prot · GL0969 · 1998-02-18 00:00:00 — Vi i har ju blivit kända för att varabra på detta med djurskydd.Vad som också är viktigt är att de djurförsöksetis-ka nämndernas arbetssätt fortsätter med dialog ochsamarbete mellan forskarna och lekmännen som sitteri nämnderna. Jag förutsätter att regeringen följer upphur det fungerar. Utredningen skall ju också tittanärmare på hur de djurförsöksetiska nämnderna arbe-tar. Vi får avvakta till den har lagt fram sitt förslagoch se vad som händer då.Anf. 21 () re-plik:Herr talman! Det beror ju inte på EU att vi fickbråttom på slutet utan på att regeringen lade fram sittförslag så sent. Det här kravet har ju funnits ganskalänge. Den här diskussionen borde vi ha kunnat föraför . Då hade vi haft tid på oss och möjlig-heter att tala med inblandade. Då kanske vi ocksåhade kunnat få till stånd ett beslut som hade sett an-norlunda ut. Det vet jag inte, men det är möjligt att vihade kunnat göra det. I alla fall hade vi kunnat få detförankrat på ett helt annat sätt.Jag fick inget svar på hur socialdemokraterna skall se till att det görs enförnuftsmässig bedömning ute i kommunerna, för detär ju det som det egentligen handlar om.Anf. 22 ()replik:Herr talman! När det gäller att se till att till-synsmyndigheterna använder sunt förnuft i fråga omatt uppfylla kraven på båspallsutrymme får vi allihopframöver hjälpas åt och kolla upp att det fungerar bra.Sedan får vi uppmärksamma jordbruksministern på atthon får tala med tillsynsmyndigheterna, om det är såatt man bara går fram med tumstock.Anf. 23 () re-plik:Herr talman! Jag tänker börja med att fråga om hon anser att det finnskrav på att man skall lämna in en särskild motiveradanmälan, om djurförsöket innebär att djuren utsättsför starka eller långvariga smärtor. Det skulle varamycket intressant att veta.Sedan diskuterar mycketom detta med smärta. Jag vill bara påminna kamma-ren om att det inte var man i Sverigeansåg att barn inte känner smärta. Det ärett antal år sedan, men det är inte så hemskt längesedan. Att ifrågasätta om djur med ett så välutvecklat centralt nervsystem som de djur som dethandlar om har, däggdjur, inte skulle kunna kännasmärta känns litet grand som att bli förpassad till enannan tid. Det är klart att de känner smärta, annarsskulle de ju inte ha det väl utvecklade nervsystemsom de har.Jag skulle vilja ställa ett antal konkreta frågor. An-ser att en forskare alltid skallvisa om det finns alternativ till djurförsöket? att om forskare på andra hållinte gör djurförsöket utan gör ett alternativt försök föratt få fram samma resultat att den djurförsöksetiskanämnden inte skall godkänna en ansökan om ett så-dant försök? Skall vi liksom lyfta alternativen?En annan fråga är hur an-ser att en nämnd skall bedöma ett fall dären forskare har överklagat och fått rätt mot den djur-försöksetiska nämndens beslut. Skall andra djurför-söksetiska nämnder då ta detta som ett prejudikat?Jag skulle också vilja veta hur ser på det faktum att man inte följer CFN:sråd i många djurförsöksetiska nämnder.Anf. 24 ()replik:Herr talman! ställde ett antal frå-gor till mig. Först vill jag klargöra att jag självfalletockså tror att djur känner smärta. Men vad jag villeutveckla i mitt anförande var frågan om hur mycketdjuren känner och när man kan säga att det är frågaom ett obegränsat lidande och en obegränsad smärta.Helt klart känner djur smärta. Det vill jag verkligenslå fast.Sedan är det viktigt att framöver ta fram fler alter-nativa metoder. Om det finns alternativa metoder ärdet självklart att forskarna skall använda dem.När det gäller detta med CFN och att de djurför-söksetiska nämnderna fungerar så olika ligger det iutredningens direktiv att se över hur CFN och dedjurförsöksetiska nämnderna fungerar. Jag tycker attvi får återkomma till just den frågan när utredningenhar lagt fram sitt förslag och regeringen har kommitmed en proposition i frågan.Anf. 25 () re-plik:Herr talman! Det var inte många svar.I en debatt sade i denna kammare att socialdemo-kraterna var medvetna om problemen i de djurförsök-setiska nämnderna. Är ni det fortfarande? Är det i såfall inte för tidigt att fatta beslut om att de skallvara beslutande? Såvitt jag kan se har det fortfarandeinte skett så speciellt mycket.Dessutom är detta med smärtlindring intressant.Anser att det är acceptabeltatt vissa nämnder alltid kräver smärtlindring vid vissatyper av försök, medan andra nämnder inte gör det?Borde inte de nämnder som är stränga vara prejudice-rande? Så är det inte . Finns det inte en risk, närvi nu får beslutande nämnder, att det blir större mot-sättningar mellan forskare och djurskyddsorganisatio-ner och att forskare utnyttjar det faktum att det finnsmöjlighet att överklaga besluten? Kommer inte det attinnebära att de djurförsöksetiska nämndernas be-dömning faktiskt får minskad betydelse? Hur kommerAnn-Kristine att agera för att se till att vifår en bedömning som är någorlunda likvärdig, ochvilken bedömning skall det i så fall vara?Det finns många frågor som inte alls är besvaradehär och som jag önskar få ett svar på. Tittar man påhur det de facto är kan man se att det finnsmånga försök som man ansöker om. Det gäller t.ex.ett försök som jag har tittat på i . Man bryterbenen av råttor, och sedan ser man till att råttorna iden ena gruppen hålls fulla och de i den andra grup-pen hålls nyktra. Sedan ser man i vilken grupp sombenbrotten läker bäst - utan smärtlindring.Är det acceptabelt att utsätta djur för försök därdet inte är smärtan man skall studera utan något an-nat? Skulle man inte i så fall kunna kräva att de härförsöken alltid skall ske med full smärtlindring? Ärinte det här något som borde innebära att vi höjerskyddet för djuren? Så sker inte . Är det inteoacceptabelt att man i vissa fall accepterar försök utansmärtlindring och i andra skall det vara med smärt-lindring?Det finns en mängd frågor som inte får något svar.Det visar att det är alldeles för tidigt att införabeslutande nämnder. Jag skulle alltså vilja veta: Påvilket sätt är de djurförsöksetiska nämnderna bättreberedda nu jämfört med så att social-demokraterna tycker att det är bra att införabeslutanderätt?Dessutom skulle jag vilja fråga: Vad kommer attske i fortsättningen om en forskare trotsar de djurför-söksetiska nämndernas beslut och ändå utför försök?Anf. 26 ()replik:Herr talman! Jag skulle egentligen vilja ställa enmotfråga till . Det handlar om det härmed att inte ställer upp på att de djurför-söksetiska nämnderna skall vara beslutande. Är detbättre att dras inför ? Är det bättre fördjuren, för djurens bästa och för forskningen, att viställer inför och därigenom fårdåligt rykte i EU i stället för att göra det här nu ochsedan se hur det fungerar framöver?Sedan finns det en mängd frågor som GudrunLindvall önskar få svar på. Jag vill hänvisa till denutredning som sitter och arbetar just . När den läg-ger fram sitt betänkande och vi därefter får en pro-position i frågan, kommer vi att få svar på en hel delav de frågor som ställer.Anf. 27 () replik:Herr talman! Det har varit mycket intressant attlyssna på på många punkterengagerade anförande. Jag kan dela Ann-KristineJohanssons principiella synpunkter vad gäller behovetav och motivet för djurförsöken. Det är också bra attlagstiftningen nu stärks i enlighet med EU:s krav -även om jag tror att den praktiska tillämpningen avreglerna har varit acceptabel.Vi är överens om vad som bör gälla men vi villinte göra något tillkännagivande då det gäller be-stämmelserna för djurstallarna, säger . är det ju faktiskt så att utan ett tillkän-nagivande från sida behöver inte regering-en göra mycket mer än vad som redan har skett vadgäller den praktiska verkligheten och de effekter dettadär kan få. Vi vet ju att det finns olika ambitioner utepå fältet. Vi vet också av erfarenhet att Jordbruksver-kets agerande när det gäller tillämpningsföreskrifterinte alltid har följt intentionerna från ävenom vi har varit överens.Det är av det skälet som ett tillkännagivande frånriksdagen hade inneburit starkare krav på att mantillämpar de här reglerna mer flexibelt och på ett förnäringen bra sätt. Ett tillkännagivande innebär jufaktiskt att regeringen får ett uppdrag att göra mer änman har gjort. Jag tror att det hade varit bra försakens avklarande i den praktiska verkligheten.Anf. 28 ()replik:Herr talman! Problemet med den här reservationenfrån borgarnas sida är att det försvagar det som står ibetänkandet när vi inte kan vara eniga. Denna reser-vation går ut på att det skall vara ett tillkännagivandeför att ge uppdrag till regeringen.Jag tycker att det låter på anfö-rande som om han förutsätter att regeringen ingentinggör. Jag tror att regeringen kommer att göra vad somkan göras i den här frågan. Jordbruksministern hargjort flera uttalanden om att det här måste lösas ochom att inte jordbrukare skall behöva lägga ned för attde inte har exakta mått i sina stallar. Jag förutsätter attregeringen jobbar vidare med det här. Vi är ju över-ens om det här egentligen. Det handlar bara om dethär tillkännagivandet.Anf. 29 () replik:Herr talman! Vi är kan-ske överens här i . Men , som själv har praktisk erfarenhet avdjurstallar och tillämpning av regler, vet ju att det iden praktiska verkligheten inte alltid är på det sättsom vi vill när det gäller förändringar som riksdagenhar tagit ställning till. Det kan gälla förändringar somkan vara positiva och bidra till bra och flexibla lös-ningar ute på de enskilda gårdarna och som är accep-tabla ur djurskyddssynpunkt.Det är mot den bakgrunden jag inte kan tycka attAnn-Kristine har rätt i att våra synpunkterförsvagar ärendet. Det är väl faktiskt på det sättet attSocialdemokraternas representanter här försvagarärendets tillämpning genom att inte inse att ett tillkän-nagivande är ett uppdrag till regeringen att göra mer.Anf. 30 ():Herr talman! Det sista avsnittet i det betänkandesom vi nu behandlar handlar om bisjukdomen varroa,eller närmare bestämt om hur man bekämpar dennabisjukdom. Det allra sista som uttryckte här i talarstolen var en förhoppning omatt biodlarna skulle kunna fortsätta och att biodlingenskulle kunna utvecklas på ett bra sätt i Sverige.Men läser man texten i betänkandet, Ann-KristineJohansson, så är det ju tvärtom så att ni i majoritetentotalt sågar av möjligheten att nu bekämpa den härbisjukdomen. Ni föredrar att man i stället skall fortsät-ta med kemiska preparat. Nackdelen med kemiskapreparat är dels att de ger restsubstanser i honungen,dels att de är förenade med obehag och risker för debiodlare som skall använda medlen. Dessutom för-svinner inte kvalstren. De blir kvar. Nere i hardet visat sig att bina blir resistenta mot de här kemiskamedlen. Man får bara tillgripa starkare och starkaremedel.När man upptäckte varroan i , trodde manatt den skulle spridas med samma hastighet som dengjorde i t.ex. . Men var helaTyskland infekterat, och här i vardet av landet som hade smittats av varroa. Detberor ju på att vi inte bor så tätt och inte har vårabikupor så tätt som man har nere i . Detsprids därför relativt långsamt. Det geografiska lägevi har med vatten, hav och fjäll längs våra gränser göratt vi är ganska isolerade. Bin flyger max två kilome-ter. Det skulle alltså vara lätt att utrota det härkvalstret och fortsatt ha friska bin som pollinerar ochär honungsproducenter.Biodlingen har minskat i . finns detbetydligt färre samhällen än för bara sex sedan.Antalet samhällen har minskat från150 000 till 110 000. Vi konsumerar ho-nung, och vi producerar honung. Så egent-ligen skulle det finnas utrymme för att fördubblahonungsodlingen.De allra flesta biodlarna är hobbybiodlare. Vi harungefär 14 000 biodlare kvar. Av dem är det ungefär200 som är yrkesbiodlare. De hörs och märks väldigtväl, och de är inte så väldigt pigga på att man skallutrota kvalstret genom att bränna kupor.Det är som jag ser det ett stort ansvar som majori-teten har tagit på sig genom att i det här betänkandetföröda svensk biodling och den pollinering och ho-nungsproduktion som vi bedriver. producerarstörre delen av biodlingen i ett gott och fram-för allt rent livsmedel.Som norrlänningar har vi nu bara att se fram emotatt biodlingen minskar vartefter varroan sprider sig.Hobbybiodlare är nämligen inte intresserade av attanvända kemiska preparat som är giftiga.Anf. 31 () re-plik:Herr talman! Jag ställde mig egentligen inte uppför att begära replik, utan jag ställde mig upp för attjag ville instämma i föregående anförande. Jag delartill fullo uppfattningar om hur Sverigehar hanterat varroan. Jag menar att man har haft möj-lighet att bekämpa en bisjukdom på ett tidigt stadium,men man har inte tagit denna möjlighet. Fortfarandefinns denna möjlighet, men man tvekar. Det kännsoerhört beklämmande att se att biodlingen i Sverigetyvärr minskar. I butikerna kan vi köpa honung frånUruguay, , osv. Man transporterar alltsåhonung över hela världen, trots att det inte alls ärnödvändigt. Vi skulle mycket väl kunna ha en pro-duktion i som motsvarar behoven.Det är beklämmande att se att majoriteten i dagfaller så till föga för de industribiodlare som egentli-gen inte bekymrar sig för om de använder litet gifteller inte, eftersom de säljer största delen av sin pro-duktion till bageriindustrin. Men de hobbybiodlaresom säljer till vanliga konsumenter och som verkligenvill marknadsföra sig genom att säga att deras honungär en ren och naturlig produkt kan inte göra det om detvingas använda kemikalier.Vi skall inte glömma att i den debatt som hänvisade till fick vi reda på attbin inte var djur. Det är bl.a. det som det handlar om.Om bin klassades som djur och fanns med i epizooti-lagen då skulle vi kunna få i gång en rejäl bekämp-ning av denna bisjukdomen. Men än så länge anseruppenbarligen majoriteten att bin inte är djur.Anf. 32 ():Herr talman! var jag på besök vid i . På Konvex tar man hand omkadaver från i söder till i norr. Det äralltså en oerhört storskalig hantering. Man transporte-rar kadaver över hela landet.En mer illa placerad kadaverhantering än denna ärsvår att hitta. Konvex ligger mitt i samhäl-le, på . Dessutom ligger Konvex granne meden ostfabrik. Stanken som sprids i samhälleär förfärlig. Invånarna vittnar om att de inte kan hafolk hemma och sitta utomhus och fika under somma-ren. De kan inte bjuda hem folk, eftersom stanken ärså vidrig att den orsakar illamående. De berättardessutom att det ganska ofta ligger delar av kadaverpå vägarna inne i samhället. Det är delar som harramlat av transporterna. Dessa transporter går raktigenom samhälle. Det är ofta sjuka djursom har dött och som kan ha haft salmonella ellerandra farliga sjukdomar. Delar av dessa djur liggeralltså utmed vägarna i . Denna hanteringinnebär alltså en stor smittspridningsrisk. Det är juinte svårt att föreställa sig hur smittan kan spridas närhanteringen ser ut som den gör.Stenstorpsborna har levt med detta , men är måttet rågat, och de kräver attverksamheten flyttas. De ser med fasa framför sig attverksamheten förväntas öka markant beroende på nyaEU-regler på området som förbjuder all nedgrävningav självdöda djur. Det är faktiskt så långt från ettkretslopp som man kan komma.Med anledning av detta skrev jag en motion underden allmänna motionstiden om att regeringen måsteåterkomma till med förslag på hur densvenska kadaverhanteringen skall bli småskalig, atttransporterna av kadaver skall minska genom en små-skalig verksamhet samt att regeringen måste uttalaprinciper för var verksamhet som t.ex. Konvex iStenstorp får etableras. Dessutom vill jag fråga omnågot som är akut: Vilka åtgärder vidtar regeringennär det gäller transporterna för att säkra dem kringdenna fabrik?Jordbruksutskottet har behandlat motionen, ochjag måste säga att jag är mycket besviken. Utskottetbemöter inte ens yrkandena utan konstaterar bara attJordbruksverket har meddelat föreskrifter om omhän-dertagande, hantering och bearbetning av djurkadaveroch annat animaliskt avfall. Med detta konstaterandeavstyrks motionen i den mån den inte kan anses till-godosedd, skriver utskottet. Detta är ytterst märkligt.Det är ett sätt att klappa Stenstorpsborna på axeln ochsäga: Ni får väl stå ut. Jag förstår att de inte står ut.I motionen tog jag också upp vad som händer medSveriges förbud mot kadavermjöl i foder i och medEU-anpassningen. skulleSverige tvingas slopa förbudet mot kadavermjöl ifoder även till andra djur än pälsdjur. Enligt min me-ning måste regeringen agera för att det svenska un-dantaget skall gälla. Man måste helt enkelt garanteraatt det svenska undantaget fortsättningvis skall gälla.Det vore katastrof om förbud mot kadaver-mjöl försvann.Regeringen måste också utarbeta en handlingsplanmed syfte att driva igenom ett sådant kadaverförbud ihela EU-området, ett kadaverförbud motsvarande detsvenska. Jag tycker också att det är viktigt att peka påatt den verkar för att inteexporterar kadavermjöl till länder som inte har ettförbud mot att använda kadavermjöl i fodret till andradjur än pälsdjur.Regeringen har begärt att införett generellt förbud mot kadavermjöl i hela EU. Iandra hand kräver regeringen att få behålla det svens-ka förbudet. Just nu vet vi faktiskt inte hur det går,eftersom EU:s ständiga foderkommitté för foderfrågorhar diskuterat krav vid ett möte . Man bestämde sig då för att göra en noggranngenomgång av de undantag som vill behållainnan man fattar beslut. I väntan på detta förlängdesde nuvarande undantagsreglerna. Hur länge de skallgälla framgår alltså inte. Vi vet inte hur länge vifår behålla vårt förbud mot kadavermjöl.Detta redogör utskottet för i betänkandet och skri-ver bara att synpunkterna på förbudet mot kadaver-mjöl i foder kan lämnas utan vidare åtgärd. Jag tyckerinte att det duger. Det minsta man kan begära är attutskottet gör ett uttalande till regeringen om att manborde ha åtminstone en handlingsplan för hur manskall agera om det förskräckliga händer att Sverigeinte får behålla förbudet mot kadavermjöl. Men mangör alltså ingenting. Jag tycker att det verkar som omjordbruksutskottet i detta fall har blivit handlingsför-lamat.Anf. 33 ():Herr talman! I min egenskap av ledamot som intesitter i jordbruksutskottet tycker jag att det har variten mycket intressant debatt att lyssna på. Men samti-digt tycker jag att det är beklagligt att regeringen harsatt både utskottet och i tidsnöd genom attlägga fram sin proposition så sent. behandlas intebara proposition 1997/98:28 utan även ett stort antalmotioner dels från allmänna motionstiden , delsfrån allmänna motionstiden 1996.Jag har väckt ett stort antal motioner, dels enskil-da, dels flerpartimotioner tillsammans med ledamöterfrån andra partier. Det gäller bl.a. motion1997/98:Jo501, som är en enskild motion som handlarom burhållning av minkar. Det gäller motion1997/98:Jo26 som är en sexpartimotion med anled-ning av den proposition som vi behandlar . Detgäller även tre motioner från allmänna motionstiden1996, nämligen 1996/97:Jo516, om djurtestning avkosmetika, 1996/97:Jo517 om minskning av djurför-sök och 1996/97:Jo519 om utvärdering av och de djurförsöksetiskanämndernas verksamhet.Under de som jag har till mitt förfo-gande hinner jag naturligtvis inte beröra dessa motio-ner i sak, utan jag kommer att återkomma med enröstförklaring. Varför jag har tillmitt förfogande framgick kanske när jag begärdeordningsfråga när detta betänkande skulle bordläggasbara en gång. Det är inte så lätt att veta om man intesitter i jordbruksutskottet. Dessutom fick vi intehandlingarna, vilket gjorde att det blev mycket svårtatt ha en gruppbehandling av detta. Även om jagskulle ha kunnat skaffa utskottets betänkande är vifaktiskt 80 personer i den moderata partigruppen somskulle behöva sätta sig in i detta. Vår gruppledareförsökte därför få till stånd att detta betänkande skulletas upp litet så att vi skulle få en ärligchans att diskutera det. Det gick inte. Jag måste sägaatt jag känner personligen att min möjlighet att verkasom riksdagsledamot har naggats i kanten och attockså demokratin därmed har naggats i kanten.Herr talman! kommer jag till min röstförkla-ring. I fråga om hemställanspunkt nr 6 går utskottsma-joriteten delvis en sexpartimotion, 1997/98:Jo26, tillmötes i och med att man avstyrker regeringens förslagavseende ändring av §§ 38 och 38 a i djurskyddsla-gen. Det handlar om överklaganderätten, en fråga somberörts ganska mycket. Därför går jag inte in på densaken. avstyrker utskottet motion Jo26 iövrigt när det gäller ändring av §§ 2 och 21. Det göratt det blir väldigt märkligt för min del. Jag kan ju inteså att säga yrka ett halvt bifall till utskottets hemstäl-lan och ett halvt bifall till motionen. Så fungerar detju inte men man hamnar nästan i den märkliga situa-tionen. Jag har därför kommit fram till att jag skallyrka bifall till reservation 2, som innebär ett stöd försexpartimotion Jo26 i dess helhet.När det gäller mom. 16 - det handlar om burhåll-ning av pälsdjur, och själv har jag väckt en motionsom handlar om burhållning av minkar - finns det enmärklig reservation. Den innebär nämligen att manyrkar avslag på min motion. Men egentligen är vi innepå samma sak, nämligen att det måste göras en över-syn av detta med burhållning av pälsdjur, i det härfallet gäller det minkar, och att man måste försökaavveckla detta.Herr talman! Vid kommande votering - eftersomflera talare har yrkat bifall till reservation 7 utgår jagfrån att det blir votering - kommer jag att avstå frånatt rösta, inte därför att jag stöder utskottet eller re-servationen utan därför att jag stöder min egen mo-tion.När det gäller övriga motioner från den allmännamotionstiden , vilka jag snabbt har redogjortför, kan det konstateras att utskottet i princip hänvisartill pågående utredningar som snart kommer att av-lämnas till . Därför lämnas de här motioner-na utan vidare åtgärd. Det gäller motion1996/97:Jo517, som handlar om att djurförsöken skallminska i omfattning, och motion 1996/97:Jo519. Imotionerna önskas en utvärdering av . Motionerna lämnas alltså utanvidare åtgärd eftersom olika utvärderingar pågår.Motion 1996/97:Jo516 handlar om djurtestning avkosmetika. Utskottet förutsätter att regeringen aktivtverkar för ett genomförande av EU:s förbud år 2000.Jag hoppas att så sker.Man hänvisar således till utredningar. Ja, utred-ningar och utredningar. Men vad händer därefter? Jagkommer att noga följa detta för att se om det är nöd-vändigt att följa upp de motioner som väckts på deolika områdena.Herr talman! Mitt inlägg blev kanske litet märkligtmen jag kände mig föranledd att säga vad jag här harsagt när det gäller handläggningen av detta betänkan-de.Anf. 34 ():Herr talman! Jag går upp i debatten av två skäl.Det ena skälet är att en fråga ställdes till mig.Herr talman! Tiduret visar på 1.56.Anf. 35 FÖRSTE VICE TALMANNEN:För den som i en debatt haft sitt huvudanförandegäller högst två minuters taletid för ytterligare inlägg.Anf. 36 ():Herr talman! Jag vill alltså svara på en fråga somAnn-Kristine ställde till mig. Vi i Miljö-partiet menar att risken är mycket liten att Sverigedras inför domstol. Jag fick inget svar från på min fråga om hon anser att vihar en motiverad anmälan om försök när djur skallutsättas för starka eller långvariga smärtor. Jag menaratt en sådan anmälan görs till de djurförsöksetiskanämnderna. Dessutom går en anmälan av det slagetvidare till - s.k. § 16-fall. Att då förutsätta att drar oss infördomstol tycker jag verkar långsökt.I de promemorior som föregått denna propositionhar ministern inte anfört det som ett skältill att nu införa beslut i de djurförsöketiska nämnder-na. Det måste alltså vara fråga om ett annat skäl. Jagmenar att det inte kan råda någon tvekan om att vifaktiskt uppfyller direktivet. Det står nämligen: "ellerdetta i särskild ordning godkännas av myndigheten".Det står inte och, utan det står "eller". Jag menar attvi klart uppfyller detta direktiv. Det är symtomatisktatt alla frågor som jag ställer besvaras med att detpågår en utredning. Just så är det, och därför hade detvarit bättre att vänta med förslaget tills utredningenvar klar.Herr talman! Vi i har två reservatio-ner som handlar om katter.