som de ungdomar som jag börjademed att referera till gillar.Jag vill slutligen bara ställa en fråga till och , som står bakomreservation 2. Den gäller en fortsatt europeisk integ-ration. Med tanke på den bakgrund ni har i EU-sammanhang och på att ni vill gå ur EU kan jag förståvissa texter. Ändå blir jag litet förvånad när ni i erreservation skriver på det här sättet:"En aspekt som inte kan betonas nog är att detmåste vara människorna i de berörda länderna som ien väl förankrad demokratisk process fäller avgöran-det om ett eventuellt medlemskap i . "Naturligtvis är det så. Det är just den processensom vi är inne i. Det är den processen som de baltiskastaterna och andra länder som söker medlemskap i inne i.Vidare skriver man:"För att inte styra opinionen i länderna är det ock-så viktigt att olika hjälpinsatser frikopplas från självaEU-medlemskapsansökan, dvs. att ett medlemskapinte ses som en förutsättning för stöd. "Jag skulle vilja veta vad ni menar med det. Vemförutsätter att östbiståndet och stödet vi ger är kopplattill att man måste bli EU-medlem? Jag förstår interiktigt den tanken.Jag yrkar bifall till reservation 4.Anf. 102 ():Fru talman! När debatterar ett be-tänkande som gäller samarbetet med Central- ochÖsteuropa hör det rätt nära samman med ett ärendesom debatterade , nämligendet som gällde frågan om arbete med jord-bruks- och livsmedelspolitiken inom Europeiskaunionen. Det finns ett klart samband eftersom enreformering av jordbrukspolitiken i EU är en förut-sättning för östutvidgningen och för att de länder somär intresserade av medlemskap i unionenfaktiskt skall kunna få det.Därmed kommer jag osökt över till den fråga somK-G Biörsmark ställde till mig och till ,nämligen hur vi ser på frågan om integrationen i Eu-ropa och villkoren för bistånd till och integration avöst- och centraleuropeiska länder. Jag kan för Väns-terpartiets del klart säga att vi ser att det finns en riskmed att intresset för de öst- och centraleuropeiskaländerna på något sätt bygger på att de självklart skallvilja bli medlemmar i unionen. I vissapartiers ögon är medlemskapet i Nato lika önskvärtsom medlemskapet i EU.Som jag ser det ligger saken inte till så. Dessaländer skall självklart kunna ansöka om att och påegna meriter och egna bedömningar kunna bli med-lemmar både i EU och i Nato, men det är definitivtinget som vi i - definitivt till skillnadmot - anser att vi skall styra. Sverigesuppgift måste i stället vara att tillhandhålla all till-gänglig information och att bidra med de erfarenhetersom vi själva har, både vad gäller utveckling av de-mokratin och av sakpolitiken på en rad områden ochvad gäller ansökan om medlemskap i unionen.Från de partier som är kritiska till svenskt med-lemskap i EU har vi kanske en känsla av att man frånsvensk sida undanhåller vissa negativa informationerom hur fungerar som medlemsland i EU. Detär inte helt utan anledning som vi tar upp den frågan.Vi menar att biståndet från och från övri-ga EU-länder måste bygga på en vilja att stödja denya demokratierna utifrån deras egna behov, inteutifrån att det skall leda fram till ett EU-medlemskap.Vi kommer därmed fram till reservation nr 3, därvi har tagit upp frågan om säkerhetspolitiken. Det harhittills bedrivits en viss gåvoverksamhet från svenskmilitär sida, där begagnad försvarsmateriel harskänkts till framför allt de baltiska länderna. Man harockså diskuterat ett försvarssamarbete och överföringav svenska kunskaper.Jag ställer mig väldigt kritisk till att görså. Vi menar att genom biståndet och genompolitiska kontakter på alla tänkbara sätt skall bidra tillatt bygga upp demokratiska samhällssystem, dock intepå försvarsområdet. Det är knappast så som utveck-lingen i de här länderna kan stärkas. Det kan inte skegenom tankar om att det behövs ett utvidgat och mereffektivt försvar i respektive land.Snarare gäller det att inse att det viktigaste medletför att uppnå säkerhet inte är ett militärtförsvar. Det sker i stället genom goda relationer tillgrannländer liksom genom ökad handel och utvidgadekontakter. Det borde vara ett väsentligt bidrag somSverige kan ge i stället för försvarsmateriel i olikaformer.Jag vill särskilt understryka, vilket inte finns med idet här ärendet, att vår kritik inte gäller deltagandet iBALTBAT, som är en internationell styrka med del-tagande från de baltiska ländernas sida. Jag menarinte att det bistånd som vi skall lämna skall bestå avatt bygga upp regelrätta försvarsmakter.Vad det däremot handlar om är att genomsitt bistånd skall kunna bidra på de områden där vifaktiskt har kunskaper och erfarenheter. Detta harlyfts fram i skrivelsen, och vi har även påpekat det iutskottets betänkande. Detta är naturligtvis tillämpligtpå miljöområdet, på det ekonomiska området och närdet gäller att utveckla demokratin, folkrörelser osv.Jag vill särskilt peka på behovet av sociala insat-ser. Jag tycker att insatserna därvidlag från svensksida har dominerats av teknisk hjälpeller bistånd på handelsområdet. pekadepå i och på den juristutbild-ning som skall anordnas där. Detta är mycket bra,men de sociala frågorna har länge varit i skymundan.Utskottet besökte , och vi hadedär tillfälle att själva se vilka stora behov som finnspå det här området och hur viktigt det faktiskt är att vigår in där. Jag tycker därför att det är glädjande där kommit fram till ett samarbete med social-högskolor i . På en rad sådana områden börSverige agera.Jag vill, fru talman, understryka hur viktigt det äratt vi fortsätter att ge bistånd till olika frivilliga orga-nisationer, bl.a. kyrkliga organisationer, som gör ettviktigt arbete. Låt mig återgå till , där Fräls-ningsarmén arbetar med övergivna hemlösa barn. Jagmenar att det är ännu viktigare att där bidrargenom att bygga upp myndigheter som tar ett övergri-pande ansvar, så att vi inte överlåter hela den socialaproblematiken till frivilliga organisationer. De skallfinnas där och få allt stöd, men det måste vara ettkomplement till det ansvar som myndigheter skallutveckla.Jag vill också peka på jämställdhetsområdet.Vänsterpartiet anser att jämställdhet bör vara ett nyttdelmål. Jag har förstått att invändningen från majori-teten och från regeringens sida har varit attjämställdhetssynen skall genomsyra allt utvecklings-samarbete och att jämställdhet därför inte behöverställas upp som ett särskilt mål.Ja visst, också vi tycker att den skall genomsyraallt, men därutöver behövs det också som ett särskiltmål, eftersom vi kan se att problemet i många öst- ochcentraleuropeiska länder är att kvinnor under de be-gränsade villkor som tidigare fanns kanske ändå hadestörre möjligheter än vad de har. Kvinnors rät-tigheter och kvinnors position har där trängts undan.Vi tror därför att det är väsentligt att man lyfter framjämställdhetsmålet.Man kan då naturligtvis också diskutera att, somKristdemokraterna och har gjort, lyftafram också de sociala frågorna och göra dem till ettnytt delmål. Jag delar i allt väsentligt det som står iden reservation som de här partierna har avgivit omhur betydelsefullt det sociala området är. Däremotundrar jag om man skall befrämja det genom att hadet som ett särskilt mål. Det känns inte som någonstörre oenighet, utan det är mer fråga om vilka formervi skall välja.Fru talman! Till slut vill jag också peka på hurviktigt det är med , som andra talare harvarit inne på. Vår idé är att ha som pro-gramland. Jag inser att det är svårt med tanke på detpolitiska läget där men vill betona den stora betydel-sen av en ambassad i och av att på alla tänkba-ra sätt öka kontaktnätet med frivilliga organisationeroch myndigheter där det fungerar.Jag vill också peka på sysselsättningsfrågorna iSverige. Jag har svårt att förstå inställningen på dettaområde och vill gärna ställa en fråga till hävdar att det primära målet är attbefrämja sysselsättningen i de öst- och centraleurope-iska länderna, men det kan inte vara något negativtom vi får en ökad sysselsättning i Sverigepå grund av sådana projekt. Därför menar vi att manborde göra en utvärdering av hur de här svenska in-satserna har påverkat sysselsättningen i , na-turligtvis med tanke på att jämbördiga projekt somjämförs och där även sysselsättningen får fördelar avdetta bör kunna gå före.Jag förstår inte tveksamheten från majoritetenssida och vill gärna höra svar på fråganvarför man inte skall göra en sådan utvärdering. Denbehöver inte vara omfattande.Också vänortssystemet måste utvecklas och be-främjas på olika sätt.Fru talman! Jag står bakom alla reservationer ochsärskilda yttranden där finns med, menjag yrkar bifall endast till reservation 6, som handlarom utvärdering av sysselsättningsaspekterna i Sveri-ge.Anf. 103 ()replik:Fru talman! Jag skulle vilja fortsätta den här dis-kussionen om det som står i ochBodil reservation nr 2. Där skriverni bl.a.:"Utskottet anser att roll, när förhandling-arna nu inleds med ansökarländerna, är att bevakaöstländernas intressen, så att inget lands regering,kanske i iver att snabbt kunna ansluta sig till unionen,förhandlar bort folkviljan eller landets egenart ochutvecklingsmöjlighet".Detta låter sig ju sägas, men det är inte helt enkelt.Vi har ju i många olika sammanhang en syn som vivill få genomförd, även i EU-sammanhang. Bl.a. villjag peka på frågan om dödsstraffet. Vi vet att detfinns en kraftig majoritet i folkdjupet i de här berördaländerna och även i parlamenten för att behålla döds-straffet. Vi pressar dock på och försöker med diskus-sion och upplysning få till stånd en förändring avinställningen.Är det fel? Det framgår av det som här sägs att detskulle vara fel politik som vi i så fall för.Jag vill också kommentera påståendet att vi skullevara med och styra länderna in i Nato. Det är natur-ligtvis deras eget val. Vad vi gör är att vi ger vårmuntliga support för detta. Vi tycker att det är bra omdet är så att de vill det. Det är ingenting som vi styrdessa länder att göra. Det kan vi naturligtvis inte göra.Det är deras egen säkerhetspolitiska bedömning.Jag måste också fråga om det som sades om att viundanhåller negativ information om EU. Hur gör videt?Anf. 104 () replik:Fru talman! Vi är helt överens om att vi tack ochlov inte kan styra. Det är naturligtvis länderna självasom avgör frågan om medlemskap i och i Nato.Vad jag och , som får gå in och svarapå den frågan , vill lyfta fram är att detär en oerhört positiv information som förmedlas närdet kommer representation från dessa länder till Sve-rige eller i de kontakter vi har. Jag får en väldigt tyd-lig känsla av att man aktivt lägger fram alla fördelarmen väldigt litet om nackdelarna.Jag förstod inte riktigt det som K-G Biörsmark sa-de om dödsstraffet. som land, vi som indivi-der och organisationerna kämpar i alla sammanhangmot dödsstraffet. Det är väl självklart att vi ocksåinom EU-kretsen måste hävda vår negativa inställningtill dödsstraffet och försöka informera om orsakernatill att vi gör det. Jag förstår inte riktigt var i samman-hanget det kommer in. Det finns en opinion i dessaländer. Vi skall naturligtvis tala om varför vi haravskaffat dödsstraffet och varför det åtminstone intefinns någon partipolitisk opinion i vårt land för attåterinföra det.Anf. 105 ()replik:Fru talman! Först vill jag ta upp det som sades ominformation om EU. Hur man gör beror på vilkengrundinställning man har. Jag är säker på att EvaZetterberg med sin bakgrund och sin syn på EU förfram och lägger tyngdpunkten på negativa saker. Vihar hört mycket om allt det negativa kring EU frånMiljöpartiet och i kammaren. Det finnsalla möjligheter att göra det i en öppen dialog.Att vi som är för EU lyfter fram de positiva saker-na är ganska naturligt. Här finns en dialog. Här finnsolika uppfattningar. Dem skall vi meddela. Men detjag reagerade på var att i sitt anföran-de sade att vi aktivt skulle vara med och undanhållainformation.Sedan går jag till frågan om dödsstraffet. Jag lyfterfram det jag säger i förhållande till vad ni skriver i erreservation. Ni skriver att roll är att bevakaöstländernas intressen så att inget lands regering,kanske i iver att snabbt kunna ansluta sig till unionen,förhandlar bort folkviljan. Det betyder i sak att ni intevill att de skall förhandla bort folkviljan. Folket idessa länder är för dödsstraff. Vi menar att man skallpressa på och försöka informera.Jag har varit med i diskussioner i olika samman-hang där det har framgått att politiker är beredda attförsöka att fatta beslut i parlamentet emot dödsstraffäven om de vet att folket är för dödsstraff. Är det felatt resonera så? Det är det jag frågar om.Anf. 106 () replik:Fru talman! Detta blir allt krångligare att reda ut,K-G Biörsmark. Det är självklart att man måste in-formera om skälen till att dödsstraff är det sämstatänkbara alternativet. Med tanke på t.ex. EU:s ochEuroparådets sätt att fungera och de regler och mål dehar är det självklart att vi som är medlemmar därmåste visa vilka kriterier som gäller.Jag vet inte om jag tycker att det är något bra ex-empel på vad man kan förhandla bort. Det finns enpolitisk vilja i flera av dessa länder att snabbt blimedlemmar. Man bortser från att följden av att mantvingas in i ekonomiska krav för att fylla vissa kriteri-er exempelvis kan bli försämrade sociala villkor ochökade sociala klyftor. Det är på det områdetjag tror att det kan bli aktuellt. Man ökar socialaklyftor på folks bekostnad för att kunna komma insnabbt. Jag menar att har en uppgift i att pekapå de negativa konsekvenser som det får till följd.Det finns en vilja att snabbt komma in. Jag menaratt både vi som röstade nej till medlemskap i ochde som röstade ja från svensk sida har en skyldighetgentemot dem vi träffar att peka både på positiva ochnegativa erfarenheter med medlemskapet, för attmänniskorna i respektive land själva skall kunnaavgöra om de vill bli medlemmar eller inte. Jag utgårfrån att och andra partier på samma sättsom vi pekar på för- och nackdelar.Anf. 107 ():Fru talman! Jag får börja med det som K-G Bi-örsmark har frågat om, eftersom det är aktuellt.Vad gäller det som sades om att vi inte skall styrain länder i EU vill jag säga att vi från mitt parti gi-vetvis varken tycker att vi skall styra eller övertalanågon att gå in i ett EU som vi själva är kritiska mot, isynnerhet eftersom vi har vissa erfarenheter i vårt egetland. Väldigt många människor ansåg att de fick enoerhört glättad och vacker bild av vad medlemskapetinnebär. Det visade om inte annat de mätningar somgjordes efter , då en majoritet av befolkning-en ångrade att de hade röstat ja till EU.När vi nu talar om förhandlingar kan jag säga attdet har pratats mycket om att var väldigtskickligt när det gällde att förhandla och skaffa sigundantag. Det är klart att ett land som väldigt gärnavill komma in i EU också skall veta att man kan göraså.Jag förstod inte riktigt det som sades om döds-straffet. skrev jag en motion om deundantag som har lämnats i vissa MR-konventioner.Det gäller speciellt länder där de mänskliga rättighe-terna förtrycks. I det fall som vi talar om tror jag hade fått vissa undantag när det gällde hur kvin-nor skall behandlas. De undantagen var heller intetidsbegränsade.Jag är naturligtvis väldigt emot det. Jag tycker attfrågan om dödsstraff är en fråga om mänskliga rättig-heter, som man absolut inte kan ta med i förhandling-arna. Man skall inte kunna förhandla sig till att få hakvar dödsstraff, eftersom dödsstraffet faktiskt är ettbrott mot respekten för livet och för mänskliga rättig-heter.Det sägs i regeringens proposition att närmare90 % av det svenska utvecklingssamarbetet med dessaländer redan nu uppskattas vara mer eller mindreinriktat på att underlätta ett framtida EU-medlemskapoch att den framtida utmaningen innebär att i ännuhögre grad fokusera på det som är relevant i ett EU-perspektiv. Det är det som har varit grunden till mininställning att det inte får finnas någon sådan kopplingmellan medlemsansökan och det utvecklingsbiståndsom vi ger. Det får man vara väldigt försiktig med.Jag tror också att det har med ländernas önskan attkomma in att göra. Det finns kanske inte så mycketbistånd att välja mellan. Om det nu skall vara ett part-nerskap är det detta som man har tänkt sig, och detinnebär att ett framtida EU-medlemskap underlättas.Vad gäller grannlandssamarbetet är vi väldigtpositiva till de fyra målen om säkerhetsgemenskap,demokratins kultur, socialt hållbar ekonomisk om-vandling samt miljömässigt hållbar utveckling. De ärfina och väl avvägda. Vad gäller innehållet och vissstrategi skiljer vi oss dock på ett par punkter frånregeringens förslag. Det gäller bl.a. skapandet av ensäkerhetsgemenskap, vilket jag tänker prata litetgrand om nu.Man talar i propositionen om främjandet av en sä-kerhetsgemenskap i en miljö där olika verksamhetersamverkar. Man nämner EU, eftersom flera länder ärkandidatländer, man nämner PFF och Nato. efteråt bildades EAPR,, som skulle stärkaden politiska dimensionen och bli ett fördjupat PFF-samarbete. PFF hade från början som mål att samord-na och öva medlemsstaterna för insatser i fredsbeva-rande verksamheter samt för krishanteringsinsatser,räddningstjänst, beredskapsplanering, olyckor vidkärnkraftverk, oljeutsläpp, transporter av farligt godsoch dessutom civilförsvar. Det fördjupade PFF-samarbetet hade dock en glidning, vilken i praktikenbetydde ett tätare samarbete med Nato.I regeringens proposition talas också om en upp-byggnad av den säkerhetspolitiska kompetensen iEstland, och . Där nämner manOSSE, Organisationen för säkerhet och samarbete iEuropa, en organisation som länge har arbetat medförebyggande åtgärder, krishantering och även medinsatser i konflikter. Det är en liten organisation somär mycket flexibel och som arbetar med krishanteringute på fältet, dvs. konkreta konflikthanteringsinsatser,i tolv länder. har t.ex. längevelat göra till det viktigaste säkerhetsfrämjandeinstrumentet. Jag kan förstå det, ty har ett väl-digt brett säkerhetsbegrepp. I verksamheten tar manockså upp MR, demokrati, ekonomi och miljö - ävenom just miljödimensionen från min synpunkt inte harfått någon större betydelse i krishanteringsinsatserna.OSSE är inte knutet till Nato och är enligt en regional organisation, vilket innebär attden får komplettera FN-insatser och också kan övertavissa uppgifter som FN har haft. Därmed menar vi attOSSE borde vara den lämpligaste organisationen närdet gäller säkerhetsfrämjande insatser för att behållagränssamarbetet i säkerhets-politiskt stabilt. Det är alltså ett alternativ till PFF ochEAPR.PFF har numera breddat sitt övningsinnehåll. För-ra sommaren deltog både svenskt jaktflyg och svenskaubåtar i övningarna inom ramen för det breddadePFF-samarbetet. menar att Östersjöregi-onen, i stället för att vara en övningsplats på det härsättet, skulle kunna bli en vapenfri zon. Detta skullevara ett bra sätt att skapa en naturlig säkerhetsgemen-skap och en trygghet grannar emellan.I motionen framhåller också att öst-ländernas närmande till väst ger möjlighet att lösavissa problem men också hotar att skapa nya. Detgäller miljö- och energifrågorna, vilka vi måste lösa.Fokus har länge legat på insatser för att åstadkommaen renare .