prot · GL0982 · 1998-03-18 00:00:00 — Det ärviktigt eftersom många pojkar växer upp utan att hanaturliga kontakter med män, och därmed också utanmotvikt till den schabloniserade mansbild som medi-erna visar inte minst i aktionsfilmer, såpoperor ochliknande.Låt mig ta ett exempel som gör mig upprörd. Bar-bro och har redan tagitupp det. nämnde detta med att se,höra, reagera och agera. Det som gör mig beklämd äratt det tyvärr förekommer en alltmer utbreddföreteelse bland vissa pojkar och unga män att mananvänder könsord och andra kränkande smädelser tillflickor och även till vuxna kvinnor. När man pratarmed dessa som trakasserar svarar de att de i och försig vet att det är fel, men det är ingen som har sagtnågot, och därför är det väl okej. Det handlar alltsåom att vi inte reagerar och agerar. Det är en av orsa-kerna till att detta kan fortsätta. Jag kan förstå attmånga kvinnliga lärare i skolan har en väldigt svårsituation här.Därför, herr talman - och det är bra att det är enherr talman just nu - skulle jag som man vilja vändamig till alla andra män som eventuellt hör, läser ellerpå andra sätt tar del av det här anförandet. Här måstevi, alla män, ta ett ansvar för att visa att vi inte kantolerera detta. Vi måste reagera kraftfullt och sägaifrån när helst vi hör eller ser något som handlar omden här typen av kränkande behandling. Vi måstereagera och prata med våra söner och även när vimöter killar i idrottslaget, unga män på tunnelbananeller liknande. Det här är helt oacceptabelt och visarpå behovet av att vuxna, mogna män aktivt måstereagera och engagera sig i barnens utveckling. Detvisar också på nödvändigheten att utveckla en empa-tisk förmåga som många saknar . En sådan em-patisk förmåga är också en god grund för att klara avatt vidareutveckla jämställdheten.Herr talman! Det råder stor politisk enighet omjämställdhetens betydelse inom all utbildning och attdet krävs aktiva insatser för att nå målet. Jag anser attdet är viktigt att betona att fokus måste vara både påpojkar och flickor, män och kvinnor ochtillsammans, och inte var och en för sig som detibland blir. För att utveckla jämställdhet tycker jag attdet krävs att vi kan se till båda könen . Detär därför viktigt att inte i första hand försöka skapasärlösningar där man enbart inriktar sig på den enagruppen. Särskilda undervisningsgrupper enbart förflickor eller enbart för pojkar bör därför undvikas, ialla fall som en permanent lösning.Det kan hända att det är nödvändigt att tillfälligt-vis anordna könssegregerade undervisningsgrupperför att kunna byta spår eller för att få i gång en ny ochannorlunda pedagogisk process. Men huvudinrikt-ningen bör alltid vara att ha blandade undervisnings-gruppper just för att berika och höja kvaliteten. Jäm-ställdhet når man ju bäst genom att kunna fungeratillsammans och respektera och lära känna varandra.Det handlar om att ge varandra upplevelser och för-ståelse för olika sätt att se på saker och ting och olikasätt att formulera och lösa problem.Marie Wilén tog upp problemet med att pojkar tarför sig i klassrummet, t.ex. när det gäller datalektio-ner, på flickors bekostnad. Det kan man kanske lösapå annat sätt, t.ex. genom att dela upp undervisnings-gruppen i flera mindre grupper som består av bådepojkar och flickor, dvs. Där börmålen i sig vara att lära pojkar hur flickor ser på dataoch datorers användning och att se till flickors behovoch sätt att kommunicera.Herr talman! Avslutningsvis vill jag yrka bifall tillhemställan i utskottets betänkande UbU15 i desshelhet.Anf. 126 (m) replik:Herr talman! Det är riktigt att vi är tämligen över-ens i de här frågorna. Men att vi har en bristandejämställdhet i svenskt näringsliv är ett allvarligt be-kymmer. Det här allvarliga bekymret, som beror på enmassa olika saker som vi kanske kan hantera delvisfrån politiskt håll, blir ju inte bättre av att vi nu vetfrån TIMSS-undersökningen att flickor har sämreresultat i matematik, naturvetenskap och teknik än vadpojkar har.Enligt de undersökningar jag har tagit del av, ärdet civilingenjörer och civilekonomer man i förstahand letar efter när man rekryterar chefer i näringsli-vet. Då är det ju illa nog om tjejerna klarar sig sämre,även om det är en internationell företeelse, som jagsade i mitt anförande. Då är vi ju framme vid dettasom har bestämt sig för att slå fast, nämli-gen att jämställdhet är en pedagogisk fråga. Manmåste arbeta med detta i skolans vardagsarbete. Jag ärlitet rädd för att vi har en lång väg att gå innan riksda-gens medvetenhet har nått skolans vardag.Därför undrar jag ändå om det inte vore bra om vihär i kammaren fick en redovisning av vad som fak-tiskt händer i särskild ordning. Jag tror nämligen inteatt det här kommer att implementeras tillräckligtsnabbt. Jag är oroad för att den här typen av kun-skapsskillnader inte stärker utvecklingen mot ökadjämställdhet, och jag delar upp-fattning att det här är ett kompetensproblem försvenskt näringsliv. Så jag undrar ändå om det intevore bra att faktiskt få en redovisning här i isärskild ordning och inte bara rapporter från Skolver-ket.Anf. 127 () re-plik:Herr talman! Men det är ändå så, , attnär vi får rapporter är det inte regeringen själv somskaffar sig en uppfattning om hur det ser ut, utan detuppdraget ligger just på . har ettuppdrag att bl.a. se på arbetet och utvecklingen iskolan när det gäller både demokratin, jämställdhetenoch den kulturella mångfalden och hur man tar tillvara det i skolan. Dessutom har ett egetarbete med ett eget nätverk som man också har föravsikt att kunna sammanfatta . Under vårenhar vi fått det beskedet.Så visst, , ser jag fram emot att vifortsätter den här debatten. Men då behöver vi ha ettunderlag där vi kan se vad som händer i skolorna såatt vi kan ta vara på det som är positivt och vara på-tryckare för att få förändring där vi ser att det finnsbrister.Anf. 128 (m) replik:Herr talman! Jag delar uppfattningen att det är braatt vi får fristående rapporter och en saklig analys avvad som händer och inte händer och om hur det fun-gerar.Men när vi skall arbeta i är det ändå rättintressant och viktigt att få regeringens bedömning avunderlagen och också ett och annat förslag. Jag miss-tänker nämligen att det på vägen kommer att dyka uppsituationer där det skulle behöva hända något. vet ju lika väl som jag att oppositionensmöjligheter att väcka förslag är ganska segdragna. Detunderlättar för kliv framåt om regeringen kan kommai särskild ordning och göra redovisningar och draslutsatser.Det markerar också med vilken vikt man vill attarbetet skall bedrivas. Jag tror att det skulle vara enuppmuntran också för och för nätverk ochallt vad det kan vara om vi hade en särskild redovis-ning. Det är ingen stor fråga, men jag tror faktiskt attden har betydelse.Anf. 129 () re-plik:Herr talman! Jag tycker att det bra att man är otå-lig, och jag tror att det i sig är pådrivande.Även vi i har ju möjlighet att skaffa ossen uppfattning. Vi kan göra uppföljningar och utvär-deringar på olika sätt för att skaffa oss en egen upp-fattning och få en egen debatt i de här ärendena.Otålighet i all ära, men trots allt har det ju stegvishänt saker som har gjort att det har blivit en föränd-ring i skollagen. Det pratas om att man är skyldig attfrämja jämställdhet. Högskolorna har fått markeradeuppdrag när det gäller att se till jämställdheten och attfrämja jämställdheten vad gäller högskolor och uni-versitetsorganisationer.Jag tror att man måste avvakta litet grand efter detatt man har gjort en skärpning av en regel eller av enlag för att se vilka konsekvenser det i sig har givit. Såjag ser fram emot att få ta del av den uppföljning somvi kommer att få så småningom.Anf. 130 () replik:Herr talman! Jag skulle ändå vilja ha något litetsvar på detta med jämställdhetsrevisioner för forsk-ningsråden. Varför är inte majoriteten beredd attinföra jämställdhetsrevisioner för forskningsråden?Anf. 131 () re-plik:Herr talman! Där finns det ju samma ambition skall följa utvecklingen och främja jämställdhe-ten på olika sätt. Det handlar om att se till både man-ligt och kvinnligt. Vi pratar t.ex. om att kvinnor skullevara förfördelade därför att man gör avbrott i sinforskning för att ta hand om barn. Det gäller ju ävenmän som väljer möjligheten att stanna hemma underen period för att ta hand om och vårda sina egna barn.Så det är viktigt att belysa det här från olika hålloch se hur man kan rätta till felaktigheter i strukturer,som när det gäller den akademiskavärlden är mycket gamla och som också är väldigtrigida. Därför tycker jag att det är viktigt att manlägger ut ansvaret på de olika nivåer som finns.Anf. 132 () replik:Herr talman! Svaret har ju varit att man skall följadet här ett tag och titta på de redovisningar somkommer in. Men jag har uppfattat att behovet attkomma till rätta med de här sakerna är stort och attjämställdhetsrevisioner är en kraftfullare åtgärd. Ef-tersom det finns ett stort behov av att komma till rättamed de här sakerna tror jag att man skulle kommafortare fram med jämställdhetsrevisioner än med detarbetssätt som man har valt.Anf. 133 ():Herr talman! började debattenom ungdomsvåld på allvar i samhället. Det blev ensådan intensiv debatt att man t.o.m. hade en särskilddirektsänd debatt från . De som såg möjlig-heten kunde som goda politiker ta tillfället i akt ochengagera sig mycket i den här frågan. Barn och ung-domar har ju faktiskt drabbats värst av den ekonomis-ka krisen i Sverige.När man pratade om ungdomsvåldet var diskus-sionen i huvudsak inriktad på våld som unga mänutför, dvs. slagsmål, överfall, rån. Den allmänna för-klaringen, den förklaring som märktes mest, var fak-tiskt att ungdomarna slogs därför att det var någontingsom var fel i samhället.Men om någonting är fel i samhället, varför är detbara killarna som uppmärksammas? Vad händer medalla flickor? Jag och många med mig har anledning atttro att unga kvinnor i huvudsak inte utövar våld motandra när de reagerar mot sin omgivning. De reagerarmed våld mot sig själva. Jag har skrivit en motionsom handlar om unga flickors situation. Jag anser attdet är angeläget att särskilt lyfta fram vissa problemsom flickor drabbas av i skolan i högre utsträckningän pojkar.Det är svårt att veta om det finns anledning att va-ra oroligare än angående jäm-ställdhetsutvecklingen i skolan eller om vi har blivitmer observanta. Hur som helst kan vi konstatera attdet finns allvarliga problem som vi måste ta itu med.En del av de problemen har redan nämnts här,t.ex. att flickor och pojkar har olika möjligheter atttillgodogöra sig undervisningen oavsett begåvning.Men det finns också andra problem som bör upp-märksammas. Jag skall ta ett exempel. 1995 genom-förde i en skolhälsounder-sökning. Det finns fler undersökningar bland Stock-holms skolors elever och bland landets alla eleversom visar att flickor i klart högre utsträckning änpojkar lider av stressrelaterade besvär. Det gällerbåde på högstadiet och på gymnasiet. De besvär manpratar om är illamående, magont, huvudvärk ochsådana saker som att flickor spyr i betydligt högreutsträckning än killar.Det är förstås bara en del. Men man kan fråga sigvarför det finns en sådan tydlig könsfördelning blandunga människor redan i den åldern när det gäller denhär typen av problem som vi vet i ett senare skedekommer att kosta samhället miljarder.Man har också uppmärksammat andra problemsom t.ex. anorexi och bulimi. vet vi att bantningbland barn är ett betydligt vanligare problem än vadvi någonsin trott tidigare.En studie som genomfördes i visar attbantning och missnöje med den egna kroppen pågrund av att man tyckte att man var för tjock var van-ligt ända ned i skolåldern, dvs. att förskolebarn redanhade en klar och tydlig bild av hur illa de själva pas-sade med schabloner. I visar en chocke-rande undersökning att inte av 11-åringarna har bantat eller är missnöjdamed sin kropp. En överväldigande del av dem ärflickor.Ätstörningar är ett betydligt hot för unga flickor.Anorexia nervosa är en av vår tids allvarligaste sjuk-domar just därför att det finns så dålig behandling idag.Det har tidigare talats om att flickor tystas, att detbörjar tidigt och att flickor har mindre möjligheter änpojkar att breda ut sig. Det har också talats omokvädningsord som riktas mot flickor.Jag tycker att vi kan sammanfatta det här i det ordsom jag hoppas att vi skall använda mer, nämligenkönsmobbning i skolan, dvs. att tjejer mobbas i sko-lan just därför att de är tjejer. Det är en mobbnings-form som lärare ofta inte är beredda att ta itu med. Dehar ingen bakomliggande förberedelse eller träning attta itu med den här formen av mobbning. Inte undra pådet när det är så stora problem att ta itu med den van-liga formen av mobbning. En individ i varje klassdrabbas av mobbning i stor utsträckning.Flickorna i skolan är inte fredade vare sig från si-na skolkamrater eller från lärare. Det är oerhört svårtför unga tjejer att hävda sig och sin självstän-dighet när det gäller rätten till integritet och sin egenkropp.Det här kommer att ge genomslag senare i samhäl-let. Ett privat konsultföretag presenterade i augusti1997 en studie som visade att unga kvinnor i åldern18-23 var den grupp som i särklass hade svårast attsäga till på sin arbetsplats mot missförhållanden.De här problemen är självklart sådana som kom-mer ifrån samhället i övrigt. När i princip alla ungamän har läst en porrtidning när de går ut högstadiet -vi har över 300 000 porrtidningsläsare i varjedag - är det inte heller att undra på att vi får den härtypen av uppfattningar flickor och pojkar emellan.Porrtidningarna har blivit grövre. är dagensflicktidningar, exempelvis Veckorevyn, lika "grova"som de tidningar som klassades som herrtidningar ibörjan av 70-talet. Det betyder att hela skalan harflyttats. innehåller alltså enutstuderad kvinnoförnedring och ett utstuderat våldmot kvinnor som jag tycker att vi bör reagera starkarepå.I höstas skrevs en flerpartimotion angående själv-mord bland unga kvinnor. Det är ytterligare ett pro-blem, men det är litet mer specifikt, så jag skall integå in på det närmare.Vilka specifika åtgärder kan man föreslå för atthjälpa tjejer i skolan? Tanken på könsseparerad un-dervisning har tidigare avvisats här. Jag delar i vissmån tanken att det är inte en bra långsiktig lösning,men det är en bra kortsiktig lösning i vissa lägen föratt lösa en speciellt problematisk situation.Eftersom jämställdhet skall genomsyra hela skol-undervisningen kan det också bli så att den inte ham-nar någonstans. Det naturligaste vore att föra in jäm-ställdhetsfrågorna i sexualundervisningen. Där skulleman kunna ha utförliga diskussioner kring könsroller,kvinnovåld, sexualiserat våld, kroppsuppfattningaroch kroppsfixering.Jag anser att det är dags att utveckla sexualunder-visningen, som för övrigt är mycket bra i i ettinternationellt perspektiv, och helt enkelt kompletteraden med någon form av genuskunskap eller jäm-ställdhetsarbete.Jag anser också att det bör vara möjligt för ungaflickor i skolan att få lära sig feministiskt självförsvar.Det är ingen ny kampsportsform, om nu någon troddedet. Feministiskt självförsvar bygger på tanken för-svar från en kvinnas eller en flickas perspektiv. Dethandlar lika mycket om ett psykologiskt självförsvarsom ett fysiskt sådant.Jag hoppas att sådana här tankar, även om de kanverka litet udda , får fortsätta att gro. Jag vet attdet finns andra än de som sitter och gäspar i dennakammare som är väldigt engagerade i det här proble-met. Vi kan t.ex. nämna den artikelserie som var iExpressen för inte så länge sedan, och som jag tror attflera av er tog del av, och den konferens som anordnade tillsammans medSAMS, en samarbetsorganisation för kvinnoorganisa-tioner, som hette Starka flickor och som särskilt lyfteperspektivet flickors problem i skolan.Med det anförda yrkar jag bifall till reservation 7under mom. 7 och 8.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )17 § betänkande 1997/98:JoU15SkogsbrukAnf. 134 ():Herr talman! Varje gång vi diskuterar skog ochskogsnäring här i kammaren förtjänar det att upprepasatt denna näring är för vårt land mycket viktig. Det ärvår viktigaste exportnäring och utgör därmed en vä-sentlig ryggrad för hela vårt välstånd.När vi nu skall diskutera det här motionsbetän-kandet skulle jag vilja påminna om att vi den 1 januari1994 fick en ny skogspolitik, som innebar att vi hartvå jämställda mål, ett produktionsmål och ett miljö-mål. Det har gått . Alldeles avläm-nade och en rapportom hur den nya skogspolitiken har fungerat i prakti-ken. Den kom och heter Den nyaskogspolitikens effekter på biologisk mångfald. Det ärintressant att titta på de slutsatser som gjorts i rappor-ten. Man skriver att det har skett en markant föränd-ring både när det gäller attityderoch kunskapsläge. Naturvårdsintresset är stort inomskogsbruket, och ett stort antal markägare och tjäns-temän - det rör sig om över 100 000 markägare - harvidareutbildat sig i naturvårdsfrågor. De nya natur-vårdsinstrumenten, biotopskydd och naturvårdsavtalliksom NOKÅS-bidrag, fungerar i princip bra. Bristenpå ekonomiska resurser är emellertid stor, vilket med-för att endast ett begränsat antal av de mest angelägnaskogsområdena kan åtgärdas och beskyddas varje år.Sammanfattningsvis visar rapporten att det görsviktiga insatser inom skogsbruket för att nå miljömå-let. Utvecklingen har i många avseenden varit positiv.Man pekar också på att det är långt kvar innan vi nårmiljömålet, framför allt med avseende på den biolo-giska mångfalden. För att klara det måste bl.a. dengenerella hänsynen fungera bättre. Man behöver ökainsatserna för restaurering för att skydda mera markoch frivilliga insatser.Sedan säger man också att med tanke på den kortatid som förflutit sedan den nya skogspolitiken beslu-tades är det dock naturligt att mycket återstår innanmålen nås. Man drar slutligen slutsatsen att och inte anser att detredan efter fyra år är motiverat med genomgripandeförändringar av skogspolitiken.Vi har i det här betänkandet ett antal motioner. har vi följt upp med reservationer som också ärmotiverade av de anmärkningar som gjorts. Bl.a. tarvi upp i reservation 2, till vilken jag yrkar bifall, herrtalman, frågan om ägarstrukturen inom svensktskogsbruk. Svenska staten genom majoritetsägandet iAssi Domän har mycket betydande skogsmarker. Visäger att vi inte tycker att det är hållbart motiverat attstaten skall äga så mycket mark.Det är inte heller motiverat från mångfaldssyn-punkt. Ett spritt ägande inom skogsbruk är i sig engarant för biologisk mångfald. Genom en försäljningav delar av skulle resurser lösgöras föratt man skulle kunna t.ex. bekosta ett skydd av störrearealer.Vi har en reservation där vi pekar på vikten av attforskning och utveckling inom skogsbruket inte fåreftersättas. Vi har i ett tidigare sammanhang avvisatbesparingar för Skogs- och lantbruksuniversitetet.Besparingarna skulle ju indirekt drabba forskning ochutveckling inom skogsbruk, vilket vi tycker är dåligt.I reservation nr 4 avvisar vi med kraft alla tankarpå att återigen införa någon typ av avgift på skogs-bruket. Spåren från den gamla skogsvårdsavgiftenförskräcker.I reservation nr 8 tar vi upp frågan om säkerheterför återplantering. Det finns i svensk skogsvårdslag-stiftning ett absolut krav på återbeskogning efterslutavverkning. Vi känner till fall där mindre seriösaskogsbrukare försöker att smita ifrån återbeskog-ningskravet. Här finns dock vissa möjligheter förskogsvårdsmyndigheterna att kräva säkerhet föråterplantering. Bestämmelsen är emellertid behäftadmed möjligheter att smita ifrån.Om en skogsägare gör stora slutavverkningar ochhan blir ålagd att ställa säkerhet för återplantering ochsedan säljer fastigheten till någon annan, då lösgörshan från återplanteringsskyldigheten somden ställda säkerheten är värdelös. När vi nu har denmycket viktiga lagen om återplanteringsplikt, då skallvi också ha instrument så att inte lagen blir tandlös.Vi tycker att det är på det sättet . Vi är faktisktbesvikna över att vara ensamma om att föreslå åtgär-der för att täppa till de luckor som finns.I ett särskilt yttrande har vi tagit upp frågan omskydd av s.k. skogsimpediment. Ett skogsimpedimentär skogsklädd mark som producerar mindre än enkubikmeter per hektar och år. Enligt skogsvårdslagenär skogsbruk i princip förbjudet på sådan mark. AvSveriges skogsklädda mark utgörs inte mindre änca av impediment som i praktiken är skyddadeför skogsbruk. Dock redovisas dessa - 3 ½miljoner hektar - inte som skyddad mark.Vi tycker att det är litet onödigt att skallstå i skamvrån och sägas vara ett land som inte skyd-dar mer än ett mycket fåtal procent av skogsmarken,när impedimenten, som förvisso inte saknar betydelsefrån biologisk mångfaldssynpunkt, borde kunna re-dovisas som skyddad mark. Då skulle vi få ett bättrerykte ute i världen när det gäller vårt lands vilja ochansträngningar att skydda mark för att bevara biolo-gisk mångfald.Anf. 135 ():Herr talman! Som sade behandlasett antal motioner om skogsfrågor i det betänkandesom vi behandlar . Betänkandet utgör ju inte pånågot sätt en heltäckande bild över skogspolitiken,utan det är mera fråga om utdrag av vissa delar avden.Skogen är viktigaste naturresurs ochdärmed en av våra viktigaste näringar som ger Sveri-ge ett väldigt stort handelsnetto. Det är därför viktigtatt denna resurs sköts på ett bra sätt. Ingen kan sägaannat än att svenska skogsbrukare har gjort det sedanlång tid tillbaka. Vårt skogsbestånd är bättre än nå-gonsin. Vi har mer skog i skogen - om man uttryckersig så - än vi någonsin har haft, eftersom skogssköt-seln är så pass bra som den är.Det som diskuteras mest är hur miljöhänsynensköts och hur naturskyddet . Skogsvårdslag-stiftningen har ändrats och blivit mindre sträng, ochdet har inte varit till nackdel för miljön, snarare tvärt-om. Människor och i synnerhet de som sysslar medskogsbruk är intresserade av att klara miljön. Sedankan man naturligtvis diskutera hur mycket mark somskall avsättas för icke-produktion för att den skall fåsköta sig själv.Det är detta som jag skall prata mest om här i dag.Vi från har ett förslag och en reservationom hur man skall kunna klara detta på ett bättre sättnär samhället har svårt att få fram de pengar sombehövs. Vi vill att det skall inrättas en fond och attsamhället tar initiativ till en diskussion med näringen.På det sättet skulle man kunna samla de pengar somman får ihop för ändamålet i en fond. För dessa peng-ar kan fonden sedan köpa mark.När bolagiserades föreslog vi frånCenterpartiet att man inte skulle göra sig av med allmark i ett aktiebolag utan behålla betydligt mera i denaturvårdsfonder som finns. På det sättet hade mermark kunnat skyddas. blev det inte så, och jagbeklagar det. Det var synd att riksdagsmajoriteten inteföljde jordbruksutskottets majoritet för ett sådanthandlande. Då hade vi haft en betydligt bättre sits ochhade inte heller behövt uppleva de konflikter som haruppstått när det gäller mark somDomänverket senare har sålt för produktionsändamål.Det är inte mycket att göra åt det. gäller det attfå fram de pengar som behövs för att skydda som är i behov av skydd, och det är en viktiguppgift.Ett annat sätt är de naturvårdsavtal som finns, vil-ket också är ett bra system. Också här är det vi i Cen-terpartiet som har tagit initiativet för att introduceraavtalen. Vi håller dessutom på att försöka att få tillstånd ett beslut om att göra naturvårdsavtalen merrättsligt bindande. Man måste kunna veta att det somman gör också står sig över ett ägarskifte.Över huvud taget är det viktigt att tillvarata män-niskors och framför allt brukarnas engagemang i dethär arbetet, och jag tycker att vi har lyckats ganskabra med det. Men det gäller också att skapa ekono-miska förutsättningar för att göra de avsättningar sombehövs och det kan ske genom en naturvårdsfond.Med det anförda yrkar jag bifall till reservationnr 9.Naturvårdsverket har räknat ut att man under tio årbehöver 3,9 miljarder, och dem kan man få ihop påolika sätt.