prot · GL0982 · 1998-03-18 00:00:00 — Därav följer att jag vänder mig tillMarklund, som tyckte att han skulle vara så human atthan inte kunde förstå varför vi inte löste problemet.Jag förstod inte vari det humana låg, är helt enkelt inte utskottets sak, utan det är rege-ringens sak. Det må väl vara att ochjag har gemensamma synpunkter på regeringenshandlingskraft. Men i detta fall tror jag inte att denskall ifrågasättas, därför att det är just i dessa dagarsom uppdraget ges till . Att vidå skulle lägga tårta på tårta och uppträda som någotslags duktiga pojkar och flickor i försvarsutskottettyckte vi ändock helt enigt i utskottet inte var motive-rat. När nu detta ändå är på gång tycker jag att Mark-lund skall vara nöjd med redovis-ning. Jag bara understryker den.Anf. 20 ():Herr talman! Det humana, , låg iatt inte yrka bifall utan att faktiskt nöja mig med han-teringen och med den utvärdering som skall ske. Menjag tycker ändå att den utvärdering som har gjorts närdet gäller , där ett helt bostadsområde hamnade iGöta älv, och de övriga katastrofområdena borde varatillräcklig för att försvarsutskottets hantering skulle halett till krav på tillsättande av en utredning som hadeatt se till att bygga upp en fond. Det är inte säkert attden bara skall bestå av statliga pengar, utan den kanockså bestå av pengar från försäkringsbolag ochkommuner. Men det skall vara en central statlig fondsom kan gå emellan när människor kommer i kläm.Det kommer säkert att ta till innan vi är framme,och det kommer att inträffa många naturkatastrofer.Därför får vi inte försena och underlåta att ta ansvarför sådana här frågor i riksdag.Anf. 21 ():Herr talman! Men, , det är väl ändåläsekonsten som brister litet . Det står ju väldigttydligt i utskottsbetänkandet att vi skall avvaktaRäddningsverkets utredning och därefter ta ställning.Det är en tidtabell som möjligen kan variera litet, mendet är inte fråga om avslag eller om något annorlundatänkande. Saker och ting måste ändå komma i rimligordning.Jag tycker att iver nu tar över hansnormalt så solida omdöme.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 15 §. )13 § Beslut om ändring av stadgar för Stiftel-sen betänkande 1997/98:UbU8Beslut om ändring av stadgar för Stiftelsen (redog. 1997/98:RJ2)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 15 §. )14 § betänkande 1997/98:UbU10GymnasieskolfrågorUtbildningsutskottets betänkande 1997/98:UbU11Grundskolan - ämnen, betygssystem, föräldrainfly-tande m.m.Anf. 22 ():Herr talman! Bilden av den svenska skolan är jumilt uttryckt ganska skiftande. Å ena sidan kan manse att tillsammans med statsrådet har en presskonferens där man säger attden svenska skolan är i världsklass. Då syftar jag påden timsundersökning som deltog i nyligen.Där nådde vi i vissa delar väldigt bra resultat. Jag troremellertid att det faktiskt är väldigt viktigt att man gören rejäl analys av undersökningen och resultaten.Å andra sidan kan man också få en bild att det ärkris i den svenska skolan. Det är mycket våld. Det ärmobbning, okvädingsord och mycket annat. Mångaelever blir underkända i - och även igymnasieskolan.Jag tror att man, om man tittar på debatten somsådan, kan säga att den svenska skolan i vissa delar ärbra. Det skall vi vara stolta över. Men i vissa delar ärdet problem, och dessa problem måste vi också disku-tera och försöka hitta lösningar på.Ett stort problem, tycker jag, är att Socialdemokra-terna har duckat väldigt mycket i debatten. Man pra-tar ibland om kvalitet och sådana saker, men det manåstadkommer är egentligen bara kvantitet. Ett ganskabra exempel på det är att regeringen enligt den pro-positionsförteckning som vi fick när vi började ses-sionen avsåg att komma med en propositionsom skulle heta Kvaliteten i skolan. Den hade jagstora förväntningar på. Jag trodde att den skulle inne-hålla en hel del förslag till lösningar, kvalitetshöjandeåtgärder och sådana ting. Men därav blev platt intet.Det enda man orkade var att komma med en pro-position som man kallar för Läroplan för det obliga-toriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshem-met m.m. Det var allt man orkade komma fram till.Det är ett oerhört tunt dokument - precis som allaandra dokument som den här regeringen har presterat.I vissa stunder pratar man om att öka lärarkraften iskolan, utnyttja de professionella, elevernas valmöj-ligheter och sådana saker. Men de förslag som manlägger på bord har ju motsatt inriktninghela vägen. Vad som krävs är faktiskt att vi får enrejäl debatt om vad som bör göras i för attbåde och gymnasieskolan skall nå bättreundervisningsresultat.Det Socialdemokraterna gjort som enligt min me-ning har inneburit att man faktiskt har sänkt kvaliteteni är följande: Man har tagit bort möjlig-heterna för skolan att ge betyg före årskurs 8. fårman bara ge betyg i årskurs 8, och det är så dags då.Det är frivilligt för skolorna att vara med in de natio-nella proven i årskurs 5. Man har tagit bort obligato-riet att skolorna skall ge studieomdöme till elevernaefter årskurs 5. Man har minskat elevernas valmöjlig-heter i timplanen. Svenska 2 likställs med svenska närman skall söka till gymnasiet. Allt detta är kvalitets-sänkningar.Vad som i stället behöver göras för att vi skallhöja kvaliteten i är för det första att gebetyg tidigare. För det andra skall det vara flera be-tygssteg än . När man är ute och träffar lärareoch elever är det största önskemålet skall få ge betyg tidigare och att det skall varafler steg.Eleverna skall ha rätt att få skriftliga omdömen igrundskolan. Skolorna skall delta i de nationella ut-värderingarna. Det är oerhört viktigt om vi som fattarbeslut om målen i skolan också skall kunna utvärderadem på rätt sätt.Vi måste också, tycker jag, mer diskutera under-visningsresultaten i . Det är inte rimligtatt av eleverna är icke godkända i ett eller fleraämnen när de lämnar . I stället för attdiskutera längden i borde man debatteraresultaten. Enligt vårt perspektiv kommer de flesta attgå i . Men en del klarar av det , och några behöver . Det viktigaste är är förberedd för att gå vidare till gymnasiet. Manmåste jobba mer åldersblandat, våga nivågrupperaoch ha större flexibilitet i än vad man hari dag.Samma sak gäller gymnasiet. Det är ju ändå så attvi ser - det gäller framför allt de yrkesförberedandeprogrammen - att många elever är icke godkända ifrämst ämnena matematik, engelska och svenska. Detär inte rimligt att ha samma mål för alla elever i gym-nasieskolan när det gäller kärnämnena. I stället måstevi tillåta att man kan ha alternativa kurser med lägremål. Det ger i och för sig inte högskolebehörighet,men detta skall inte vara ett självändamål. Elevernaskall dock naturligtvis ha möjlighet att kompletterasina betyg om de vill läsa vidare till högre utbildning.Det är också viktigt att vi får färre kärnämnen igymnasieskolan än vad vi har . Vi måste vidarese över programstrukturen. Vi menar att gymnasiesko-lan i vissa delar inte är anpassad till det arbetsliv ochdet samhällsliv som vi ser framför oss. Vi måste få tillstånd en bättre samverkan mellan skolan och arbetsli-vet. Vi måste ha en större andel av yrkesutbildningenförlagd ute i arbetslivet om vi skall ha en god kvaliteti gymnasieskolan.Vi måste också införa en modern lärlingsutbild-ning. Det måste vara en lärlingsutbildning som byggerpå en kombination av lärande i skolan och i arbetsli-vet. Arbetslivet skall få ersättning utifrån den presta-tion man utför, den utbildning man genomför, ochlärlingen skall också få ersättning utifrån den presta-tion som han eller hon utför i produktionen.Vi måste införa en modern gymnasieexamen. Detär ju bara av de västeuropeiska länderna sominte har någon gymnasieexamen. Den skall vara inter-nationellt gångbar, och den skall också innebära enkvalitetssäkring för gymnasieskolan där man skall seom man har nått upp till de mål vad gäller kurser,ämnen osv. som föreskrivs i kursplaner och läropla-ner. Det skall alltså vara en form av skolansISO 9000.Man skall dessutom, herr talman, ha möjlighet attkomplettera sina betyg när man går i gymnasieskolan.Det är ett fullständigt absurt system som man harinfört från regeringens sida att de elever som harbetyg som ligger över Godkänd-nivån inte skall hamöjlighet att komplettera dessa när de går i gymnasie-skolan. Det får man göra när man har slutat gymnasie-skolan, och då i den kommunala vuxenutbildningen.Det gör att man hamnar i en ändlös rundgång, vil-ket innebär att elever, gymnasiestudenter, sitter påkomvux och tar upp platser året efter för att komplet-tera upp sina betyg och höja dem. Sedan blir de för-hoppningsvis antagna till högskolan året efter. Då fårde elever som då kommer ut gå i komvux för attkomplettera sina betyg. Annars blir de utslagna avdem som har varit inne i systemet. Det är ett fullstän-digt absurt system.Vad vi också behöver göra är att införa ett kvali-tetsinstitut i detta land, som skall ha ansvar för attgöra uppföljning och utvärdering av både grundsko-lan och gymnasieskolan. Den skall vara helt friståendefrån staten. Det är först då skolan kan få en oberoendegranskning där vi kan se om den når de mål, de resul-tat, som vi har fattat beslut om på respektive nivåer.Det är en ganska lustig situation vi har i ; att dels är myndigheten, dels de somutvärderar skolan. fastställer kursplaner,betygskriterier osv. Sedan utvärderar man också des-sa. Självfallet skall man utvärdera. Det skall man görapå alla nivåer. Men vi måste ha ett fristående kvali-tetsinstitut som gör detta.Slutligen, herr talman, vill jag yrka bifall till re-servation 1 under mom. 1 i betänkande 10 och tillreservation 4 i betänkande 11.Anf. 23 ():Herr talman! Med den framtid som kom-mer att gå till mötes duger ingenting mindre än att viutvecklar en skola i världsklass för de barn och ung-domar som växer upp i vårt land. Många har ju fåttkänna av de förändringar som har varit under senareår när gått igenom en svår ekonomisk kris.Många människor i vårt land har gjort stora uppoff-ringar för att detta skall vara möjligt. måste svens-ka folket också få känna att man inte har ställt upp påde här uppoffringarna förgäves, utan dessa måsteockså leda till att det blir mera pengar för skolan.Kvaliteten i skola, vård och omsorg måste höjas.Det behövs en ny syn på lärande i svenska skolor ochen ny humanism i vård och omsorg. Behoven är storaoch kommer att bli större. Därför vill vi i Centerpar-tiet satsa ytterligare på skolan,vården och omsorgen . Det är viktigt attkommunerna ser till att en stor del av dessa pengaranvänds för att höja kvaliteten i våra skolor. Vi har juredan tidigare varit med om att ge beskedet att kom-munerna får mera pengar såväl 1997 som 1998 och1999. Vårt besked innebär också att vi i vårbudgetenlägger undan pengar för ytterligare en satsning 1999.Det blir en nivåhöjning på sammanlagt 8 miljarderkronor till skola, vård och omsorg det året.Vi ser nu att tusentals elever går ut skolan utan attkunna läsa och skriva. ökar kraven på kun-skap i samhället. Samhället måste satsa mera på sko-lan, inte mindre. Men det skall ske i ett läge där vi harråd med det, där vi inte längre lånar pengarna utan därvi kan se till att allt är finansierat med en ansvarsfullekonomisk politik. I ett sådant läge är det hög tid attriksdagens partier går från ord till handling, att vivågar prioritera skolan, vården och omsorgen närpengarna skall fördelas. Vi menar att det inte går attdra denna fråga i långbänk.Viktigast är inte en debatt om vi skall ha riksdags-sammanträde eller inte, utan det viktiga äratt skolan och vården verkligen får mera pengar sommärks i den verksamhet som vi som medborgare runtom i landet möter vare sig det gäller våra barn i sko-lan eller det gäller våra gamla i vården och omsorgen.Därför kommer vi i att föreslå merapengar i vårt alternativ till vårbudge-ten. Med samma fördelning som tidigare innebär det2,till kommunerna och1,till landstingen.Centerpartiet är det enda partiet som orkat medsaneringen av statens finanser hela vägen, från starttill mål. syns resultatet av det arbetet. gårbättre än vi tidigare vågat tro. Därför finns det äntli-gen ett ekonomiskt utrymme för att prioritera det somvi politiskt tycker är viktigt. Vi i priori-terar satsningar som svarar mot de växande behoven iskolan, vården och omsorgen.Det är också ett viktigt besked att för oss går merapengar till skolan före stora ofinansierade skatte-sänkningar eller olika sorters höjda bidrag. När vi nuhar gjort de här uppoffringarna tror vi att det är dettasom människor tycker är viktigast. Om vi menar all-var med talet om att vi skall ha en skola i världsklassbehöver vi göra de satsningarna men, som sagt, medpengar som vi har och som svenska folket har tjänatihop - inte med pengar som vi lånar! Jag tror att detockså är ett sätt att visa att vi menar allvar med vårttal om att vi nu måste uppvärdera läraryrket i vårtland.Det är orimligt att gång på gång möta lärare somhar hand om våra barn i skolan under en så avgörandetid i barnens liv och som säger: Jag vill egentligeninte fortsätta i skolan med det här yrket. Vad skall detvara för inspiration för lärarna att arbeta och vad skalldet vara för inspiration för våra barn som går i skolanom man som lärare inte känner att man arbetar inomett av samhällets absolut viktigaste yrken? Därförmåste uppvärderingen också märkas i lönekuverten.För att detta skall kunna märkas i lönekuverten måstedet finnas mera pengar i kommunerna. Detta räckerdock inte. Det gäller också att öppna nya karriärtjäns-ter för lärare och att se till att man kan förena det härmed t.ex. intressanta forskningsuppgifter, liksom attdet finns möjligheter att specialisera sig i sitt yrke ochskaffa sig en ordentlig vidareutbildning.För att få en skola i världsklass måste vi också setill att det finns läroböcker till våra barn. När jag ärute på besök brukar jag fråga: Vet ni hur mycket somegentligen satsas på läroböcker i barnens skola? Deflesta tror inte att det är sant när jag säger att det barahandlar om som satsas på läroböckerper elev i den svenska skolan. Jag har frågat min sonvad en årsprenumeration på kostar. Denär dyrare jämfört med vad vi satsar på läro-böcker för våra barns skola. Det är klart att vi inte kanskapa en skola i världsklass om vi prioriterar läro-böcker lägre än till vårabarn.Dessutom måste föräldrar och elever tidigare fåinformation om hur det ligger till med kunskaperna.Vi tycker att det viktigaste är utvecklingssamtalet medföräldrarna men det måste också finnas en ordentligskriftlig information när man haft samtalen. Det måstefinnas nationella prov som genomförs för alla elever iskolan så att man också vet hur man ligger till jämförtmed de mål som gäller för hela landet. Man måstekunna få betyg så att det fortfarande går att rättatill sina resultat, inte så sent att det ärkört och man kan göra någonting om manmärker att man är på väg att misslyckas. Därför tyckervi att det nuvarande betygsystemet, som är bra, skallkompletteras med betygsättning tidigare än ochmed fler betygssteg.Vidare tycker vi att det är att staten ställertydligare krav på kommunerna. Vi är de främsta för-kämparna för decentralisering och lokala beslut menvi tycker att staten skall ställa tydligare krav på kom-munerna för vad som måste uppnås. Det skall vara etttydligt åtagande att inte är avslutad förr-än eleverna har fått godkänt. Riktmärket skall vara tioårs grundskola med start men medmöjlighet att både börja och sluta senare eller tidiga-re, beroende på vad som passar det enskilda barnetbäst. Vi skall ha en skola som är till för barnen; det ärinte barnen som är till för skolan.Vi vill också att det skall vara möjligt att jämföraolika kommuner med varandra. Om kommuner miss-lyckas med att uppnå målen och om skolan inte priori-teras när kommunen satsar pengar måste det varamöjligt för väljarna att tydligt se det vid jämförelsermellan kommunerna så att de kan dra sina slutsatseroch välja andra politiker i samband med de allmännavalen om de tycker att det behövs andra satsningar påskolan.På samma sätt måste ansvaret vara tydligt för våraskolledningar. Jag har sett skolledningar tvingas avgådärför att de inte har följt budgeten. Däremot har jaginte sett någon skolledning tvingas avgå därför inte har lyckats uppnå målet för att eleverna skallbli godkända. Jag tycker att det skall vara en själv-klarhet att det ansvaret är tydligt fastlagt för den en-skilda skolledningen, som det i idealfalletskall finnas avtal mellan kommun och skolledningsom visar att skolan verkligen har möjligheter.Det behövs också förändringar i gymnasieskolan.Vi måste få en skola som verkligen tar vara på olikabegåvningar. I många fall lär sig elever på olika sätt.Det praktiska sättet att lära sig måste uppvärderas.Det är därför som vi i har gått i spetsenför en lärlingsutbildning i den svenska gymnasiesko-lan, något som är på väg att införas. Men låt intedet bli ett sätt att återigen skikta chanserna i detsvenska samhället! Den som har det praktiska sättetatt lära sig skall inte få sämre chanser i det framtidalivet i kunskapssamhället.Därför tycker vi att det är mycket viktigt att allasom genomgår gymnasieskolan, också de som går ilärlingsutbildning, skall få högskolebehörighet. Det ärett sätt att skapa jämlikhet, men man skall inte tro attdet betyder att alla skall vara lika. Tvärtom skall maninse att likvärdighetens förutsättning ofta är just olik-het.Vi menar också att gymnasieskolan skall utvecklasgenom en gymnasieexamen och genom att vi minskarantalet kärnämnen i gymnasieskolan, så att det blirbättre förutsättningar för elever att lära sig, dock utanatt avkall görs på målet en gymnasieskola som geralla ungdomar i chansen att gå vidare med enhögre utbildning senare i livet, utan att behöva göraden uppoffring som det innebär att gå på komvux ochfå svårigheter att klara sig ekonomiskt.Jag tror att vi på detta sätt kan skapa en skola ivärldsklass.Med detta vill jag yrka bifall till reservation 9 vidbetänkande 11 och till reservation 5 under mom. 10 ibetänkande 10. står självfallet bakomallt det som vi har reserverat oss för i utskottet, menvi tycker att det är bra att genom få voteringar sparakammarens tid.Anf. 24 ():Herr talman! Det var väldigt trevligt att lyssna påAndreas . Jag tycker att han i många styckentalar som en sann liberal. Det är en komplimang.Det är egentligen bara en fråga som jag skullevilja få svar på från socialdemokraterna. Ni har isnart haft den politiska makten i , na-turligtvis också över skolan. Ni har den politiskamakten även i många kommuner. Min fråga är: Hardet blivit bättre eller sämre i skolan under de här fyraåren? Det är en rak fråga, som jag tycker att det skullevara intressant att höra svaret på.Jag kan i den här kretsen avslöja att vi i Folkpar-tiet har ett svar på den frågan. Vi tycker att det harblivit sämre. Det är inget som vi är glada över. Vikänner inte något slags skadeglädje över att socialde-mokraterna inte har lyckats ha en så stark reformtaktoch visa en sådan tydlighet när det gäller skolansuppgifter att problemen har kunnat undvikas.Det är naturligtvis inte så att alla problem haruppstått , men förmycket tid har gått åt till att göra andra saker än attprioritera skolan, som är ett av de absolut viktigasteområden som vi har att arbeta med i svensk politik.Vi i blir väldigt upprörda när skolaninte fungerar. Den upprördheten grundar sig på enkärlek till bildningen eller snarare en kärlek till vadbildning kan göra för människor. Grundläggande isocialliberalismen är tron på den enskilda människansförmåga, och bildning är det absolut viktigaste ochkraftfullaste verktyg som vi har i svensk politik eller ipolitiken över huvud taget för att ge människor liv-schanser.Barn föds med olika begåvning och får olika stödhemifrån, men om vi kan erbjuda en förskola, enskola och högre utbildning med yppersta kvalitet,åstadkommer vi inte bara världens bästa skola ellervad vi brukar säga när vi skall stå oss i konkurrensen.Det är oerhört viktigt, men jag anser inte att det ärhuvudmålet. Huvudmålet är att få starka människor iSverige, människor som kan förstå och värdera sinomvärld och som själva kan forma sina liv.Detta är grunden, och det är därför som det är såoerhört viktigt att vi har en skola med kvalitet. Dethar vi inte i dag.Egentligen är det snudd på tjänstefel varje gång enung människa lämnar skolan utan tillräckliga kunska-per och utan självförtroende och självkänsla - snuddpå tjänstefel av skolministern och av alla dem som harmakten ute i kommunerna.När vi i den här kammaren brukar tala om trafik-politik används ibland begreppet nollvision. Jag tyck-er att det vore bra om vi hade en nollvision också närdet gäller skolan. Inga elever borde få lämna skolanutan tillräckliga kunskaper. Inga lärare borde kännasig otillräckliga eller tyngda av den verklighet de serute i skolorna. Där skulle jag vilja låna trafikpoliti-kens nollvision.Det finns naturligtvis oerhört mycket att göra föratt vi skall få världens bästa skola eller vad vi väljeratt kalla det. Det har tagits några goda steg. Vi be-handlar just nu propositionen om förskolan. Det äralldeles utmärkt. har länge drivit på för ettpedagogiskt innehåll . Vi är också för entioårig grundskola, även det för att fler barn och sär-skilt de barn som har de största behoven av att fåstimulans av god pedagogik verkligen skallfå det.Vi tycker också att det är oerhört viktigt att göraföräldrarna mer delaktiga. Jag tycker att det här ärnågonting som vi i har varit ganska dåliga påunder . Ansvaret för barnens utbildning vilarnaturligtvis på skolan men också på föräldrarna. Jagtycker att det är oerhört viktigt att vi kan få en ännumer öppen och inbjudande attityd från våra skolor, verkligen motiverar föräldrarna och bjuder indem att delta i arbetet och även de vara lärare för sinabarn. Genom att få aktiva och motiverade föräldrarkan vi också bryta klassuppdelningar o.d.Vi skall naturligtvis inte fortsätta att avveckla stö-det till de barn som har de särskilda behoven i skolan.Det är skrämmande att se den utveckling som i dagpågår i många kommuner, där man mer eller mindrehar rensat bort specialresurser i form av psykologer,skolhälsovård osv. Detta är oerhört allvarligt just förde barn som behöver detta för att över huvud tagetkunna tillgodogöra sig utbildningen. Vi måste vändaden trenden. Vi skall utveckla och inte avveckla stö-det till barn med särskilda behov.Vi borde också införa nationella prov och betygfrån årskurs 6, inte därför att vi känner något behovav att eleverna skall mätas och jämföras med varandrautan i första hand därför att föräldrar och elever harrätt att veta hur man ligger till. Genom kanske t.o.m.skriftliga omdömen, som vi propagerar för, får manockså en väldigt bra utgångspunkt för att ställa kravpå lokala politiker och på skolledning. Det är så manupptäcker att det finns brister i skolans undervisning.En konstig logik har lett till att man länge har av-stått från betyg och nationella prov, i något slagsmissriktad välvilja mot barnen. Naturligtvis är sådanatill för barnen, inte för någonting annat. Därigenomblir deras rätt till god kvalitet i skolan synliggjord.Jag kommer så till frågan om lärarna, som togsupp också av . Jag tycker att jagkänner igen mycket av det som han sade i det somockså vi från brukar hävda. Vi kan aldrigfå stolta och motiverade skolbarn, om vi inte harstolta och motiverade lärare. Det är en lång rad sakervi måste göra för att lärarna skall få den status som deär värda.Det handlar naturligtvis om karriärmöjligheter, vi-dareutbildningar och på de högre stadierna möjlighe-ter att forska i det egna ämnet men naturligtvis ocksåarbetsvillkor i övrigt, löner och annat. Vi skall gelärarna mer frihet. Vi skall avskaffa timplaner och istället stärka ansvaret. Mer frihet och tydligare ansvarär genomgående krav i politik när detgäller skola och gymnasium.Skolan är den största arbetsplats som vi har i Sve-rige. Det borde också vara den bästa arbetsplats somman kan ha, men vi är oerhört långt ifrån den visio-nen.