prot · GL0992 · 1998-04-17 00:00:00 — Man bör titta närmare på omdet har gjorts många anmälningar mot en polisman,även om förundersökningen läggs ned. Det är i så fallen uppgift för dennes chef.Anf. 38 ():Fru talman! Jag fick inget svarpå frågan om justitieministern kan tänka sig att tillsät-ta en speciell kommitté för att titta närmare på frågan.Det kanske är svårt att under ett kort TV-inslag sevad som skett. Men jag tycker ändå att Malmöfalletvar mycket speciellt - jag ser att justitieministernruskar på huvudet - för det handlade om att ett parpoliser höll fast en person som låg på marken medanen annan polis slog. Några har använt resonemangetatt man inte vet vad som föregått slagen, men man kanju aldrig slå i efterhand. Jag tycker att det jag såg varväldigt allvarligt.Jag har fått uppgift om att det finns en grupp sominte gör anmälningar, nämligen missbrukare. Jag harfått uppgiften från ett behandlingshem där man harsagt att det ofta förekommer att missbrukare kommerin som har fått rejält med stryk på vägen dit. De tyck-er att de har varit litet stökiga och att de har sig självaatt skylla. Men uppenbarligen förekommer våld ävenhär, men det anmäls inte.Anf. 39 Justitieminister ():Fru talman! När det gäller fråga omen kommitté för en mer systematisk översyn vill jagerinra om att vi har gett ett särskilt uppdrag åt Justi-tiekanslern att se över särskilt allvarliga fall som harlett till dödlig utgång. Det är viktigt att vi får en sam-lad bedömning av de allvarliga fallen. I övrigt skerdet myndighetsvis en kontinuerlig granskning av denhär typen av händelser. Det är naturligtvis nödvändigtför polisledningen. Inte minst är det en uppgift förpolisstyrelsen att hålla sig informerad om och skaffasig en bild av hur dessa frågor behandlas i respektivepolismyndighet. Detta har också samband med hurman tydliggör chefsansvaret. Vi får väl se vad utfalletblir av de överväganden som sker av olika slag.Men en sak som jag kan tänka mig att vi kan behövagöra är att ytterligare understrykachefsansvaret, för det är ett sett att säkerställa att ennegativ kultur motarbetas och att en positiv kulturutvecklas inom polismyndigheten.Kia sade att det är viktigt med konti-nuerlig utbildning av väktarna. Ja, det är det somligger i stöpsleven . Förslaget bereds nu i departe-mentet. Det är mycket viktigt att det finns en kontinu-erlig utbildning. Det gäller alla de här yrkeskategori-erna. Det räcker inte att man en gång har fått enbasutbildning, utan man måste under sinyrkesverksamma period ha möjlighet att återkomma.När det gäller att identifiera poliser som bär hjälmoch skyddsutrustning diskuteras ett införande avnummer på hjälmarna. Vi får se vad den diskussionenleder fram till.Avslutningsvis vill jag återigen lägga en visstyngd på att vi politiker som står vid sidan av skallakta oss för att, mot bakgrund av vad vi ser, agerasom vittnen i enskilda fall. anser sigkunna säga att det förekom slag i efterhand. Jag trorinte att vi kan dra sådana slutsatser. Det kanske fannsnågonting i bilden som vi inte uppfattade, att personerhöll sig fast i varandra och att slagen var motiveradeför att åstadkomma en förändring i situationen för attpolisen skulle kunna genomföra sitt arbete. Vad vet viom det?Jag tror att vi skall avstå från kategoriska påståen-den om vad som har skett i det ena eller andra fallet.Däremot skall vi ställa krav på ordentliga utredningarså att vi får veta vad som hände. Var det som händeoacceptabelt, skall vi reagera mot detta och se till attskapa en situation där risken för upprepande är såliten som möjligt.Anf. 40 (mp):Fru talman! Avslutningsvis vill jag säga att jag ärglad för att jag har fått framföra mina synpunkter.Den enda fråga som jag inte fick svar på gällde med-borgarvittnen i . Det skulle vara en bra sakutöver allt det som vi har diskuterat här . Vitycks vara inne på samma väg. Det är bra att proble-men uppmärksammas inom polisen. Det är mycketpositivt.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1997/98:243 om bo-lagsplundringAnf. 41 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta i syfte att förhindra"bolagsplundrares" aktivitet.Bolagsplundring och andra former av ekonomiskbrottslighet är ett allvarligt samhällsproblem. Dessskadeverkningar drabbar både det allmänna och nä-ringslivet mycket hårt. Att förebygga och bekämpaekonomisk brottslighet är därför en fråga med högstaprioritet för regeringen. För att det skall vara möjligtatt med framgång bekämpa den ekonomiska brottslig-heten är det nödvändigt att det tas ett samlat grepp pådessa frågor. Det handlar bl.a. om lagstiftning inomolika områden men också om myndigheternas sam-verkan, arbetsmetoder och organisation. För att sä-kerställa att de åtgärder som vidtas hänger ihop medvarandra och verkar i samma riktning beslutade rege-ringen om en strategi för samlade åtgär-der mot den ekonomiska brottsligheten (skr.1994/95:217, bet. 1994/95:JuU25, rskr.1994/95:412).Denna strategi innehåller ett mycket brett åt-gärdsprogram och utgör grunden för det arbetesom bedrivs för att förebygga och bekämpa den eko-nomiska brottsligheten. Genomförandet av strateginomfattar mer än 50 olika projekt. Deflesta av dessa handlar om att förbättra lagarna ellerom att utveckla myndigheternas kompetens, arbetsme-toder eller organisation. I flera fall har projekten nuavslutats, exempelvis genom att ny lagstiftning harantagits och trätts i kraft. Andra projekt är på utred-ningsstadiet eller håller på att genomföras. Nya pro-jekt tillkommer hela tiden.En av de viktigaste delarna i regeringensekobrottssatsning är inrättandet av Ekobrottsmyndig-heten. Ett stort problem när det gäller bekämpandet avekonomisk brottslighet har varit att så mångaolika myndigheter och andra aktörer har varit involve-rade. Det har varit svårt att övervinna samordnings-problemen, inte minst när det gäller myndigheternasprioriteringar. Delvis har det också visat sig svårt attlångsiktigt bygga upp den specialkompetens sombehövs för att utreda den här typen av brottslighet.Genom inrättandet av ska-pas en organisation som är skräddarsydd för kampenmot den ekonomiska brottsligheten. Inom den nyamyndigheten, som fortfarande befinner sig i ett upp-byggnadsskede, kommer åklagare, poliser och olikaslag av specialister att arbeta nära tillsammans. Arbe-tet kommer att bedrivas under gemensamma ledningoch inom en gemensam ekonomisk ram. En samver-kan av det här slaget har visat sig vara mycket effektivi andra länder där den har prövats. Jag räknar med attden nya myndigheten kommer att medföra avsevärtförbättrade möjligheter att utreda och bekämpa denekonomiska brottsligheten.En annan åtgärd som regeringen har vid-tagit för att effektivisera kampen mot den ekonomiskabrottsligheten är inrättandet av , ett nationelltsamverkansorgan i vilket olika statliga myndighetersom är involverade i ekobrottsbekämpningen skallingå. skall bl.a. följa utvecklingen av denekonomiska brottsligheten i samhället och vara ettforum för överläggningar som rör samordning avmyndigheternas verksamhetsplanering inom ekobrott-sområdet. skall också ta initiativ till gemen-samma aktioner för att förebygga och bekämpa denekonomiska brottsligheten.När det gäller den typ av ekonomisk brottslighetsom brukar benämnas bolagsplundring, har regering-en vidtagit särskilda åtgärder. gavregeringen i uppdrag att kartläggaproblem och möjliga åtgärder för att förbättra insat-serna mot den här typen av brottslighet. I februari1996 överlämnade Riksåklagaren en rapport med ettstort antal uppslag till åtgärder mot bolagsplundring.De uppslag som presenterades i Riksåklagarensrapport har tagits om hand i olika utredningar. Vissaav dem har redan resulterat i konkreta förslag tilllagändringar. Bl.a. lade nyligenfram ett betänkande med en rad lagförslag som harbetydelse för att förhindra och försvåra bolagsplund-ring och andra oegentligheter inom näringslivet. Dethandlar exempelvis om åtgärder för att förhindraanvändning av s.k. målvakter och för att göra detsvårare att kringgå näringsförbud.Vad gäller kommande lagstiftningsarbete kan ock-så nämnas att avser att låtautreda vissa bolagsrättsliga frågor som har sambandmed bolagsplundring, bl.a. frågor om s.k. styrelselösaaktiebolag.Regeringen tänker fortsätta den breda och lång-siktiga satsningen mot ekonomisk brottslighet medfull kraft. Genom fullföljandet av den strategi sombeslutades anser jag att vi kan skapa bästa möj-liga förutsättningar för att på ett effektivt sätt kommatill rätta med den här allvarliga formen av brottslighet.Anf. 42 ():Fru talman! Jag förstår att statsrådet inte kankommentera enskilda fall. Men det är ju ändå så att defrågor som ställs i baseras just på faktisktinträffade händelser. Min interpellation baseras på enlång artikelserie i för en månadsedan. Den var initierad, välskriven och faktiskt sann,för de som var utpekade som ekonomiska brottslingarhar inte reagerat med någon polisanmälan.Det här visar på en värld som förvånar och för-undrar. Många människor ställer sig frågan: Hur kande få lov att hålla på? Varför händer ingenting? Dehär människorna lever ett dyrt liv. De har flotta villoroch fina bilar. Men de betalar mycket litet skatt elleringen skatt alls. Och det här handlar, fru talman, inteom laglig s.k. nolltaxering. Det här är en avanceradkriminalitet.Varför görs då - inom citationstecken -"ingenting"? Åklagarna säger att det krävs enormaresurser för att bevisa brottslighet i de här fallen. Manhar provat gång på gång. Men man har misslyckas. Dehär familjerna går alltså fria. I stället väljer manibland att satsa på s.k. säkra kort typ "ga-tukök". Det skapar en konstig inställning från allmän-hetens sida, och det är viktigt att så inte sker. Om folkmärker att de stora banditerna går fria medan de smååker fast, skapar man en misstro mot rättssystemetsom kan vara förödande för ett demokratiskt samhäl-le.Jag framställde en liknande interpellation för ett årsedan, tror jag, till statsrådet. Jag fick också då ettlångt och fylligt svar. Men med tanke på praktisktinträffade händelser tycker jag inte att det har hänt såmycket. säger dock statsrådet: har satt i gången massa aktiviteter. Vi kommer att vidta åtgärder. Vikommer att få betydligt större möjligheter att effektivtbekämpa den här typen av brottslighet. Jag hoppas attstatsrådet har rätt.Till sist skulle jag ändå vilja ställa en fråga tillstatsrådet som faktiskt är avgörande för om vi skallkunna nå framgång i de här frågorna. Man läser avoch till att skickliga poliser och duktiga åklagarelämnar sina jobb och i stället går in i det privata nä-ringslivet. Där kan man erbjuda löner och anställ-ningsvillkor som inte är möjliga i den statliga sektorn.Om vi bygger upp aldrig så väl på papperet fungeran-de organisationer men inte kan besätta dem medkompetent personal, eftersom det går att få ett bättreliv hos andra arbetsgivare, då tror jag att vi får ettstort problem.Min fråga till statsrådet är: Är statsrådet medvetenom den här problematiken som dessvärre finns?Anf. 43 Justitieminister ():Fru talman! hänvisade till be-skrivningar av hur svårt det är att bekämpa ekonomiskbrottslighet, särskilt när den bedrivs av personer somanvänder sig av avancerade metoder. Det är det somär skälet till att vi tog fram den mycket omfattandeoch ambitiösa strategin. Här krävs det nämligen sär-skilda åtgärder om samhället skall ha en chans attklara att bekämpa den här typen av brottslighet.Jag hoppas bara att parti kommeratt stödja regeringens alla förslag i den här delen.Ibland har jag inte riktigt känt att jag har haft ett så-dant stöd i det här arbetet - vare sig vid tillkomsten avden särskilda ekobrottsmyndigheten eller vid en delav lagstiftningsarbetet.Jag tror att det är viktigt att vi genomför föränd-ringar av möjligheterna för myndigheten att faktisktarbeta så att man känner att det är meningsfullt attförsöka bekämpa den här brottsligheten. Då måsteman också ha tillgång till en organisation och tillresurser som är anpassade till uppdraget.Jag är givetvis medveten om problematiken medatt det finns en konkurrens på arbetsmarknaden. Denhar alltid funnits. Det är väldigt viktigt att de som viutbildar och ger särskild kompetens för att hanterabrottsligheten också kan arbeta under förhållandensom gör det meningsfullt för dem att stanna kvar i dethär arbetet. Det är ett av de skäl jag hade för att före-slå att vi skulle inrätta en särskild ekobrottsmyndig-het.Vi måste visa dem som vi ger det här svåra upp-draget att vi är beredda att satsa resurser och skapaförutsättningar för dem att utföra ett arbete som ledertill resultat. Det är först när de som arbetar med de härfrågorna ser att de faktiskt kan åstadkomma någotsom det också känns tillräckligt attraktivt och me-ningsfullt att fortsätta i den här kampen.Med de åtgärder som har vidtagits under senare åroch med de som är i stöpsleven och kommer, tror viatt vi har skapat en betydligt bättre situation för demsom har samhällets uppdrag att bekämpa dennabrottslighet. Men det gäller att vi politiker backar uppdem genom våra beslut.Anf. 44 ():Fru talman! Statsrådet frågade mig om mitt partisinställning till de olika frågor som hon räknade upp isitt svar. Jag är inte ledamot i det berörda utskottet,utan jag har väckt denna interpellation som en repre-sentant för väljarna. Hur mitt parti kommer att ställasig i olika sakfrågor vet jag inte. Vilket ställningsta-gande som de som är ansvariga för denna verksamhetskall göra får de själva bestämma.Det intressanta här är att statsrådet säger att hon ärmedveten om de problem som finns, att kvalificeradepersoner lämnar sina arbeten inom åklagarmyndighe-terna och polisen. Jag hörde talas om ett exempel iMalmö . En polis som sitter inne med istort sett all kunskap om narkotikabrottslingar bytertjänst och börjar arbeta i ett försäkringsbolag. Han fårdubbelt så mycket betalt. Det är dessa villkor som dethandlar om. Jag tror inte att det är någon som vill varapolis eller åklagare bara för yrkets egen roll. Pengaroch anställningsvillkor är faktiskt viktiga bådeför åklagare och för poliser och för alla andra männi-skor.Min fråga till statsrådet är: Finns det förslag omsådana ekonomiska resurser att man tror att den kva-lificerade arbetskraften inom polisen och åklagar-myndigheterna kan behållas? Om det inte finns någrapengar utan bara tal om att det göra det bättre ochtrevligare, kommer tyvärr människor att lämna sinaarbeten inom polisen och åklagarmyndigheterna. Dåär risken stor att de människor som bedriver enavancerad kriminalitet får lov att i stort sett ostördafortsätta med det. De sitter faktiskt, för att tala klar-text, och skrattar åt oss andra som försöker sköta ossså gott vi kan.Anf. 45 Justitieminister ():Fru talman! I samband med inrättandet av den nyaekobrottsmyndigheten tilldelas myndigheten särskildaresurser för att ha möjligheter att rekrytera och behål-la den personal som man anser att man behöver. Äveni den vårproposition som regeringen presenterade förett par dagar sedan framgår det att rättsväsendet till-förs nya resurser . Jagförutsätter att en del av dem kommer att användas tillbekämpandet av ekobrottsligheten.Jag måste säga att ibland förvånarmig. Jag blir litet förvånad när en riksdagsman ställeren fråga till ett statsråd och gör det i egenskap avväljare. Jag har ändå uppfattat somföreträdare för ett parti här i . Även om dettainte är frågor som arbetar med i riks-dagen, har uppenbarligen ett stortintresse i dessa frågor. Jag räknar därför med att StenAndersson inte står vid sidan av sitt parti när dessafrågor hanteras utan är en aktiv aktör inom Moderatasamlingspartiet för att stödja de förslag som behand-las här i för att öka våra förutsättningar attbekämpa den ekonomiska brottsligheten.Anf. 46 ():Fru talman! Jag skall fatta mig kort. För att detinte skall bli något missförstånd vill jag säga att jagkanske sade fel, men jag framställde min interpella-tion som en representant för väljarna, eftersom dettaär en fråga som debatteras i alla partiers väljarled. Detvar därför som jag framställde interpellationen. Sedanär jag inte sakexpert i dessa frågor. Vilket ställnings-tagande som Moderata samlingspartiet kommer göra islutänden när frågorna skall avgöras här i kammarenfår de som är experter avgöra. Givetvis ställer jag migbakom det beslut som de kommer att fatta.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1997/98:248 omtingsmeriteringAnf. 47 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vadregeringen har gjort för att, utifrån tillkän-nagivande , så många jurister sommöjligt skall beredas tillfälle till notarietjänst.Frågan om notarieutbildningen utreds för närva-rande av domstolskommitté (Ju 1995:05).Enligt direktiven (dir. 1995:102) har kommittén bl.a. iuppdrag att undersöka om det finns behov av att re-formera notarieutbildningen och om så är fallet lämnaförslag till sådana förändringar. Enligt tilläggsdirektiv(dir. 1998:22) skall uppdraget redovisas senast den30 juni 1998.Det vore att föregripa kommitténs arbete att redannu ta ställning till frågan om hanteringen av riksda-gens tillkännagivande om tingsmeriteringen. Jag skalldärför endast ge några allmänna synpunkter i frågan.I dag är syftet med notarieutbildningen både attvidareutbilda nyutexaminerade jurister och att tillgo-dose domstolarnas behov av notarier och rättsväsen-dets behov av notariemeriterade jurister. En fullgjordnotarieutbildning är en förutsättning för antagning tilldomarbanan och för anställning som åklagare ochkronofogde. Det är i första hand domstolarnas behovsom styr hur många jurister som får genomgå nota-rieutbildningen.Från samhällets sida är det givetvis värdefullt attäven andra jurister än de som skall bli domare, åkla-gare eller kronofogde ges en möjlighet att genomgåen utbildning som ger en god kännedom om domsto-larna och de förutsättningar som domstolarna har försitt arbete. Det skapar bl.a. en gemensam syn på rättenoch rättssamhället, en "rättskultur" som förs vidare isamhället. Om man skall låta samhällets behov avnotariemeriterade jurister styra notarieantagningen ärdet dock viktigt att man, som justitieutskottet framhål-ler, bibehåller kvalitetskraven. Antalet notarier bördärför inte bli så stort att domstolarna inte har möjlig-het att ge dem meningsfulla arbetsuppgifter.Rolf antyder i interpellationen att det finns en tendens att dra in på notarietjänster. Dehar tvärtom ökat , och även i förhål-lande till övrig personal inom domstolsväsendet harandelen notarier ökat.Svaret på interpellationen är sammanfattningsvisatt regeringen avvaktar redo-visning rörande notarieutbildningen och därefterkommer att ta ställning till den fortsatta hanteringenav tillkännagivande.Anf. 48 ():Fru talman! Jag tackar för svaret, och jag förståratt det är rimligt att justitieministern gör ställningsta-gandet att man inte kan diskutera detta i sak.Jag läser i alla fall detta svar som positivt utifrånmina utgångspunkter. De är att det finns ett behov avatt se på denna fråga ganska så snabbt. Det är viktigtatt vi har en tillräcklig volym av antalet notarier ochatt innehållet i notarieutbildningen blir meningsfullt.Det har framförts propåer om att den här nota-rieutbildningen inte har något värde. Men jag läsersvaret på det viset att justitieministern rent allmäntsett menar att det här är en värdefull utbildning, attdet är viktigt med kvaliteten och att det också är enstatlig angelägenhet att samhället som helhet har ettbehov av notarieutbildade jurister.Jag har fått uppgiften - den är litet svår att få fram- att så få som av en årskull jurister har möjlig-het att bli notarieutbildade. Det är i varje fall en be-kymmersamt liten andel av de utbildade juristernasom får denna möjlighet. Det är också en anledningtill att jag har framställt den här interpellationen,eftersom det inom juristleden finns bekymmer pådenna punkt.Avslutningsvis vill jag beträffande hastigheten sä-ga att jag har fått börja vänja mig vid att saker ochting tar sin tid. Men det är klart att det är ett vissttryck bland de unga jurister som löpande kommer utsom färdigutbildade och som inte får sitta ting. Detfinns då av naturliga skäl ett tryck på att få dennafråga ytterligare belyst.Anf. 49 (mp):Fru talman! Jag vill, till skillnad från RolfÅbjörnssons resonemang, påpeka nya omständighetersom finns i en ny tid. Jag anser att det gamla systemethar spelat ut sin roll därför att det finns så mångajurister . De är många fler än tidigare.Därför slår de kriterier som tidigare rått snett. Detär få av dessa som får en notarieplats. ärändå det gamla systemet giltigt, därför att man villbara anställa jurister som har haft notarieplatsen. Jaghar haft täta kontakter med dessa juridikstuderande.De säger att det inte finns någon linje där man harsådan betyghets över sig. De mår dåligt under studie-tiden. De vet att om de inte får de bästa betygen får deingen notarieplats. Sedan är det jättesvårt att sökajobb eftersom de är så många. Det är ett stort problemför dem.Domstolarnas behov skall styra i viss mån. Menproblemet är också att dessa A-studenter - det är barabetyget som gäller, inte lämpligheten i övrigt - går tillprivata byråer i stor utsträckning där de får andrafördelar. Det är få som stannar kvar i de yrken somegentligen fordras inom domstolar, åklagare och kro-nofogden. Jag undrar: Skall staten betala efterfråganfrån privata juristbyråer? Skall vi betala den utbild-ningen? Hur går det med renodlingen av domarrollen,som vi alla säger oss sträva efter? Det är domarnasom får utbilda dessa studenter som stannar i två år.Första året lär de sig, andra året jobbar de av. Dom-stolarna behöver denna arbetskraft. Det är också enkonstig mix att kunna utbilda sig och ändå arbeta avtiden. Det ställer till problem. Domarna får alltsåutbilda ungdomar och ha kontakt med dem i två år.När de blivit duktiga i jobbet kommer det nya ung-domar. Så fortsätter det . Det kan inte varasärskilt effektivt inom den aktuella arbetsplatsen. Jagskulle vilja förorda fasta platser, beredningsjurister.Då skulle det bli på ett helt annat sätt.Men problemet kvarstår: Hur skall man göra meddem som ändå behöver den här praktiken? Det ärdetta som det är svårt att hitta en bra modell för. Detkanske behövs en praktiktid , entrainee-utbildning eller att man kanske på något sättändrar det hela så att det blir annorlunda. Staten kaninte ta det här ansvaret på sig så som det ser ut,tycker jag. Det är problem även för dem som studerar.Anf. 50 Justitieminister ():Fru talman! har fått ett intryck avatt det är färre notarier och färre jurister som får no-tarieutbildning. När det gäller antalet notarier kan jaglugna honom med att säga att det där inte skett någonstor förändring. Antalet notarier har pendlat mellan 730 och 780.Andelen notarier i olika personalkategorier inomdomstolarna ökar . Det har att göra med deförändringar som sker på framför allt kanslisidaninom domstolarna. Att det är en relativt stabil intag-ning av notarier har att göra med att det i första handstyrs av domstolarnas behov av att säkerställa nyre-krytering till rättsväsendet över huvud taget. Det ärviktigt att det finns en sådan stabilitet eftersom vibehöver en kontinuerlig påfyllning.Kia har en litet annan ingång i dis-kussionen. Jag kan hålla med om att det inte är dom-stolarnas sak att ge praktikutbildning till alla jurister ivårt land. Så har det aldrig varit, och jag tror knappastatt det finns någon som har uppfattningen att detskulle vara så. Det skulle bli en oerhörd belastning påvåra domstolar.Så som det fungerar är mitt intryck att do-marna är mycket nöjda med det system som vi har förnotarier. Det är ömsesidig nytta. Det är inte fråga omatt domstolarna tillhandahåller en utbildning och intefår tillbaka någonting av värde. Tvärtom uppleverman att notarierna är oerhört duktiga och utgör snabbten tillgång i domstolsarbetet. Jag kan inte låta bli attgöra den reflexionen att det nästan är unikt i arbetsli-vet att man får påfyllning av nyutbildadejurister med nya erfarenheter och ny inblick.