prot · GL09115 · 1998-05-29 00:00:00 — Hur viskall utforma vårt försvar för de framtida hoten ochriskerna får inte bli ett slagträ i den ekonomiska de-batten. Kontrollstationen skall bygga på grundligasäkerhetspolitiska analyser.I det sammanhanget måste Försvarsberedningensviktiga arbete nämnas. Den kommer attlämna sin slutrapport, som sedan skall ligga till grundför regeringens bedömningar vid kontrollstationen.Regeringen har för sedan givit ett antal utred-ningsuppdrag till delar av totalförsvarets myndigheter.Dessa uppdrag syftar till att ta fram ett fördjupat un-derlag inför den gedigna översyn som sker vid kon-trollstationen.Utgångspunkten är förändringarna i det säkerhets-politiska läget. Vilka dessa är framgår av Försvarsbe-redningens delrapport. Vad som skall utredas är igrunden vilken alternativ försvarsorganisation, militäroch civil, som vi bör inleda en utveckling mot.Den modifiering av försvarsorganisationen someftersträvas i alternativen skall lägga minskad vikt vidberedskap och förmåga att möta angrepp de närmasteåren och ökad vikt vid förmåga till internationellverksamhet och att kunna bidra till förmågan att mötanya typer av hot. Vi måste dock ta hänsyn till de allt-jämt kvarstående behoven att långsiktigt kunna anpas-sa försvarsförmågan till nya villkor.För att få fram dessa uppdrag, formulera demm.m. har det bedrivits ett intensivt arbete inom För-svarsdepartementet och i Försvarsberedningens sekre-tariat. Jag anser att vi med formuleringen av dessauppdrag ställt de rätta och relevanta frågorna för dengrundliga översyn som vi har framför oss i sambandmed kontrollstationsarbetet. I Försvarsdepartementetkommer vi, parallellt och i samarbete med myndighe-terna, att bedriva ett arbete såväl i linjeorganisationensom i ett antal särskilda arbetsgrupper för att på bästasätt förbereda kontrollstationen.Tiden är knapp, och det är strategiskt viktigt meden bra underbyggd kontrollstation. Jag kommer därföratt ytterligare stärka departementets analyskapacitetmed bl.a. forskare och militär kompetens. De kommeri första hand att placeras i Försvarsberedningens sek-retariat.Det finns ytterligare två frågor som är viktiga förhelheten . Den första är underrättelse-tjänsten, och vi kommer att få Underrättelseutred-ningens slutbetänkande under senare delen . Denandra frågan är plikten, som i första hand behandlasinom ramen för den parlamentariska pliktutredningen.Den har på sig, och det kommer därför inte attvara möjligt för oss att ta ställning till alla pliktfrågori kontrollstationen. Min förhoppning är dock att detskall vara möjligt att i varje fall belysa en del princi-piella frågor redan då.Fru talman! Det framtida kriget vet vi inte mycketom, men troligen kommer det att ställa andra krav påförsvaret än de traditionella. Kanske måste vi skaffaoss en beredskap för hackers-krig . Det ären dimension av en möjlig utveckling. En annan ärsamhällets motståndskraft. Jag upplever att det i en brist i kunskapen och medvetenheten om hurman klarar påfrestningar, små och stora, i samhället.Många män och ett mindre antal kvinnor har ge-nom åren fått utbildning i hur man uppträder i sådanasituationer. Men de har blivit färre och färre. Detmåste vi motverka. Vi måste stärka kunskapen om hurvi skall agera vid svåra påfrestningar. Därmed reage-rar vi mer rationellt, och bidrar till den samlade värn-kraften i landet.Vi måste för att vara rustade att möta det framtidakriget eller den krigsliknande situationen förberedaoss genom ett flexibelt och anpassningsbart försvaroch genom hög kompetens och hög nivå på bådemateriel och viss personal. Slutligen måste vi på storbredd i samhället skapa krishanteringsförmåga.Anf. 110 () replik:Fru talman! Tack för de vänliga inledande orden.Jag kan inte tillämpa samma taktik som den som gäll-de . Då missar jag nämligen möjlighetenatt få utbyta några tankar om det som vi talar om.Försvarsministern överraskade mig kanske litetmed att tala om anpassningen. Det förde vi ju på talhärom kvällen. Han talade nu om att den är ett dyna-miskt instrument i det skede som man ser framför sig.Var attan ligger dynamiken i att vänta med någontingtill dess att det brinner i knutarna? Det är väl ändåinte särskilt dynamiskt. Vi måste nog bli överens,försvarsministern, om att anpassningen kan vara ettinstrument i den rådande situationen att hala sig frammed - men dynamik är det sannerligen inte. Med mittsynsätt är detta ett risktagande. Skall jag vara mycketvänlig kan jag säga att det möjligen är ett risktagandeunder kontrollerade former. Bättre är det inte!Försvarsministern säger vidare att han och hög-kvarteret, om jag minns rätt, arbetar på en plan för attfå grepp om hur anpassningen skall komma att funge-ra, hur vi skall kunna använda den och hur den skallsättas in så att den verkligen fungerar när den behövs.Det är ju bra. Men hur oändligt mycket bättre skulledet inte ha varit om vi hade haft en plan för hur dethela skall fungera innan vi tar detta förnäma instru-ment i bruk!Med hänsyn till de frågor jag ställde häromdageninser jag att jag kanske inte kan få mer svar på det härän så. Jag är ändå tacksam.Möjligen skulle jag kunna be försvarsministernåterkomma till hur det ligger till med att man inteövar med det nya förnäma materiel man har. Det varen fråga jag ställde mot slutet av mitt anförande.Återkommer försvarsministern till detta vore jagmycket tacksam.Anf. 111 Försvarsminister ():Fru talman! Jag hade fråga frånslutet av hans anförande i minnet. Jag anser att vi iverkligheten har en mycket omfattande materiell för-nyelse. Det är positivt. Jag uppfattar det som att ArneAndersson också menar det.Men jag kan inte förneka att förnyelsen blev om-fattande . Den gick så långt attdet var nödvändigt att dra ned den för att över huvudtaget kunna möjliggöra grundutbildning, officersut-bildningar på i stort sett opåverkad nivå och - i vissbegränsad mån - genomförande av repetitionsutbild-ningar. Jag kan alltså medge att omfattningen av ma-terieltillförseln blev så stor att det delvis har gått utöver repetitionsutbildningarna.Jag anser dock att det var ett acceptabelt, ehuruicke önskvärt, förhållande i ljuset av den säkerhets-politiska situationen. Jag vill nämna att jag vid av-vägningen lade stor vikt vid att officersutbildningenoch skolsystemet för denna i allt väsentligt inte skulledrabbas. Den utgör nämligen den kanske mest funda-mentala grunden för den mänskliga faktorns förmåga ivårt försvar på längre sikt.Anf. 112 () replik:Fru talman! Jag kan med betydande uppriktighetsäga tack för det här inlägget. Det rymmer mycket avförståelse för de något kritiska synpunkter som kom-mer fram från bl.a. Dettyder på att vi ändå inte pekar alldeles rakt ut i luften,utan att det faktiskt är på det sättet som vi har sagt.För att travestera ett gammalt och kanske slitet ut-tryck kan man säga: en sådan materielförnyelse tilloch vi är totalt förlorade. Kan vi inte öva vare sig devärnpliktiga eller officerskåren på förbandsövningarär faktiskt väldigt litet vunnet med den materiellaförnyelsen. Låt oss, försvarsministern, försöka kommafram till en sådan balans i den krympande organisa-tion vi har så att detta också kan fullföljas.Jag har också en mycket kort fråga. Det har intenått mig - men det beror säkert på mig själv - hurförsvarsministern finansierar de där tillkommandepengarna för minröjarfolket, som det fattades beslutom . Jag har hört Perssonpengar, Mes-singpengar och många andra konstiga pengar ramla utunder åren. Hur skulle det vara om försvarsministernså här krönte sin krona med litetvon Sydowpengar - låt vara i denna futtiga form? Detskulle ändå tyda på att den som fattar beslutet om denstörre pengen också säger att han tar ansvar för dethela. Vi skulle inte behöva krympa utbildningen mednågon dag eller vecka i fortsättningen för att betaladet som är rimligt för de här människorna.Avslutningsvis borde det vara möjligt att vi i varjefall avseende de nordiska länderna när vi är ute ge-mensamt i allt väsentligt har så lika ersättning till vårasoldater - både officerare och värnpliktiga - sommöjligt. Den jämförelsen skall inte kunna göras ochanvändas mot oss. Det skall inte vara trubbel innan vikommer i väg.Fru talman! Jag är medveten om att jag drog övertiden. Jag förstår att tillgivenheten för den här sistaminuten är skänkt den gamle. För nu är det slut!Anf. 113 Försvarsminister ():Fru talman! När jag lägger upp hur vi arbetar medanpassningsdoktrinen och anpassningstänkandet me-nar jag att det är ett viktigt intellektuellt framsteg vihåller på att göra.Emellertid går verkligheten delvis före doktrinen.Förra sommaren hade jag tillfälle att för regeringen fåföredra anskaffningen av tredje delserien av JASGripen. I det anskaffningsbeslutet ligger en mycketstor del som är ett forsknings- och utvecklingssystem.Det har just den egenheten att regering och riksdagnågon gång år 200X kan fatta beslut om att graderaupp Gripensystemet på mycket långtgående vis. Detär ett exempel på att vi i långa stycken har en an-passningspolitik. Vad jag syftar till är att skärpa vårmedvetenhet om vad den innebär.Jag vill också kort nämna något om det som ArneAndersson tog upp om minröjningsmissionen tillVästsahara. Den har finansierats med bidrag frånfredsfrämjande anslag under ,fredsfrämjande anslag genom Försvarsdepartementetoch biståndsanslag under . Närdet visade sig att Försvarsmakten menade att resurserutöver det som varit Försvarsmaktens förslag tillregeringen behövde tillföras har man bestämt att dettakommer att finansieras på följande sätt: Regeringenkommer till att föreslå en omföring av me-del från anslaget A 1 från Försvarsmakten till anslagetA 2.Anf. 114 () replik:Fru talman! Jag tänkte fortsätta där vår värderadeordförande började. Det gäller an-passningsdoktrinen. Den är precis som försvarsminis-tern sade mycket central för vår försvarspolitik.En konkret fråga till ministern skulle kunna lyda:Vilka åtgärder kommer ministern att vidta för attplaneringen av systemet med anpassning inte skallkullkastas genom ständiga förändringar? Ett svarskulle kunna bli att det naturligtvis måste vara flexi-belt. Ja, det kan inte låsa mot en enda målbild, mendet måste ändå vara någon form av långsiktighet isjälva systemet, så att det kan bli en ordentlig demo-kratisk kontroll av anpassningen och vad den innebär.De åtgärder som föreslås leder oavvisligen tillatt det behövs ytterligare resurser efter det att För-svarsbeslut 96 har sjösatts. De som skall planera föranpassningen och konkret - så konkret det nu går -hantera de här åtgärderna inom Försvarsmakten måsteju leva i en värld som är någorlunda långsiktig.Hur skall vi alltså kunna hantera den här anpass-ningsdoktrinen utifrån förändrade spelregler, sådanaförändringar som har inträffat och naturligtvis kom-mer att inträffa? Vi måste som jag ser det sjösättasjälva systemet.Anf. 115 Försvarsminister ():Fru talman! Debatten får inte ge intryck av att detsaknas mycket långsiktiga strukturer i försvaret. Detvi nu har är ett antal vapenbärande system, som kom-mer att kunna fortleva . De har enmycket lång giltighet. Ett exempel på det är självfalletJAS Gripen. Det är ett luftförsvarssystem som har och längre fram skall kunna ha så hög effektatt det verkar krigsavhållande.Man kan inte åta sig sådana stora system utanlångvariga bindningar. Det gör att jag anser att denreservation som flera av riksdagspartierna står bakomom ett s.k. investeringsstopp på ett genuint sätt verkarhindrande på en grundkomponent i vårt försvar, näm-ligen introduktionen av JAS Gripen. Det är att sätta inett stopp för de kringbyggnader som behövs för denplanmässiga tillförseln och förnyelsen av vårt luftför-svar, och detta är ett exempel på hur en anpassning-sprincip inte bör tillämpas.Anf. 116 () replik:Fru talman! Det är naturligtvis viktigt att det inomtotalförsvaret och framför allt Försvarsmakten finnsen tilltro till anpassningsdoktrinen. När man nu mins-kar beredskapsförmågan kan det leda till minskadmotivation för alla dem som arbetar inom Försvar-smakten, dvs. Som försvarsministern sadekan vi snabbt behöva öka vår förmåga - det kan jutrots allt ske saker i vår omvärld som gör att vi måsteöka vår förmåga. Det är därför väldigt viktigt att detfinns kunskap och färdighet, att den kan bevaras ochatt den framför allt kan leva vidare, så att vi inte sak-nar någon form av kompetens det behövs. Vibehöver alltså ha ett system för anpassning som är lättmätbart. Jag tänker då inte enbart på en typ av vapen-system utan hela systemet med anpassningsdoktrinen.Hur skall vi alltså kunna behålla trovärdighet ochmotivation hos personalen?Anf. 117 Försvarsminister ():Fru talman! En organisation av det slag som enförsvarsmakt är, ett totalförsvar, har en viktig punkt imänniskors tilltro. En organisation som utbildar ochövar men som lyckligtvis, kanske generation eftergeneration, inte träder i verksamhet är något mycketspeciellt - om detta fordras en medvetenhet.Jag anser inte att anpassningsdoktrin och tillämp-ning av beslut skadar den mänskliga moral som be-hövs inom organisationen. Jag har ändå ansett detbetydelsefullt - och det är därför jag har engageratmig gång på gång - att visa att användningen av detsvenska totalförsvarets resurser, inte minst Försvar-smakten, i internationella missioner spelar just denroll som ett tidigare skarpare beredskapsläge kundeskapa hos många av Försvarsmaktens och totalförsva-rets frivilliga och pliktiga. Det finns ett element av attomsorg om den internationella säkerheten går hand ihand med omsorgen om moralen och framtidstron ivårt eget totalförsvar.Anf. 118 () re-plik:Fru talman! , när vi inledde den här de-batten, kallade jag regeringens proposition för lappa-och-laga-åtgärder, och jag sade att jag saknade enhelhetssyn på de åtgärder som vidtas.En sådan sak är pliktfrågan. Det är inte trovärdigtatt å ena sidan i besparingssyfte 1998 kalla in 3 500färre pliktiga, å andra sidan tala om plikten som fun-damentalt viktig för folkförankringen och dessutomlägga tilläggsdirektiv till där det slåsfast att man endast i undantagsfall skall skriva inpliktiga i utbildningsreserven. Hur går detta ihop? Förmig gör det inte det. Det är inte trovärdigt.Låt mig koncentrera mig litet grand på framtiden.Miljöpartiet saknar en vital och nyskapande debatt omförsvars- och säkerhetspolitiska frågor i det här lan-det. Det är ofta samma personer som debatter. Hurduktiga och framstående de än är efterlyser jag andrainfallsvinklar än de traditionellt militära. Frågan ärhur vi kommer till rätta med det inför kontrollstatio-nen. Försvarsministern pratar om en komplettering tillutredningsuppdragen, om forskare och militär kompe-tens till beredningen. Varför inte skicka ut beredning-ens säkerhetspolitiska rapport på remiss till icke-traditionella försvars- och säkerhetspolitiska debattö-rer och tänkare i , för att få in ett annat per-spektiv? Ett sådant skulle kunna vara viktigt för att viinte bara, som jag tror att uttryckte det isin partimotion, skall titta i backspeglarna, utan istället titta i en kikare utan det traditionella militärarastret framför. Jag tycker att det här är viktigt, ochjag undrar hur försvarsministern ser på det.Anf. 119 Försvarsminister ():Fru talman! Jag kan gärna säga att jag tyckte detvar besvärligt att fatta beslut om inskränkningar itillämpningen av värnplikten under innevarande år,när vi fann att detta var nödvändigt. Det är en dåliglogik att å ena sidan, som jag och regeringen, varastarkt engagerad för att de flesta faktiskt skall hamöjlighet att göra sin plikt och att å andra sidantvingas fatta det här beslutet. Det skedde därför att detvar svårt att genomföra andra åtgärder för att undvikaett budgetöverdrag i Försvarsmakten, åtgärder somskulle ha drabbat andra delar och med svårare kon-sekvenser.I slutändan handlade det för min del i hög grad omen avvägning av vad som var viktigast - att vidmakt-hålla officersutbildningen med alla dess påbyggnads-skolor eller att låta bli att inkalla ca 3 600 värnplikti-ga. Jag gjorde då prioriteringen att det var viktigareför framtiden att upprätthålla officerskårens profes-sionella förmåga än att , i den lugna säkerhetspoli-tiska situation som vi befinner oss i, genomföra inkal-lelsen av de 3 600 pliktiga.Jag anser att har en viktig uppgifti att å ena sidan se till att de flesta, för att inte säga iprincip alla, skall kunna genomföra en militär ellercivil utbildning, å andra sidan hitta former som gördetta möjligt, sett utifrån den anpassningsdoktrin därnuets beredskap kan få stå tillbaka något i förhållandetill framtiden. Jag hoppas att kanhjälpa oss med att finna den avvägningen.Anf. 120 () re-plik:Fru talman! Jag tycker fortfarande inte att det ärtrovärdigt att ta med den ena handen och ge med denandra och påstå att allting är lika viktigt.Jag tycker inte att just inskränkningar är det somär besvärligt. Sådana tycker jag gott och väl att mankan göra. har helt andra utgångspunkternär det gäller pliktfrågan. Det som är besvärligt är säger att man vill utbilda så många som möjligteftersom det är bra för folkförankringen. Jag vill påståatt det viktigaste för folkförankringen är vad manutbildas för, att det känns relevant, att man får moti-vation och att man får meriter av det man gör medanman utbildas - inte att så många som möjligt pressasigenom.Jag tycker att det är viktigt med en helhetssyn in-för kontrollstationen. Försvarsministern pratade förutom underrättelsetjänsten och som tvåviktiga hörnstenar. Vi har också ledningssystemet.Här har försvarsutskottet ett antal gånger påpekat attdet måste utredas skyndsamt och med ett parlamenta-riskt inflytande så att även det kan vara en av grun-derna inför kontrollstationen - eller det nya försvars-beslutet, eller vad vi nu vill kalla det.En annan sak jag vill lyfta upp, med anledning avvad jag sade tidigare, är de icke-militära bedömning-arna, dvs. det nytänkande som jag efterlyser. Ett ledhär skulle kunna vara att få in andra säkerhets- ochförsvarspolitiska debattörer och tänkare i detta arbeteoch inte bara, som försvarsministern säger, knyta t.ex.militär kompetens till Försvarsberedningen. Jag troratt vi måste släppa många gamla föreställningar ochmånga gamla backspeglar och titta på hur framtidenartar sig, inte minst ur ett totalförsvarsperspektiv, medde nya hot som vi måste inte bara inventera utan ock-så reagera på.Anf. 121 Försvarsminister ():Fru talman! Jag är tacksam över att pekade på ledningssystemet. Jag avser att se tillatt det blir en parlamentariskt ledd beredning av hurvi skall ha ledningen av vårt land, både dess försvar-smakt och dess totalförsvar, under höjd beredskap ochkrig. Det är en komplex fråga, och jag tror att detkommer att ta sin tid. Försvarsdepartementet hållerdock på med ett förberedande arbete som skall göradet möjligt för företrädare att på ett viktigtsätt delta i framväxten av ett modernt ledningssystemi vårt land.När det sedan gäller de värnpliktigas känslor avmotivation kan jag säga så här: Om det är någontingjag möter ute på våra förband är det att de värnplikti-ga är mycket positiva till sin tjänstgöring. Jag möterbåde enskilda individer och företrädare för de värn-pliktiga som gång på gång ger den saken till känna.Plikten har alltså ett omfattande stöd, särskilt när mankan erbjuda bra utbildningar. Jag har också till minstora glädje sett att det finns en modern, innovativdebatt och faktiskt även försöksverksamhet inom bådedet militära och det civila försvaret som jag trorkommer att göra utbildningarna mer meningsfulla ochdessutom effektivare än vad de kanske har varit undertidigare förlopp.Låt mig också säga att jag är öppen för att För-svarsberedningen låter andra typer av debattörer,kanske framför allt forskare och samhällsvetare, fåarbeta med de säkerhets- och försvarspolitiska fråge-ställningarna. Vi hade för sedan ett seminariumi Försvarsberedningen då jag hade mycket intressantatt lyssna på. Jag förstod också av forskarna att degärna står till förfogande för den typen av expertrap-porter, och jag hoppas att vi skall kunna hitta en formför det under den kommande arbetsperioden. Tack!Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )14 § Förändrad styrning av Försvarsmakten,m.m.FöredrogsFörsvarsutskottets betänkande 1997/98:FöU10Förändrad styrning av Försvarsmakten, m.m. (prop.1997/98:83)Anf. 122 ():Fru talman! Egentligen är det ju skräp att vi stårhär och träter om något som jag tror att vi i huvudsakär överens om. Utskottet ger i dagens betänkanderegeringen bakläxa i en hel del avseenden. Betänkan-det om förändrad styrning av Försvarsmakten beskri-ver i första hand vad som saknas i regeringens förslag,inte förtjänsterna med det. Att sedan utskottets majori-tet landar på bifall beror nog mera på att man är justden majoritet som utgör regeringsunderlaget. Någotsakligt skäl att ge regeringen i det närmaste carteblanche för att återkomma med förslag i ärendet ärsvårt att hitta.Regeringens förslag är nämligen inte mycket tillförslag. Ett första utkast eller en idéskiss är en bättrebeskrivning av det man har lagt fram för riksdagen.En skrivelse till där man redovisade sinahögst preliminära tankar eller bara en föredragning iförsvarsutskottet hade nog varit mer på sin plats idetta tidiga skede.Vad regeringen berättar om styrningen av För-svarsmakten är tämligen luddigt. Det löser inte i sigde avgörande problemen i relationen mellan riksdagoch regering å ena sidan och Försvarsmakten å denandra, och inte heller de som finns mellan riksdag ochregering.Styrningen av Försvarsmakten är ingen enkel frå-ga. Just därför är det allvarligt att regeringen läggerfram en proposition som är så uppenbart ofärdig.Ingen kan säga emot de till hälften tänkta tankar somdär presenteras, men ingen kan heller med säkerhetsäga vare sig hur det blir eller om det blir ett bättrefungerande besluts- och därmed styrsystem.Vad innehåller då regeringens förslag? Jo, en för-ändring av nuvarande programstyrning till en styrningav Försvarsmaktens verksamhetsområden. Ett enigtutskott har tidigare på moderat initiativ ifrågasatt juststyrningen i programtermer, detta trots att program-men tillkom för att man skulle kunna styra Försvar-smaktens verksamhet mer i krigsförbandstermer istället för att som förr styra t.ex. utbildning och mate-rielanskaffning försvarsgrensvis.Jag förutsätter att styrningen i krigsförbandstermerskall fortsätta. Utskottet förutsätter enigt att riksdagenskall fatta beslut om det militära försvarets krigsor-ganisatoriska utveckling. Hur detta skall kombinerasmed styrningen i verksamhetsområden vet ännu ingen.Att bär ansvaret att besluta om vilka uppgif-ter och vilken ambitionsnivå i olika avseenden somdet militära försvaret skall ha är självklart. Hur dettaskall gå till har dock inte regeringen gjort klart i denhär propositionen.Ytterligare en punkt är att utskottet förutsätter attstyrningen av grundorganisationen skall kunna skesom förut. Inte heller här är kopplingen till verksam-hetsområdena klargjord. Och hur skall effektiviteten igrundorganisationen styras och utvärderas i det nyasystemet? Inte heller det står klart.Utskottet har - och detta är kanske det viktigaste -nu för efterlyst en närmare redovisningav de operativa principerna, en värdering av Försvar-smaktens styrka och svagheter samt ett därpå baseratförslag till vilka operativa försvarsförmågor i olikaavseenden som bör prioriteras högre respektive lägre.Hur detta glapp skall hanteras i en förändrad styrningav Försvarsmakten finns heller inte med i regeringensförslag.I ett läge där ingen är på det klara med vad somfaktiskt kommer att bli resultatet av beslutborde majoriteten tänka efter . Varförinte i stället ge regeringen en ordentlig bakläxa ocksåformellt? Reellt är den ju redan given med alla detillägg och påpekanden som vi har gjort i betänkandet.Varför inte låta ta ställning till ett samman-hållet förslag som inte bara presenterar en del av deavsedda förändringarna utan en helhet?I en fyrpartireservation läggs avsevärd tyngd vidjust detta rimliga krav.