prot · GL0987 · 1998-03-26 00:00:00 — Jag nämnde också några exempel pådet: god miljöutveckling, landsbygdsutveckling ochregionala aspekter.När det gäller frågorna kring livsmedelskvalitetvill jag säga att det argument som - att det är nödvändigt med höga stödnivåerdärför att de gynnar en hög kvalitet - är ett argumentsom jag tämligen ofta möter men som jag måste sägaatt jag ifrågasätter. Den europeiska jordbrukspolitikengår ju till den bra produktionen lika väl som till dendåliga. Det är i vi har utvecklat problemenmed galna ko-sjukan. Det är i som vi harproblem med dåliga djurtransporter och dålig djur-hållning. Det är inte enbart på andra håll i världen.Den typ av jordbrukspolitik som vi har inom deneuropeiska unionen har inte varit någon garanti för attvi skulle lösa de problemen.Min slutsats är att den här typen av generella pris-stödsmekanismer inte gynnar hög kvalitet. Vill vi nåen hög kvalitet måste vi ha betydligt bättre precisera-de jordbrukspolitiska medel. Där finns det även fram-gent ett ansvar.När det gäller den globala diskussionen har jaghaft tillfälle att notera att det inte enbart är inom EUsom man diskuterar kvalitetsaspekter. Den typ avproblem, t.ex. för hög användning av antibiotika, somnu diskuteras mycket inom den europeiska unionenblir också alltmer aktuell i andra delar av världen. Härtror jag att vi måste sträva efter att internationellt, ihela världen, nå betydligt högre kvalitetsnivåer än vadvi har uppnått i livsmedelsproduktionen.Anf. 109 ():Fru talman! Statsrådet svarade inte på den frågajag ställde om konkurrenssnedvridningen. Med detkuvert som kommer och de moduleringsmöjlighetersom nu skall öppna sig för det enskilda EU-landetfinns det en risk att den gemensamma jordbrukspoliti-ken inte blir så gemensam. De konkurrenssnedvrid-ningar som då kan uppstå menar jag kan vara väldigtallvarliga. Här vill jag ha ett klart besked från statsrå-det om man har en stark ambition att se till att så intesker.När det i övrigt gäller det internationella menarjag att om man villkorar på marknadsområdet måsteman också ha kraft att villkora på miljö- och djur-skyddsområdet.Anf. 110 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag menar att de nya delar i jord-brukspolitiken som diskuteras kan innebära riskernär det gäller konkurrenssnedvridning, men de kanockså innehålla mycket av möjligheter. Det är utantvivel ganska komplicerat att för ett så stort geogra-fiskt område med delvis så skilda klimatologiska ochgeografiska betingelser ha en jordbrukspolitik som ärcentralt styrd och som kan definiera ochidentifiera varje problem och finna en lösning på det.Därför finns det i många avseenden ett behov av ettökat nationellt utrymme att fördela resurserna på detsätt som stämmer överens med det egna landets öns-kemål. Jag är alltså tilltalad av exempelvis idén omnationella kuvert med en större frihet för oss att förde-la pengarna.Tillåter man det måste man absolut stärka kom-missionens möjligheter att bevaka just konkurrensas-pekterna. Jag vill nämligen inte se en ren nationalise-ring av den gemensamma jordbrukspolitiken. Jag troratt det skulle vara mycket skadligt för hela unionenoch för den gemensamma marknaden, såväl producen-ter som konsumenter.Anf. 111 ():Fru talman! Det sista vill jag tacka för. Jag harprecis samma inställning. En ren nationalisering avjordbrukspolitiken skulle vara väldigt olycklig församarbetet i och även för marknadsutveck-lingen.Kan jag tolka de besked som statsrådet nu harlämnat som att regeringens ambition är mycket klarnär det gäller att i EU försöka hävda de svenska in-tressena? Detta är helt avgörande för möjligheternaför svensk produktion och svensk sysselsättning påområdet, och också för konsumenternas möjlighet attfå tillgång till svenskproducerade livsmedel.Anf. 112 Jordbruksminister ():Fru talman! Det är min avsikt att med kraft hävdasvenska intressen. Men låt mig upprepa det jag tidiga-re sade till : Svenska intressen är delsdet svenska jordbrukets intressen, dels de svenskakonsumenternas intressen.Anf. 113 ():Fru talman! Jag har delvis fått svar på de frågorjag hade tänkt ställa om det nationella kuvertet, menjag har ett par andra frågor jag kan ställa.Man kanske inte skall föregripa den propositionsom vi just nu behandlar här i , men en avde saker jag funderar litet över är avregleringen avmarknadsordningarna. och jag person-ligen håller med om att de är nödvändiga , menjag skulle vilja fråga vad "" står för. Hur långär den sikten? Det är ju litet avgörande för hur manförhåller sig till det hela, och det framgår inte av pro-positionen.Jag har också en fundering om den möjlighet somfinns i Agenda - förvisso har vi inte hunnitstudera alla de olika förslagen i detalj - att kopplautbetalningar av direktstöd till sysselsättningen i före-tagen. Hur ställer sig detta mot det faktum att detredan i dag pågår en storleksrationalisering som fak-tiskt missgynnar ett mer småskaligt jordbruk, vilketibland är det enda möjliga i vissa regioner i ?Här kan det bli en konflikt, en motsättning. Hur serministern på det?Anf. 114 Jordbruksminister ():Fru talman! Att precisera vad som kan rymmas ibegreppet "" är mycket svårt. Det är naturligt-vis delvis en fråga om hur det rimligen kanbedömas ta för jordbruket att ställa om sig till andrapolitiska villkor. Men det är också en fråga om poli-tiska bedömningar: Vilken typ av politisk processmåste föregå ett sådant beslut? Jag tror att jordbruketoch livsmedelsproduktionen tillmäts en mycket storbetydelse i alla länder inom den europeiska unionen,och det är alltså inte någon enkel fråga att fatta beslutom. Därför tror jag att man måste tänka sig en långomställningsperiod.Låt oss se det förslag som kommissionen nu läg-ger fram - som säkert kommer att förändras underarbetet med reformen men som ändå kommer att ledatill att ett beslut fattas om låt oss säga ungefär -som ett första steg i en sådan process. Sedan bör detrimligen utvärderas och följas av nya steg.För svensk del fattade vi beslut om en avregleringår 1990. Vi bestämde då politiskt en övergångsperiodpå , som vi bedömde vara rimligt. Låt mig sägaatt jag tror att en total process på den här nivån, deneuropeiska unionens, kommer att omfatta en betydligtlängre tid, kanske den dubbla. Men jag tror att mansvårligen kan göra en exakt bedömning av vad som iolika avseenden är nödvändigt.När det gäller direkta stöd till företag och hur manskall fördela dem är det en komplikation med jord-brukspolitiken. Det finns också kvar i det här försla-get. Man vill gasa och bromsa . Man villstimulera en strukturrationalisering och en utvecklingav jordbruket, vilket rimligen är en utveckling tillstörre företag. Men man vill värna om detsmåskaliga jordbruket. Det kommer till uttryck i dethär reformförslaget.Min uppfattning är den som jag redovisade tidiga-re. De direkta ersättningar som avser att kompenseraprissänkningar tycker jag egentligen inte vare sig skallbegränsas med ett tak eller moduleras. De åtgärderman vill vidta i syfte att värna och hävda ett småska-ligt jordbruk bör vara tydligt definierade. Det börframgå att de har just det målet, och de bör myckettydligt riktas till de företagen.Anf. 115 ():Fru talman! Jag kan dela ministerns uppfattningom det. Vi har en litet annan struktur på jordbruket iSverige jämfört med stora delar av övriga EU. Detgör också, vilket har varit uppe tidigare, att den ge-mensamma jordbrukspolitiken i viss mån missgynnarden struktur som vi har i , vilken är betingadav både våra geografiska och andra förhållanden.Därför är det viktigt att inte regeringen anammar ettstöd som försvårar för det jordbruk som finns i s.k.LFA-områden, mindre gynnade områden. De har oftainte förutsättningar att bli stora, men kan ändå varabåde effektiva och rationella.Anf. 116 Jordbruksminister ():Fru talman! Den svåra konsten med jordbrukspo-litik är att vi vill två tämligen olika saker . Vivill naturligtvis att de delar av vårt jordbruk som äreffektiva och förhållandevis storskaliga också skallkunna utvecklas. Det är säkert framför allt de företa-gen som kommer att ha möjlighet att hävda sig i eninternationell konkurrens. vill vi hävda ochvärna ett småskaligt jordbruk, kanske inte för att detproducerar stora mängder livsmedel, men därför attdet utöver att det producerar livsmedel också har såmånga andra positiva betydelser för landsbygden ochmed tanke på regionala aspekter.Att ha båda de här ambitionerna är naturligtvisoerhört komplicerat. Men jag tror att vi i den proces-sen måste ha uppfattningen att det småskaliga jord-bruket även fortsättningsvis skall stödjas i Sverige.Det finns såvitt jag vet en mycket starkt förankraduppfattning, gemensam för alla partier, attvi även fortsättningsvis skall ha den ambitionen.Låt mig också säga att i och med den utvidgningsom Europeiska unionen nu står inför kommer karak-tären på jordbruket inom Europeiska unionen attomfatta snart sagt alla variationer, från ett jordbrukmed i genomsnitt kanske två hektar till de mycketstora f.d. sovchoserna eller kolchoserna i delar av detforna . Att få en jordbrukspolitik som fun-gerar över ett så brett spektrum av jordbruksproduk-tion kommer inte att bli enkelt.Anf. 117 ():Fru talman! Jag skulle vilja knyta an till det senas-te. EU:s jordbrukspolitik är ju inte bara byråkratisktmycket krånglig utan också mycket dyr. Den krävermer än EU:s budget . Med det här förslaget ökarsnarare än minskar behovet av finansiering över EU:sbudget.När vi diskuterar jordbrukspolitiken handlar detinte bara om vad som sker här, utan det handlar ocksåom vad som skall ske med den östutvidgning vi stårinför. Här står EU inför en mycket stor utmaning, attförsöka skapa en jordbrukspolitik som gör det möjligtatt ta in fler medlemsstater.Annika sade att den här reformeringenskulle gynna det arbetet. Om det finns en möjlighetskulle jag vilja få utrett på vilket sätt det här förslagetöppnar för en östutvidgning.Anf. 118 Jordbruksminister ():Fru talman! Det enkla svaret på den frågan är välatt prisnivåerna mellan produktionen i det tidi-gare och produktionen inom Europeiskaunionen skiljer sig markant. I och med att man inomEuropeiska unionen sänker de garanterade prisnivåer-na närmar man sig i någon mån prisnivåerna i deansökande länderna. Det underlättar intaget av nyamedlemmar.Kommissionen föreslår att ansökarländerna inteskall få del av de direktbidrag som kommissionenföreslår skall införas. Skälet till det är att man menaratt ett inträde i Europeiska unionen ändå innebärökade intäkter i jordbruket i de här länderna och intesom för de nuvarande medlemmarna en sänkning avintäkterna.Enligt min uppfattning är det där en mycket svårfråga. är det naturligtvis orimligt att hävda attde nytillkommande länderna skall stå utanför väsent-liga delar av den gemensamma jordbrukspolitiken.Det måste man hantera antingen genom att man gårvidare i reformprocessen och med prissänkningarnainom Europeiska unionen eller genom att man införli-var också ansökarländerna i hela den gemensammajordbrukspolitiken. Den bedömning som kommissio-nen gör är att ett införande av ansökarländerna ocksåskulle vara möjligt inom ramen för den s.k. bud-getriktlinjen. Den utfaller som en viss konsekvens avden samlade bruttonationalintäkten i hela Europeiskaunionen.Anf. 119 ():Fru talman! Det var intressant att få det här för-tydligandet. Jag måste säga att jag personligen ärmycket tveksam till om den reform som man föreslår iAgenda 2000 räcker till. Jag kan säga att det kännsoerhört otillfredsställande att vi skall få ett A- och ettB-lag när det gäller jordbrukspolitiken. Vi skall ta inösteuropeiska länder som inte skall få del av jord-brukspolitiken, utan hanteras som någon sorts andraklassens medlemmar i vet att det är mycket svårt att reformera EU:sjordbrukspolitik, men känns det som omden här reformen egentligen inte har sin grund i försöker lösa problemen med östutvidgningen.Det känns snarare som ett försök att lappa och laga påden reform som finns för att om möjligt göra demedlemmar som finns i EU någorlunda nöjdamed att man ändå skall göra en reform.Delar jordbruksministern uppfattningen att viegentligen skulle behöva en reform som mer utgickfrån det faktum att EU skall bli större, att det här interiktigt håller måttet?Anf. 120 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag kan i princip dela uppfattningenatt man, sett ur ansökarländernas perspektiv, skullebehöva en reform som går längre. Men en reform ärnaturligtvis beroende av att ett beslut fattas av denuvarande medlemmarna i Europeiska unionen. Där-för går det naturligtvis inte att genomföra en reformom den inte också kan accepteras av de nu befintligamedlemmarna. Jag tror att det också är en av degrundläggande och betydelsefulla idéerna med deneuropeiska unionen, att man arbetar sig fram till ettbeslut som kanske inte älskas till avnågon, men som ändå alla de inblandade aktörernakan leva med.Låt mig också säga att när vi blev medlemmar iEuropeiska unionen begärde vi inga övergångsperio-der på jordbrukets område. Men det är snarare undan-tag än regel. Även för de länder i södra somunder 80-talet blev medlemmar finns det ännu i dagvissa övergångsregler som är i kraft. Det faktum attnya länder inte träder in i hela politikenutan under har övergångsregler är ingen nyeller helt okänd företeelse i det här gemensammaarbetet.Anf. 121 ():Fru talman! Jag vill bara sluta med att säga att jaghoppas att det här inte innebär att jordbruksministerninte är med när vi debatterar den proposition som nuföreligger som vi skal börja behandla i ,utan att vi får en ordentlig, genomgripande debatt häri kammarens när regeringens proposition Riktlinjerför arbete med jordbruks- och livsmedels-politiken kommer upp till behandling. Det är en starkönskan.Anf. 122 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag ser fram emot att delta i den de-batten. Olyckligtvis infaller den på somett ministerrådsmöte på jordbruksområdet. Men det ärmin bestämda uppfattning att debatt kringden här propositionen måste vara högst prioriterad.Överläggningen var härmed avslutad.7 § (forts. från 4 §) Fattigdomsbekämpning iSveriges utvecklingssamarbete (forts. UU9)Anf. 123 ():Fru talman! Tyvärr ajournerades detta ärende tidi-gare, så just nu kommer det framför allt att handla omatt tala till protokollet.Jag vill än en gång betona att när det gäller för-delnings- och rättvisefrågor är det överordnade måletför internationella samarbete att höja defattiga folkens levnadsnivå. Det handlar framför alltom människors möjligheter att kunna påverka sinegen och sina barns framtid och möjligheten att på-verka utvecklingen i samhällena i de egna länderna.Den tidigare debatten föranleder mig attupprepa de biståndspolitiska målen, dvs. att bidra tillresurstillväxt, ekonomisk och politisk självständighet,ekonomisk och social utjämning, demokratisk sam-hällsutveckling, en framsynt hushållning med naturre-surser och omsorg om miljön samt jämställdhet mel-lan kvinnor och män. De målen samverkar för attbidra till det övergripande målet.Med anledning av den tidigare debatten vill jagpåpeka att det var en enig riksdag som på 60-taletställde sig bakom enprocentsmålet - det gällde samt-liga partier.När det gäller frivilligorganisationernas roll finnsdet sedan gammalt en tradition hos kyrkor och folkrö-relser att arbeta med bistånd. Redan på 1860-taletarbetade missionärer med biståndsarbete i Etiopien.Utskottet har vid ett flertal tillfällen betonat betydel-sen av frivilligorganisationernas arbete. En stor del avdet svenska biståndet går genom folkrörelser ochenskilda organisationer.I den skrivelse från regeringen som vi nu behand-lar ges de enskilda organisationerna en framträdandeplats. Man understryker från regeringens sida att olikatyper av folkrörelser utför ett viktigt arbete för fram-växten av ett civilt samhälle i utvecklingsländerna.Folkrörelseengagemanget och basen i den svenskafolkbildningstraditionen ger dem en styrka som kananvändas för att stödja utvecklingen av enskilda or-ganisationer i mottagarländerna och för att stärka detcivila samhällets institutioner.Från svensk sida har vi sett den formen av kun-skapsöverföring som enormt viktig. När det kommertill kritan är det bara landet självt som kan lösa sinaproblem. Det är också viktigt att konstatera att detinte finns något motsatsförhållande mellan det statligabiståndet och de enskilda organisationerna. Det är avstor vikt att stärka lokalsamhällets möjligheter attsatsa på mänskliga resurser i form av skolor och häl-sovård. Det är också viktigt att stödja de fattigas möj-ligheter att påverka sin situation genom att stärkaderas möjligheter att delta i det politiska livet. Detkan ske genom stöd till bl.a. lokala organisationer,kommunala förvaltningar, lokal demokrati och ettdecentraliserat rättsväsende.En fråga som inte har berörts är ut-nyttjande av barn som förekommer på många håll ivärlden. Oavsett vilket politiskt parti vi representerar iriksdagen, är vi överens om att åtgärder för att mot-verka exploatering av barn, t.ex. barnarbete och sex-uellt utnyttjande av barn och ungdomar, bör priorite-ras i det svenska biståndsarbetet. Så sker också. Somett led i uppföljningen av Världskongress motkommersiell sexuell exploatering av barn stöder Sve-rige ett treårigt projekt mot kommersiell sexuell ex-ploatering av barn i Asien.Inom bl.a. FN, EU och driver Sverigeaktivt frågor om barnets rättigheter i det internationel-la samarbetet. Vi är alla väl medvetna om att fattigabarn är mer sårbara än andra barn för kränkningar avde mänskliga rättigheterna. En viktig del av detsvenska utvecklingssamarbetet är därför att verka förefterlevnad av FN:s konvention om barnets rättighe-ter. är aktivt både när det gäller att få tillstånd ett tilläggsprotokoll till ombarn i väpnade konflikter som höjer den accepteraderekryteringsåldern till och i arbetet mot kom-mersiell och sexuell exploatering av barn.I samhällen där den demokratiska kulturen inte ärrotad tenderar korruptionen att vara starkare än idemokratiska samhällssystem med väl utveckladekontrollerande funktioner. Eftersom korruptionenutgör en fara och ett allvarligt problem i många ut-vecklingsländer, och eftersom det framför allt är fatti-ga människor som drabbas av korruptionen, får bi-ståndet på intet sätt bidra till eller gynna korruptionen.En stor del av det förvaltningsbistånd vi förmedlaravser att främja det civila samhället, demokratin ochförstärkandet av den samhälleliga kontrollen. Enutveckling mot ökad demokrati motverkar den typ avmissförhållanden som korruption innebär. Därför ärdet viktigt att fäster allt större vikt vid stödettill utvecklingen av demokratin i samarbetsländerna.Med hjälp av stöd till reformering av statsförvalt-ningen kan biståndet bidra till att minska förutsätt-ningarna för korruption, och i dialogen med samar-betsländerna är det viktigt att betona att korruptioninte tolereras i samband med användningen av bi-ståndsmedel.Hälsovård och utbildning har tillhörtkärnverksamheterna i det svenska utvecklingssamar-betet, bl.a. därför att dessa områden är viktiga för denekonomiska, sociala och demokratiska utvecklingen.Biståndet bör även inriktas på attstödja reformprocesser för att ge grundläggande ut-bildning till alla, att höja utbildningens kvalitet och attnå diskriminerade grupper, t.ex. fattiga flickor.Hälsobiståndet handlar framför allt om att ge fort-satt stöd till reformprocesser för att åstadkomma häl-so- och sjukvård av god kvalitet samt att förbättrafolkhälsan för utsatta grupper.I samband med debatten tog bådeEva och upp fråganom situationen i . Naturligtvis är vi från soci-aldemokratisk sida lika oroliga som över arbetslösheten. Denarbetslösheten finns också i övriga industriländernaoch utvecklingsländerna. Den segregation som finns iframför allt storstadsområden i oroar oss.Men vi menar att det kanske är fel att diskutera fattig-domen i i samband med den skrivelse frånregeringen som vi behandlar , som handlar omhur vi skall bekämpa fattigdomen i utvecklingsländer-na. Det känns inte riktigt meningsfullt.Ingrid tog i sitt anförande upp frågan omstödet till . Regeringen verkar för att stärkaIDEA:s roll i utvecklingen av demokratin på ett glo-balt plan. Enligt den information som har lämnats tillutskottet är det regeringens ambition att , påsamma sätt som motionären hävdar, även i framtidenskall vara en av huvudfinansiärerna. Vi har förstått attregeringen bedömer att det är viktigt för att allamedlemsländer tar sitt ansvar för finansieringen avorganisationer. Det skulle inte stärka och gagna or-ganisationens verksamhet om tog på sig enoproportionerligt stor del av finansieringen. Rege-ringens ambition är att organisationen skall bli såslagkraftig och professionell som möjligt. Stödet i dagär om året.Jag yrkar bifall till hemställan i betänkandet ochavslag på samtliga reservationer.Anf. 124 () replik:Herr talman! Jag menade inte att vi skulle ta uppnågon ingående diskussion om fattigdomen i Sverige.Men när vi talar om fattigdomen - och jag taladespeciellt om fattiga barn i ett globalt perspektiv - fårvi inte glömma att tala om barn och fattiga i Sverige.Det kan verka okänsligt om man inte talar om att mankänner till problemen, att man inte har glömt demutan att man tänker göra något åt dem.Eftersom inte hann med att ta upp min re-servation hade jag hoppats att skulle ta uppden. Det gäller solidarisk handel. Jag har litet svårt attförstå socialdemokraternas inställning. att biståndet skall vara ett säkerhetspolitisktinstrument. Då skulle en solidarisk handel kunnafungera som ett handelspolitiskt instrument i demänskliga rättigheternas tjänst.Socialdemokraterna säger också vad gäller rättvi-semärkning att alla typer av märkning skall ses främstsom ett sätt att stärka konsumenternas möjlighet attgöra informerade val. Men meningen med en rättvi-semärkning från början var faktiskt att stärka, gynnaoch skydda producenten. Jag skulle gärna vilja ha enkommentar kring detta.Anf. 125 () replik:Herr talman! Jag tycker nog ändå att man inte rik-tigt kan jämföra de fattiga barnen i med defattiga barnen ute i världen. Allting är ju relativt. Vivet att många barn har det svårt i , men iförhållande till barn ute i världen är det ändå storskillnad.Vad gäller handeln och motion harSverige sedan århundraden hävdat frihandelns bety-delse. Utskottsmajoriteten delar regeringens åsikt attdet är viktigt att stödet till utformas på ettsådant sätt att de kan konkurrera på en fri marknad.Det är viktigt att stärka de fattiga ländernas möjlighetatt delta i världsekonomin och världshandeln på jäm-bördig basis.Den märkning som efterly-ser bör enligt vår mening bygga på frivillig basis, ochden skall, som också påpekade, framför allt sessom ett sätt att stärka konsumenternas möjlighet attgöra informerade val på en fri marknad.Anf. 126 () replik:Herr talman! Det är givet att det skall vara en in-formation till konsumenterna, men jag menar att maninte får glömma att det faktiskt gäller både konsumen-ter och producenter. Idén om en solidarisk handel gårju faktiskt inte ut på att man startar med konsumenten,utan man startat med producenten - det handlar i dethär sammanhanget om småföretagare - och ser påproducentens ställning, möjligheter och ekonomi.Agneta Brendt sade att socialdemokraterna alltidhar varit för en fri marknad, en jämbördig, fri mark-nad. Det är just därför jag tycker att det är så viktigtmed någon form av regler. Det här handlar ju inte omett samarbete mellan två jämbördiga, utan relationenmellan ett västland och ett u-land är ofta väldigtojämlik.Anf. 127 () replik:Herr talman! På grund av den ojämlikhet som rå-der är det väldigt viktigt att vi stärker u-ländernasställning på marknaden. De är beroende av både sys-selsättningsskapande åtgärder och tillgång till inves-teringskapital. Som vi ser det finns det hos regeringenen ambition att ge stöd till industrin och jordbruket,framför allt med tonvikt på lokala lösningar, så att skall få en stärkt ställning och på jämbördigbasis kunna delta i handeln med övriga länder.Anf. 128 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Herr talman!