prot · GM0936 · 1998-12-15 00:00:00 — Det kan inte fortsätta som det ärhur länge som helst.Jag skall nu kort redogöra för några av de mode-rata förslagen som vi menar skulle förbättra gymna-sieskolan. Vi vill, som redan har sagts här, införa enkvalitetsgaranti i gymnasieskolan. Den garantin be-står av tre delar. För det första ett fritt skolval somsäkrar valfrihet för alla elever oavsett var de bor, fördet andra en obligatorisk gymnasieexamen, och fördet tredje vill vi införa ett fristående nationellt kvali-tetsinstitut.När det gäller gymnasieexamen skall den prövaden enskilde elevens kunskaper och färdigheter ocharbetas fram av gymnasieskolor, högskolor och uni-versitet i samverkan med berörda branscher. Gymna-sieexamen skall delvis vara anpassad efter de olikaprogrammens karaktär. Det betyder att en del avexamen skall omfatta ett skriftligt examensarbete förde teoretiska programmen och ett gesällprov för yr-kesförberedande program.Det fristående nationella kvalitetsinstitutet som vivill inrätta skall granska och utvärdera alla grund- ochgymnasieskolors resultat och kvaliteter. AndersSjölund har redan berört den frågan, och jag skall intesäga så mycket mer om det.Skolministern talade om att regeringen ville införaen kvalitetsgranskningsnämnd. När jag lyssnade tillhenne fick jag intrycket att också den skulle varaganska fristående. Jag hade velat fråga henne om maninte kan tänka sig en viss samverkan med våra idéerså att den inte bara är egen organisation.Jag har under den här hösten träffat väldigt mångalärare, gymnasielärare och grundskollärare, lärareinom vuxenutbildning och givetvis också en hel delelever. Nästan alla är bekymrade, många är t.o.m.mycket oroade över vad som håller på att hända medden svenska skolan. Ett entydigt budskap är attgrundskolan bör färdigutbilda elever innan de kom-mer till gymnasiet. Gymnasiet får inte bli en förlängdgrundskola.Lärarutbildningen måste ses över, precis som harberörts i många inlägg här. Vi vet att går50-60 % av gymnasielärarna i pension. Många somhar undervisat i gymnasiet har övergått till kun-skapslyftet. Lärarna måste få tillbaka arbetsglädjenoch insikten om att deras yrke är viktigt. Men dåmåste vi politiker lyssna på deras synpunkter och taderas kritik på allvar, och det gäller särskilt det partisom för tillfället befinner sig i regeringsställning. Förgymnasielärare behövs en karriärmöjlighet inom denegna professionen. Det är bl.a. därför som vi villinrätta fler lektorstjänster för lärare med forskarut-bildning.Det behövs också olika huvudmän inom skolanoch utbildningssektorn i stort. Mina erfarenhetergäller folkhögskolan. Betydligt mer än hälften av allafolkhögskolor drivs av en privat huvudman. Arbetar-rörelsen och har skolor, kyrkan ochidrottsrörelsen likaså, och därutöver landstingen. Detblir mångfald och valfrihet både för lärare och stude-rande. En del av den valfriheten borde också gällaandra skolformer.Vi har i vårt parti talat i väldigt om lär-lingsutbildning i samarbete mellan näringsliv ochskola. En sådan utbildning, som innehåller lärlings-platser inom företagen, strider tyvärr mot arbetsrättensåsom den är utformad . Det måste lösas pånågot sätt så att vi inte missar en massa jobb helt ionödan. Vi vet ju att många företag är villiga attsatsa på en lärlingsutbildning för framtida jobb.Det är också för jobbens skull som vi vill satsaextra resurser på den kvalificerade yrkesutbildningenoch anpassa övrig vuxenutbildning, t.ex. kunskaps-lyftet, mer till vad som går att genomföra med hänsyntill krav på god och hög kvalitet. Det finns gott omansökningar till den kvalificerade yrkesutbildningen,betydligt fler än till de platser som regeringen anvi-sar. I det avseendet skulle eleverna gott och väl räckatill de platser som vi vill skall införas redan nästa år.När det gäller är det många som idagarna fått brev från ,, med beskedet att pengarna är slut, vilket inne-bär att de tvingas avbryta sina studier långt innan deär klara. Av 50 000 ansökningar har 23 000 fått nejinför starten av vårterminen 1999.Kommunaliseringen av ungdomsskolan genom-fördes . Tyvärr diskuteras skolans inre arbeteväldigt lite ute i kommunerna. Det är mest budgetfrå-gor och frågor om lokaler. diskuterar all-männa skolfrågor mycket mer än i kommunerna. Jaghar för min egen del inte märkt någon större skillnadmellan tiden före och efter kommunaliseringen. Medkommunerna menar jag kommunfullmäktige ochkommunstyrelse men också lokalpressen. Det har inteblivit ett riktigt genomslag i den politiska beslutspro-cessen och i debatten efter kommunaliseringen.Det är också en väldigt stor skillnad mellan hurmycket kommunerna satsar på skolan. Det har ocksåberörts här. Bl.a. därför menar vi att det är viktigt attinföra en nationell skolpeng som blir mycket merrättvis och ett nationellt kvalitetsinstitut. Vi är skyldi-ga våra ungdomar och vuxenstuderande en utbildningav god kvalitet, en skola som har höga mål och somlever upp till dessa mål - varför inte som ett första steg? En bra utbildning är denbästa framtidsinvesteringen.Till sist, herr talman, bara några ord bara om re-servation 3 i betänkande 2 om utgiftsområde 15, somockså följs upp av ett särskilt yttrande av moderater-na. Det gäller studiemedel för kantorsutbildningen.Det får inte vara så att exakt likvärdig utbildning i enafallet bedöms som gymnasieutbildning och i andrafallet som högskoleutbildning. Det blir väldigt orätt-vist för de folkhögskolor som härigenom förlorarelever bara på grund av villkoren för studiemedel.Jag yrkar inte bifall till den reservationen, menhoppas att ändå regeringen - om nu regeringens re-presentant hade varit närvarande här i kammaren -skall beakta de synpunkter jag har framfört. Till sistvill jag instämma i Per Bills yrkande om bifall till tvåolika reservationer.Anf. 200 () replik:Herr talman! Jag skulle vilja ställa en fråga tillLars . föreslår en nationell skol-peng med motiveringen att öka skolans frihet ochsäkra skolans resurser. Jag kan förstå den tanken närman vet att en del skolor bara satsat 37 000 kr.Förklara följande för mig som kommer från enganska stor kommun, , som har 95 000invånare. Om en nationell skolpeng är på ungefär50 skulle det för oss i innebära attdet skulle bli mindre per barn. Hur skall viklara det? Hur skall alla glesbygdskommuner som isnitt förlorar per barn på en skolpeng klaradet?Alla föräldrar som har barn som skall gå i skola ikommuner som skulle få minskade resurser har rättatt höra vilka konsekvenserna blir. Blir det färre nya skolmateriel? Kommerskolmaten att avgiftsbeläggas, eller vad blir följden?Anf. 201 () replik:Herr talman! Tack för den frågan. Skolpeng är ettbegrepp som vi har talat om . Jag varsjälv med att genomföra en skolpeng närjag var ordförande i imin hemkommun . Det innebär bestämmer hur mycket varje barn skall få medsig till den skola där de går.Det fungerade mycket bra. Vi hade tidigare ettväldigt krångligt system med bidrag till skolorna.Skolpengen kritiserades väldigt hårt i början. Men vifick enighet mellan alla partier både i kommunfull-mäktige och kommunstyrelse för en skol-peng.En nationell skolpeng innebär att man bygger utsystemet till det nationella planet. Det innebär fram-för allt att man ökar valfriheten för barnen, för ung-domarna och för deras familjer. Man kan alltså väljaskola genom att man tar med sig en statlig skolpengtill den skola man har valt. Det är det smidigaste ochbästa sättet att få en full valfrihet inom skolvärlden.Vi tänker oss i första hand . Sedanfinns det prislappar även på vad gymnasieskolankostar. är det orättvisare än vad det skulle blimed vårt system. Det är en väldigt skillnad på vadskolan kostar per barn i vissa kommuner mot andrakommuner. Det skulle utjämnas. Det skulle bli merrättvist för barnen och familjerna och också för un-dervisningen.Anf. 202 () replik:Herr talman! Tanken med en skolpeng inomkommunerna kan jag tro på. Där vet man ju vilkenskattesats man har och hur det ser ut. Men vi vet ju attde ser olika ut över hela landet. Vi har kommunermed skattesatser på och andra med skattesatserpå . Sedan skall man bestämma en nationellskolpeng. Jag får det inte att gå ihop. Hur skall mankunna lösa det på ett vettigt sätt?Anf. 203 () replik:Herr talman! Vi har ju ett schabloniserat systemnär det gäller friskolor som fungerar ganska bra. Vikan inte här och exakt bestämma var de här sum-morna skall ligga. Det finns förstås en del svårigheter,men det finns det också. Svårigheterna är myck-et större med den jättestora skillnad som finnsmellan vissa kommuner. Skillnaderna skulle blimycket mindre med vårt system med skolpeng.Anf. 204 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kd):Herr talman! Jag följde med spänning den intensi-va mediedebatten om skolan under slutet av somma-ren. Den var mycket bra och behövlig. Det som för-vånade mig i den debatten var att inte elever ochföräldrar syntes. Vid skolstarten tog jag med mig ettantal artiklar till den klass, en 9:a, som jag hade isvenska för diskussion.Vi läste, vi funderade och vi sökte komponenter.Jag bad eleverna plocka fram artiklar som handladeom eleven. Det fanns några enstaka, t.ex. om dyslexi.Jag bad dem plocka fram artiklar om föräldrar. Detfanns någon enstaka. Mest handlade det om lärarnasmöjligheter och arbetsvillkor.Detta är ett tecken på att situationen måste tas påallvar. Läraryrket hör till samhällets viktigaste. Iläraruppgiften ingår att framstå som förebild. Kvali-tetsarbetet handlar om att det måste vara ett rimligtantal elever per lärare i gymnasieskolan för att lärarenskall ha en möjlighet att lära känna eleverna. Villko-ren är orimliga för många lärare i gymnasieskolan som har många korta kurser. Vissa lärare kan haflera hundra elever per termin.Det är förvånande att gymnasieskolans totalakostnader minskat i förhållande till trotsgymnasiereformen och den utveckling som skett. Detmåste innebära att lärarna gjort ett utomordentligtgott arbete.Det som är bekymret - och där ruskar skol-ledaren på huvudet - är att man inte kan ge elevermed lagstadgad rätt det stöd som de behöver. Nutänker jag på elever med t.ex. dyslexi eller Aspergerssyndrom. Detta gäller inte bara tidiga åldrar i grund-skolan. Det gäller också på högstadiet och i gymna-sieskolan. Elever med behov av särskilda stödinsatserhar hamnat i kläm.Det är vår utmaning att tillsammans lösa detta.Det skulle jag vilja ha sagt till hon hade varit här nu.Herr talman! Om vi tittar på anslagsramen såskiljer vi oss inom det område som jag nu tänker talaom mest, nämligen gymnasieskolan och IT-delen. Viskiljer oss inte i våra ramar. Vi har ungefär sammaramar, men det som skiljer det kristdemokratiskabudgetförslaget från regeringens budget, som Social-demokraterna, står bakom,är den ideologiska diskussionen.Det är värdegrundsfrågor, kvalitetsfrågor och val-frihetsfrågor. Här har vi mycket att göra, t.ex. att fåkommunerna att förstå att det är oerhört viktigt attprioritera resurser till skolan. Där har vi kristdemo-krater satsat en del mer än regeringen.Kristdemokraterna stöder angelägenheten av attfler flickor går det naturvetenskapliga programmet.Vi är mycket bekymrade över det låga ansökningsta-let till omvårdnadsprogrammet. Det kommer att blimycket bekymmersamt , inte minst förkommunerna med tanke på arbetskraften inom äldre-omsorgen.Andelen elever inom det individuella programmetär oroväckande. Det har aldrig varit tänkt att det skallvara det tredje största programmet i gymnasieskolanunder det första gymnasieåret. Det är fel att döljadetta genom att påvisa att det alltid varit , som detstår här i texten, av det totala antalet elever inomgymnasieskolan. Det berör ju egentligen inte alla detre åren. Det finns ingen statistik över vad som händermed de ungdomar som lämnar det individuella pro-grammet.Herr talman! Skolan blir alltmer reflekterande,vilket är bra. I dagens samhälle måste den enskildeeleven lära sig att se möjligheter. För ele-verna handlar det om att uppleva en tilltro till sinegen förmåga i samspel med andra. Eleverna skallinhämta en grundläggande kunskap för att kunna taett eget ansvar. Gymnasieskolan måste tillhandahållaolika miljöer för lärande. Vi är olika. Arbetsglädjen ären viktig mätare på kvaliteten i gymnasieskolan.Eleven måste få det självförtroende som behövs föratt bli sugen på kunskapsinhämtande.Kapitalet i skolan är treenigt. Det handlar om kun-skap och kompetens, social fostran och skapandet avett relationskapital. En elev med en inre kompass ochmed en utåtriktad nyfikenhet har de största förutsätt-ningarna att klara en problembaserad inlärning.Varje elev behöver få vara med och upprätta enpersonlig utvecklingsplan. Tyvärr är det inte så i dag.I förhållande till den här planen måste det göras enuppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring av ele-vens resultat.Gymnasieskolan är fortfarande för statisk, dåtimplanen lever kvar. Det är positivt att man har rättatt variera timtalen. Men med hänsyn till gymnasie-poängen skulle timplanen inte behövas. Det är fel attgymnasiepoängen framstår som både golv och tak förutbildningen. Det måste finnas en större flexibilitetför att möta framtidens krav på en utbildning av högkvalitet.Valfriheten att söka gymnasieprogram i andrakommuner måste öka, liksom möjligheten att läsavalbara kurser i andra kommuner. Det är också viktigtatt vi får en gymnasieexamen . I denna spelarockså examensarbetet en viktig roll.Jag har mött rektorer som står därmed sina blanketter och har elever som inte får ettgodkänt betyg till höstterminen. De undrar bekymratvad de skall göra. Det finns inte resurser. Där har vistora bekymmer. Jag håller med de talare som harpåpekat att vi måste förändra betygssystemet igen ochha fler steg.Det finns fortfarande oklarheter i kommunernaom hur kraven på godkända betyg i svenska, engelskaoch matematik skall genomföras. Även om kraven pågrundskolan stärks och gymnasieskolan ändrar ar-betssätt kommer det ändå att finnas elever som harbehov av kurser med en annan ambitionsnivå i kär-nämnena. Det är också önskvärt att eleverna, efterintresse och behov, kan få studera olika ämnen i egentakt. Därför anser att de mer om-fattande kärnämnena bör delas in i etapper, där ele-verna kan läsa kurser med olika ambitionsnivå och iolika takt.Det är inte nödvändigt att varje elev direkt skallkunna få högskolebehörighet. Detta skall man kunnakomplettera och läsa in . Det kan inte vara ettsjälvändamål, i synnerhet som högskolan inte i nulä-get är beredd att ta emot alla elever med högskolebe-hörighet.Herr talman! Jag är mycket mån om att vi får tillstånd ett lärlingssystem som fungerar. Det är faktisktett sätt för ungdomar att få fotfäste på arbetsmarkna-den. Det individuella programmet har uppnått enomfattning som vi inte räknade med. Det kan säkerttolkas som ett intresse bland många elever för en meryrkesinriktad utbildning av lärlingskaraktär. Då måstevi utveckla lärlingssystemet tillsammans med nä-ringslivet. Konflikten mellan lärlingssystemet ocharbetsrätten måste lösas.Gymnasiet måste också utveckla utbildning ientreprenörskap.Intresset för fristående gymnasieskolor är mycketstort. Det har startat tio nya. Det fick vi exempelpå från Skolverket.Exempel på skolor som lyckats förverkliga mångaidéer om pedagogisk förnyelse är industrigymnasier-na. Fler flickor söker till dessa utbildningar. Det tyck-er jag är intressant. Dessa gymnasier har större förut-sättningar att klara målen vad gäller APU. De harockså varit föregångare vad gäller integrationen mel-lan yrkesprogram och naturvetenskapsprogrammet.Herr talman! Innan jag slutar skulle jag vilja läggain lite etik också i det nya fina verktyg som vi har fåtti och med informationstekniken. Det är ju ett fantas-tiskt redskap tillsammans med biblioteket.På den skola jag kommer från gjorde vi enkarta. Vi tände en lampa för varje land som elever harnågon anknytning till. Det blev 39 lampor, 39 länder.Vilken kontaktyta som finns! Tänk att nå alla dessaländer med IT! Vilken ny kunskap och kompetensman kan skaffa, och vilka möjligheter man kan få!Det gäller också stödet för funktionshindrade. Det äroerhört viktigt att elever med handikapp får del avdetta.När vi nu talar om utbildningen för lärarpersonalvill jag säga att en egen e-postadress måste vara för-knippad med utbildning och fortbildning av lärarevad gäller pedagogik och tolkning. Den tekniskadelen är så självklar.Jag kontrollerade några webbsidor som man kun-de söka på Altavista. Jag gjorde det . Jagskall bara ge något exempel innan jag slutar, herrtalman. Jag tittade på nyckelordet porr. Det ger60 210 webbsidor, varav 1 891 på svenska. Nyckel-ordet sex ger 2 237 896 webbsidor, varav 47 743finns på svenska.En lärare måste handleda i fråga om vilka av des-sa sidor som är positiv kunskap och vilka som ärnegativ kunskap. Läser jag t.ex. om Förintelsen ochjag skall slå upp ordet hittar jag 43 010webbsior. Jag hittar 545 på svenska. Vem säger till enfjortonåring vad som gäller? Hur skall lärarna klaradet? Finns det verkligen handledare med kunskapsom är inne i problematiken, som fått lära sig utred-ningsteknik och källkritik? Nej, det finns inte denlärarkompetensen!Vi fick en ny lärare till vår skola som inte enskunde IT, som inte hade fått kunskap om IT på lärar-utbildningen. Då är pedagogik och tolkning oerhörtviktiga moment om vi skall komma till en överens-stämmelse med den etik som förvaltas av kristentradition och västerländsk humanism. Jag tycker attdet är synd att de skrivningarna har försvunnit urregeringsförklaringen.Anf. 205 ():Herr talman! Det vore väl förmätet av mig att för-söka mig på konststycket att sammanfatta den debattsom har varit i kammaren . Det skulle också varaomöjligt, tror jag, att göra det.I talarstolen har det funnits representanter frånmitt parti som har talat både om förskola och grund-skola och om högskola och forskning. Det är väl ändåså att jag bör kommentera och ge vår syn på det somenligt vår uppfattning är enormt lyckat, nämligenkunskapslyftet.Gymnasiet har jag inte för avsikt att ta upp på nå-got sätt . Vi kommer faktiskt att behandla enproposition om gymnasieskolan . Därförfinns det inte någon anledning, tycker jag, att göradet.Kunskapslyftet, det som vi vanligtvis kallar förden särskilda satsningen på vuxnas lärande och kun-skap, omfattar också kvalificerad yrkesutbildning. Vivet att det i förslaget finns en utbyggnadupp till 12 000 platser. Det finns också ett bra under-lag för det. I allt väsentligt i övrigt ligger just kun-skapslyftet där.Jag vill börja med att slå fast att jag tror att densatsning som vi nu har gjort, som har ett och ett halvtår på nacken och som startade , ärstarten på en ordentlig kunskapsrevolution för dengrupp i arbetsför ålder som finns i samhället. Dethandlar faktiskt om att se ett livslångt lärande. Dethandlar om att starta med folkbildning, om att gåvidare till kunskap som ger chans till vidare studieroch till ett jobb, men också om att sedan finnas i ettlivslångt lärande hela vägen. Det är en gigantisk upp-gift. Jag tror att det är en mycket spännande tid somligger framför oss just på det sättet.Just nu tycker jag mig se att vi befinner oss i, somjag tror att vi alla uppfattar det, ett inledningsskede.Kunskapslyftet omfattar hundratusentals vuxnamänniskor som får en chans att få i ryggsäcken detsom man behöver för att gå vidare.Jag tror att det är viktigt att vi kommer i håg ochkonstaterar att detta kunskapslyft mottas mycketpositivt runt om i landet. Tänk på alla enskilda män-niskor och de bilder jag har framför mig. Några hartvingats lämna sina arbeten och ser framför sig ensituation där de yrkesverksamt arbete gårut i arbetslöshet. Då får man chansen. Låt vara att deockså kanske känner en rädsla för att gå in i ett nyttlärande. Men de vågar sig ändå över tröskeln, kom-mer in i ett kunskapslyft och finner sig där till rätta.Sedan möter man dem och de säger till en: ,detta är det bästa jag har gjort under hela min tid!Sedan får de chansen att komma ut. De får både enyrkesutbildning efter det och sedan ett jobb.Alla dessa bilder skulle jag, om jag hade tid, kun-na berätta mycket om. Det parat med kommunernasinställning, som är enormt positiv, och med utbild-ningsanordnarnas synpunkter och upplevelse av attdet här är väldigt värdefullt gör att detta blir någon-ting som vi allesammans borde sluta upp kring. Viborde säga: Tänk vad bra detta har varit! Och vadroligt det skall bli att se de som är framför ossnu! Vi ser hur vi skall kunna bilda grunden för nå-gonting som kommer sedan som handlar om att formaframtidens vuxenutbildning på ett bra sätt.Då blir man ju naturligtvis beklämd när man , liksom tidigare, konstaterar att Moderata sam-lingspartiet så mejslar ut sig i att tycka illa om detta.Ni har egentligen aldrig varit med om att gå på tågetoch tycka att det här är bra. Låt vara att ni för nästa årvill skära bort en fjärdedel och att ni nu också harmed er . Men alldeles klart är att tittar manpå era tidigare förslag ser man att ni egentligen intevill någonting om . Ni pratar vackert om att det måste öppnas dörrar för att få bortsnedrekryteringen till högre studier, osv. Det är jutrams!Det är klart att det inte går att komma till rättamed detta om ni inte öppnar möjligheterna för alla attfå chans till just den högskoleutbildning eller yrkes-utbildning man måste ha.För oss är detta den största fördelningspolitiskainsatsen. Det handlar om jämlikhet, om att ge förut-sättningar för alla.I början av 80-talet kunde varannan som behövdeett arbete gå direkt från högskolan och in i ett arbete.I dag vet vi att det är 4 av 100 som kan göra det. Detser ut på det sättet.Vi har bakom oss en historia där vi lyfte allmän-bildningen i det här landet upp till någon sorts grund-skolenivå. Det räckte.I dag räcker det inte. måste man ha mer. Detär precis detta som gör att och det somjag sedan ser framför mig skall ligga hela vägen efterde här fem åren, efter år 2002.Tänker ni i Moderata samlingspartiet stå utanförockså då? Tänker ni fortfarande sitta på läktaren ochvara sura på och griniga över den vuxenutbildnings-satsning som ändå de allra flesta sluter upp kring ochsäger är bra?Det sker naturligtvis en del saker och ting mitt idet här arbetet. Det görs en alldeles fantastisk sats-ning, och parallellt med den gör vi också löpande enutvärdering. Nästan inget som vi har gjort har haft såmycket av utvärdering och så mycket av ögon på sig.Jag tror att mycket handlar om hur man kan ta vara påden tredjedel av som har en yrkesin-riktning. Många som går in i det här måste få chansenatt tillägna sig baskunskaper varvade med en yrkesin-riktning. Detta ger mycket av motivationen.Vi måste också följa upp männen på ett bättre sättän . Alla vi som har sett materialet vet att verk-samheten dominerats av kvinnor.Det kan vara värdefullt att fundera över vad soci-aldemokraterna och över huvud taget den grupp här ikammaren som är positiv till det här egentligen stårsamlade kring. Tre syften är uttalade.Syftena delaktighet, möjlighet till vidare studieroch anställningsbarhet - dvs. förutsättningar att kun-na få ett jobb - bildar en viktig bas för det som jagtidigare talade om, nämligen fördelningspolitiskaåtgärder. Om man inte är delaktig ställs man utanförsamhället. Vi inser vad det medför när vi tittar ut övervåra gränser och även när vi anlägger ett historisktperspektiv.Vi måste få fler att bli delaktiga i samhället, ochdet främsta verktyget för detta är naturligtvis att män-niskor kan gå in i en bildnings- och kunskapsprocess.Det handlar om humanistiska värden, faktiskt om får en tilltro till samhället och till människor somman har runtomkring sig. Vi kan också se det mot-satta, som handlar om utanförskap, främlingsfientlig-het och intolerans. Vi kan historiskt se att det finns enhel skräpkammare av elände som kan inträffa i ettsamhälle präglat av detta, och det vill vi inte ha.Då blir delaktighetsmålet en viktig förutsättningför att man skall kunna få med sig så mycket i rygg-säcken att man kan genomgå en yrkesutbildning, fåett jobb och bli delaktig.