prot · GL0992 · 1998-04-17 00:00:00 — FN:s generalsekreterare fick i upp-drag att lämna rekommendationer om detta senast den1 juni.Den senaste tidens dramatiska utveckling i Ko-sovo har fått kontaktgruppen för det f.d. Jugoslavienatt enigt ställa sig bakom en fortsatt internationellmilitär närvaro i efter det att Unpredepsmandat löper ut . Detta är naturligtvis ettframsteg. Intensiva konsultationer om hur en sådaninsats bäst bör utformas pågår nu i säkerhetsrådet ochandra internationella forum, i nära samråd med Ma-kedonien. Denna fråga står högt på dagordningenockså i våra bilaterala kontakter med olika nyckellän-der. Jag kommer själv att besöka församtal med den makedoniska regeringen i början avmaj månad. egen bedömning är givetvisav stor vikt.Som efterlyser verkar isäkerhetsrådet och andra forum i första hand för enfortsatt FN-insats. Insatsens mandat och sammansätt-ning behöver dock anpassas till utvecklingen i Make-donien, kring Kosovo och i regionen i övrigt.Övriga organisationers roll och möjligheter i Ma-kedonien bör likaså noga beaktas. Ett samfällt age-rande är av stor betydelse. Det är väsentligt att deninternationella närvaron, förutom att stödja landetsegen kapacitet att hävda sin suveränitet, även på bästasätt bidrar till att öka förtroendet mellan de etniskagrupperna inom . I detta sammanhangspelar Organisationen för säkerhet och samarbete iEuropa, , en viktig roll. beslutade den 11mars att förstärka sin närvaro i . Yt-terligare förstärkningar av missionen kan bli nödvän-diga.En fortsatt stabiliserande internationell närvaro iMakedonien är enligt min mening nödvändig. Make-donien skall inte överges av världssamfundet. Detavgörande är nu att finna en lösning som svarar motde faktiska behoven.Anf. 20 ():Fru talman! Jag tackar utrikesministern för svaret.Jag har aldrig trott annat än att vi är väldigt överens iden här frågan.FN-insatsen i republiken är en unikoch inte minst därför oerhört lyckad FN-insats. Det ärden första FN-insats som gjorts för att förebygga atten konflikt utbryter, vilket visar på det klokskap somnågon enstaka gång visas av världssamfundet när detgäller att ta s.k. early warnings till intäkt för handling.Det är därför ett mycket viktigt bidrag till att stärkaFN:s roll som den främsta globala aktören för fredoch säkerhet.Det har ju som bekant inte saknats tidiga var-ningssignaler inför alla de olika konflikter som drab-bat världen sedan det upphörde. Det ärviljan att ta ansvar som saknats. Det är alltid så -med undantag för just . Och just Unpre-dep visar med all önskvärd tydlighet att det skullekunna vara en synnerligen lyckad handlingsväg vidkommande konfliktutbrott på andra håll.För det fortsatta arbetet att stärka FN:s roll i arbe-tet för fred och säkerhet är Unpredep strategiskt ocksåi ett annat perspektiv. I finns som bekant enutbredd skepsis mot formerna för FN:s fredsbevaran-de operationer. Men just i är encentral aktör och deltagare i Unpredep på ett sätt sommycket positivt klart avviker från tvekandeuppträdande i övrigt. Så sent som för en månad sedanuttalade en talesman för attUSA önskar en fortsättning av FN-styrkans närvaro iMakedonien när mandatet går ut. Kan vi önska mer?Trots detta uttalar sig utrikesministern i svaret ivaga och käckt diplomatiska ordalag om framtiden.Varför det? "Intensiva konsultationer om hur en sådaninsats bäst bör utformas pågår nu", säger utrikesminis-tern. "Insatsens mandat och sammansättning behöverdock anpassas till utvecklingen - - -. Det är väsent-ligt att den internationella närvaron - - - på bästa sättbidrar till att öka förtroendet mellan de etniska grup-perna inom . ""Det avgörande är nu att finna en lösning som sva-rar mot de faktiska behoven", avslutar utrikesminis-tern. Men finns det, utrikesministern, någotbättre svar på dessa frågor än just ett fortsatt mandatför Unpredep i ? Naturligtvis inte, ochdet utgår jag från att utrikesministern är helt överensmed mig om, alldeles oavsett vad som kommer attuttalas här i kammaren i dag.Varför då denna otydlighet? Svaret ges indirekt iutrikesministerns svar: motstånd. Rysslandsöker febrilt efter olika vägar att tillvälla sig en cen-tral roll i den globala utrikespolitiken, en roll somgick förlorad med Sovjetväldets fall. På lik-som i - vilket vi med all icke önskvärdtydlighet ser just - är uppträ-dande alls inte uttryck för en önskan att konstruktivtmedverka till lösningar av konflikter utan syftar sna-rare till att omvärlden inte skall kunna strunta i Ryss-lands intressen.Visst - det är nödvändigt att är med i detinternationella arbetet för att trygga fred och säkerhet.Men avsikter är inte alltid desamma somvåra. ser på en möjlighet att som denstörsta ortodoxt kristna staten stötta ibland regimen iBelgrad, ibland regeringen i i deras strypgrepppå just republiken . Detta är helt oaccep-tabelt.Den Natoledda IFOR/SFOR-insatsen i Bosnienvar välkommen och nödvändig. Den insatsen hadeinte FN klarat av att leda eller genomföra själv. Menför den typ av insatser som det gällt i republiken är FN synnerligen lämplig som ansvarig -för fredens och säkerhetens skull, för utvecklingen iMakedonien och på och inte minst för att geFN den ökade auktoritet som krävs i arbetet med attreformera och stärka FN . Det bordevara en mycket enkel svensk linje.Anf. 21 ():Fru talman! Jag tackar också utrikesministern fördet svar hon har givit på fråga.Det är ingen tvekan om att Unpredep, vilket ocksåhar betonats av både utrikesministern och LennartRohdin, är en av FN:s mest lyckade operationer, i denmeningen att man för en gångs skull var ute . Jagskall inte upprepa alla de goda argument som finnsför operationen, men det finns ett par saker jag villsäga i det här sammanhanget.Det första är att det naturligtvis vore en skandalom Unpredep upphörde, särskilt . Det naturliga ärju att en operation skall upphöra när man är säker påatt dess syfte har uppnåtts. I är det ju precistvärtom. Det är t.o.m. så att ett upphörande av Unpre-dep kunde ses som en destabiliserande åtgärd på Bal-kan. Det skulle invitera till ytterligare problem i dekonflikter som finns mellan serbisk nationalism ochden albanska befolkningen i och på andraställen.En annan synpunkt är att man också bör övervägafrågan om vad man skall göra i gränsområdet mellanAlbanien och Federala Republiken , dvs.det område som ligger mellan och Kosovo.Det vore bra om den funderade påom man t.o.m. kunde utöka Unpredeps mandat tillnorra . Att det finns motstånd vet vi, men ensådan fråga borde övervägas av regeringen.Anf. 22 Utrikesminister ():Fru talman! Det är glädjande att vi alla är överensom denna mycket lyckade och historiskt viktiga FN-insats som pågår i . Utifrån detta är vinaturligtvis också överens, med tanke på hur förhål-landena är, om att som första alternativ ha ett fortsattmandat för Unpredep. Vi har tid på oss fram till au-gusti att diskutera frågan, och kommer viatt få en rapport av FN:s generalsekreterare.Vi kan dock inte bortse från att vi har ettrådsbeslut som säger att det här var sista förlängning-en. Därför måste vi också tänka på hur den internatio-nella närvaron kan fungera på något annat sätt, dvs.på FN:s säkerhetsråds mandat men på något annatsätt. Det måste också prövas, även om huvudalternati-vet för mig är en fortsatt FN-insats.Sedan är det rätt som här sägs: Det gäller inte baraMakedonien utan naturligtvis också det som sker iomgivningen. Även här måste man vara öppen förolika typer av lösningar. Vi har diskuterat med denalbanska regeringen om det kan finnas anledning attha en större internationell närvaro än den nuvarandeför att observera och stabilisera situationen. Det gällerförhållandet men också Albanien-Makedonien.Det här arbetet pågår. Det är inte alls så att detligger stilla. Men vi måste se till behovenpå marken och sedan besluta om lämpliga åtgärderoch lämplig organisation utifrån detta.Anf. 23 ():Fru talman! Ja, utrikesministern, det är egentligensolklart vad vi är helt överens om, vad vi vill när detgäller fortsättningen: Det finns inget alternativ som ärtillnärmelsevis så bra som en fortsättning. Sedan ärdet klart att man alltid kan diskutera den exakta ut-formningen osv., men i stort handlar det om en fort-sättning av det hittillsvarande mandatet. Även omsäkerhetsrådsresolutionen innehållerord om att detta är den sista förlängningen vet vi ju attdet alldeles uppenbart har pågått enutveckling i närområdet som på alla rimliga sätt kull-kastar förutsättningarna för de formuleringarna. Vi vetockså att de formuleringarna naturligtvis var ett, ominte villkor så åtminstone en ganska nära förutsättningför att inte skulle invända mot en fortsätt-ning av detta.Men det jag i det här solklara läget tycker bör varamycket tydligt och klart är att vi från svensk sida görklart för de ryska ledarna att vi inte kan accepteraderas tveksamhet i det här fallet. Det ryska agerandet,som jag ser det, talar för att , precis som närdet gäller långbänkarna i , i sitt utrikespoli-tiska agerande egentligen ser det som en fördel attolika potentiella konflikter fortgår utan att de elimine-ras, därför att just detta ger större utrymmeför att agera och hävda att man är en viktig utrikes-politisk aktör.Det har också diskuterats om inte närvaron skullekunna byta huvudman. Nato skulle, precis som iBosnien, kunna vara en lämplig huvudman för detta.Egentligen är det rätt orimligt. Det kan naturligtvisaldrig ens med en uppgradering av den nuvarandeinsatsen röra sig om 10 000-30 000 man eller någotsådant från de nuvarande ca 1 000 i . Detär inte minst den storleksordningen och karaktären påuppdraget i Bosnien som motiverar att Nato får ledainsatsen.Då kan man ställa sig frågan: Varför skulle Ryss-land ha ett intresse av att Nato snarare än FN blevhuvudman för en fortsatt insats? Egentligen är det nogså att just med tanke på de ryska avsikterna är det intenödvändigtvis en nackdel om man i ett visst givet lägei framtiden på demagogiskt sätt kan ifrågasätta justden internationella närvaron i om denstår under Natoflagg. Det gör det betydligt enklare attangripa den än om den står under FN-flagg.I den här frågan är det uppenbart att anser attFN-närvaron bör fortsätta. Den makedonska presiden-ten Kiro Gligorov, som jag hoppas att utrikesminis-tern får tillfälle att träffa , har uttalatatt han vill ha en fortsatt närvaro av FN-styrkan.FN:s generalsekreterare vill eller haråtminstone diplomatiskt antydningsvis gjort klart atthan är beredd att föreslå en fortsättning, och förut-sättningar finns det.Sverige vill uppenbarligen helst att det skall varaen fortsättning. Då tycker jag att budskapet till deryska ledarna från bl.a. den i dethär avseendet också bör vara entydigt och klart.Anf. 24 ():Fru talman! Om operationen upphör skulle det va-ra en skandal och en destabiliserande åtgärd. Merbehöver inte sägas om det.Vi kan också konstatera att för FN:s egen prestigeoch ställning vore ett upphörande av mandatet mycketolyckligt. Vi känner till problemen med FN:s ställningefter Unprofor i f.d. , vi vet också vilkaproblem som fanns i , där FN har ettlindrigt sagt dåligt rykte efter sitt utdragande i sam-band med folkmorden i . Skulle man nu åter-igen dra ut en förebyggande operation när det börjarhetta till skulle det kunna bli spiken i kistan för före-ställningen att FN faktiskt fullföljer de åtaganden somman skall ha enligt sin stadga.Låt mig också notera utrikesministerns svar vadgällde frågan om att eventuellt utöka Unpredeps man-dat. Jag tolkar det som att hon är beredd att utrönamöjligheten att kanske också få en insats i norra . Det tror jag vore klokt och riktigt i dennasituation.Anf. 25 Utrikesminister ():Fru talman! När olika länders åsikter uttolkas såhär av ledamöter i svenska är jag inte riktigtsäker på att deras regeringar riktigt känner igen sig.Så entydigt är det inte, vare sig från ,eller sida, som har framställt det.Den regering som är mest tydlig i detta samman-hang är , som gärna vill gå FN-linjen. Vi haregentligen inga andra intressen i detta. Låt oss gärnafatta beslut om en ny FN-insats. Det är jättebra, tyckervi, av alla de skäl som har nämnts här.Men vi vet också att vi sitter i säkerhetsrådet, ochi säkerhetsrådet måste man komma fram till beslutgenom samarbete, samråd och kompromisser. Vi vetatt här sitter flera länder med veto. Hanterar vi intedetta på ett skickligt sätt kan det bli en mycket dåliglösning på det hela.Dessutom är det för oss väldigt viktigt att vi harRyssland med konstruktivt vad gäller alla insatser ochlösningar av frågorna i . är en syn-nerligen viktig aktör här. Att få ett konstruktivt age-rande från rysk sida, att alltså inte söka konflikt medRyssland, utan att söka samråd och samarbete, ärsynnerligen väsentligt för att få verkligheten på mar-ken att fungera.Jag vill också gärna säga att just under den härvintern och våren när det återigen har varit problema-tiskt i har visat stor öppenhet förUnpredeps framtid. Jag har personligen haft ett samtalmed utrikesminister per telefon och därige-nom försäkrat mig just om att den här öppenhetenfinns. Det är inte bara så att säkerhetsrådet en gånghar tagit ställning till att mandatet skall löpa ut ochdärmed gör det så. Det finns en öppenhet från rysksida att konstruktivt diskutera fortsättningen.Anf. 26 ():Fru talman! Jag är fullt medveten om att vår rollsom medlem av säkerhetsrådet ger oss möjligheter,men naturligtvis också ålägger oss vissa restriktionernär det gäller att kunna påverka resultatet av de härkonfrontationerna. Vi och även utrikesministern kan iolika offentliga sammanhang, även här i ,mycket tydligt ge uttryck för vår oro och våra be-kymmer över agerande gentemot FN när detgäller medlemsavgifter och liknande, baserat på ettsynsätt på FN som skiljer sig från vårt. Vi delar inteden uppfattningen, vi önskar att den vore annorlundaoch vi framför kritik mot detta. På samma sätt måstedet ju vara rimligt att till , som intelängre är en diktatur, utan en spirande demokrati,kunna framföra att det sätt som de i FN försökerfrämja sina egna intressen på och därmed gör detsvårare för FN att fylla sin roll när det gäller att säkrafred och säkerhet också står i strid med vår uppfatt-ning och att vi är kritiska mot detta. Den ömsesidighe-ten i vår syn på stora eller relativt stora världsmakterborde vara relativt lätt för att föra fram i olikasammanhang.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1997/98:244 om be-handlingen av i FN:s kommission för mänsk-liga rättigheterAnf. 27 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat vad rege-ringen avser att göra för att frågan om brott motde mänskliga rättigheterna skall föras upp i för de mänskliga rättigheterna och för attpå andra sätt påtala brott mot de mänskligarättigheterna.Det är väl känt att kränkningar sker av de mänsk-liga rättigheterna i , vilket väcker berättigaduppmärksamhet, internationellt liksom i . Densvenska regeringen framför regelmässigt synpunkteroch kritik i internationella sammanhang och direkt ikontakter med de kinesiska företrädarna.Samtidigt som vi för fram kritik bedriver vi ocksåsedan flera år ett samarbete som tar sikte på att var-aktigt förbättra situationen. Vi anser att substantiellkritik bör förenas med långsiktiga åtgärder. Först dåkan den bli verkningsfull.Eftersom de kränkningar av de mänskliga rättighe-terna som begås i är så omfattande och allvarligamenar vi att de på lämpligt sätt bör behandlas i för de mänskliga rättigheterna i Genève.Under flera år har försök gjorts att inför för de mänskliga rättigheterna lägga framen resolutionstext om förhållandena i . ena-des EU-länderna om att inte ta ett sådant initiativ.Huvudskälet till att vi beslutat att göra ett uppe-håll i resolutionsansträngningarna är att man frånkinesisk sida förklarat sig beredd till en förstärktdialog med EU om situationen för de mänskliga rät-tigheterna i och visat på möjligheter till kon-struktiva åtgärder och praktiskt samarbete.Sedan EU inledde sin dialog med i höstasom de mänskliga rättigheterna har vidtagit fleraåtgärder som tyder på viss samarbetsvilja. Bl.a. harFN:s högkommissarie för de mänskliga rättigheterna,, inbjudits. har undertecknat ochlovat att ratificera konventionen om ekono-miska, sociala och kulturella rättigheter. haräven förklarat sig berett att underteckna konventionenom medborgerliga och politiska rättigheter. Dessaåtgärder innebär givetvis ingen omedelbar förbättringav situationen för de mänskliga rättigheterna i landet,men de har trots allt betydelse för rättssäkerheten pålång sikt genom att knyts fastare till det interna-tionella regelverket.Därför enades vi inom EU-kretsen om att tafasta på den samarbetsvilja som ledare gettuttryck för och aktivt pröva möjligheterna till en för-stärkt dialog. Det innebär att i högre grad än tidigarearbeta med den kinesiska ledningen och genom dialogoch konkret samarbete knyta allt fastare till detarbete inom FN som syftar till att övervaka efterlev-naden av de mänskliga rättigheterna.Självfallet fortsätter vi att framföra vår kritik motKina i anföranden och inlägg, inte minst i för de mänskliga rättigheterna. Vi anserfrån svensk sida att det är nödvändigt att situationen iKina påtalas inför kommissionen. I mitt anförandeden inför kommissionen framförde jagdärför vår kritik mot det utbredda bruket av dödsstraffoch avsaknaden av verklig yttrandefrihet i . Vi-dare har biträdande utrikesministerLloyd, såsom EU-ordförande, i sitt anförande särskilttagit upp situationen i beträffande de mänskligarättigheterna. Också andra stater har behandlat situa-tionen i Kina.Det är nu sak att visa att den väg vi slagit inpå med en intensifierad dialog leder till att konkretaåtgärder vidtas i för att stärka de mänskligarättigheterna. Dialog är inget självändamål. Skulle detvisa sig att denna väg inte leder till nämnvärda för-bättringar i behandling av de mänskliga rättig-heterna får vi självfallet anledning att diskutera vårhållning på nytt. Den inriktning vi nu valt binder osssjälvfallet inte för hur vi vill behandlaKina i kommissionen för de mänskliga rättigheterna.Vår strävan är att kombinera vår kraftfulla kritik motövergreppen med påverkan också genom dialog ochsamarbete. Så bedömer vi att vi har störst möjligheteratt långsiktigt och varaktigt förbättra situationen.Anf. 28 ():Fru talman! Jag tackar utrikesministern också fördetta svar. Jag är inte lika övertygad om att vi är heltöverens om det önskvärda tillvägagångssättet i denhär frågan. Givetvis är jag medveten om att vi ärprecis lika upprörda över de fortsatta och mycketomfattande övergreppen mot människor i medannan uppfattning än ledningen i Beijing.Enstaka frigivanden av de mest internationelltuppmärksammade regimkritikerna har inte någontingatt göra med en sinnesförändring hos de styrande. Dethandlar bara om lämpliga gester gentemot en omvärldsom valt att tona ned kritiken mot världens störstadiktatur - men också av många ansedd som den vikti-gaste och snabbast växande marknaden för internatio-nellt ekonomiskt samarbete.I juni i år genomför president ett tidigare-lagt statsbesök i . Förmodligen kommer ytter-ligare någon regimkritiker att frigivas för att celebreraevenemanget. Hur många nya regimkritiker som sam-tidigt kommer att sättas i fängelser har vi ingenaning om. Kommer de liksom att fåtillbringa bortåt i fängelser som, trots svenskabiståndsinsatser, garanterat bryter ned deras hälsa ochkanske också motståndsvilja?För de kinesiska frihetskämparna är signalen omatt den demokratiska världen lägger ned processenmot i FN:s tydlig ochmycket oroväckande. Och vilken tror utrikesministernatt signalen till dem är att president väljer attförlägga sitt statsbesök just till juni månad - nio årefter massakern på den 4 juni1989? Kommer president att på sedvanligtstatsbesökssätt att inspektera den kinesiska folkar-méns elitförband på - där de nioår tidigare massakrerade de frihetstörstande kinesiskastudenterna? Nej, omvärldens signaler till de kinesersom kämpar för frihet och demokrati är minst sagtambivalenta.Detta förklarar naturligtvis den fullt förklarligamisstro som t.ex. gav uttryck för vidsitt besök i häromsistens. Jag är uppriktigtglad över att företrädare för , trotsBeijings sedvanliga s.k. diplomatiska protester, togemot honom. Jag beklagar oförståelsen hos regering-ens företrädare för att kanske har bätt-re förutsättningar att bedöma omvärldens välmentamen kanske inte alltid så insiktsfulla samarbete meddiktaturens lakejer i Beijing.I sitt svar vill utrikesministern ge sken av att EU-länderna valt en ny strategi för att "man från kinesisksida förklarat sig beredd till en förstärkt dialog medEU om situationen för de mänskliga rättigheterna iKina och visat på möjligheter till konstruktiva åtgär-der och praktiskt samarbete." Tänk, det tror jag inteens utrikesministern i sitt inre verkligen tror på, trotsatt hon säger att "vidtagit flera åtgärder somtyder på viss samarbetsvilja." Har fängslandet avregimkritiker upphört eller ens minskat?Tvärtemot vad utrikesministern påstår var det intefråga om att EU-kretsen tog "fasta på den samar-betsvilja som ledare gett uttryck för". Det varen kapitulation inför att valde enpositiv särbehandling av franska affärskontrakt påövriga EU-staters bekostnad som ledde till att EU ochsedan även lade ned sin talan i FN:s MR-kommission.Vad är det som får utrikesministern att tro att viskulle få mer respekt för mänskliga rättigheter ochdemokrati i , för att vi visar världens starkastediktatur att dess strategi att splittra den demokratiskavärlden och belöna dem som prioriterar ekonomiskavinningar i samarbetet är lyckosam? Är kompromiss-lösa tag mot diktatur och övergrepp något som bättrelämpas för små och isolerade diktaturer?Anf. 29 Utrikesminister ():Fru talman! Låt mig först slå fast att vi är alldelesöverens om att det begås allvarliga brott mot mänskli-ga rättigheter i . Frågan är nu hur man påverkarKina bäst. Är det allra bästa vi kan göra att lägga alltkrut på att på nytt försöka få fram en resolutionstextEU-länderna emellan vid Kommissionen för demänskliga rättigheterna i ? Det är fråga om enresolutionstext som aldrig har blivit en resolution attrösta om. Den har stoppats innan den ens har lagtsfram. Är det det allra viktigaste vi har att göra?Därmed kan det bli svårare att gå de andra vägar-na, nämligen att verka för ytterligare besök av hög-kommissarien för de mänskliga rättigheterna, MaryRobinson, och andra försvarare för mänskliga rättig-heter inom organisationer som får besöka fängelserosv. Med hjälp av besök av sådana som kanfrågor om mänskliga rättigheter skapas en väg att gåför att få en ökad öppenhet i för omvärlden.Vi har stimulerat att skriva på ytterligarekonventioner och att på det sättet också bli föremålför regelverket i konventionerna, dvs. en ständig ge-nomlysning i det man har för sig. Vi är på gång i detarbetet. Vi har en dialog med om mänskligarättigheter, och vi träffar aldrig kinesiska företrädareutan att föra en diskussion om mänskliga rättigheter.Vi samarbetar praktiskt med att försöka få in mänsk-liga rättigheter som någonting naturligt i juridik, hosåklagare, hos poliser osv.Om man har hundraprocentig tilltro till en resolu-tionstext i , som aldrig ens kommer att blibeslutad, men ingen tilltro alls till alla de andra in-strumenten tycker jag att man är något enögd i dis-kussionen. Det här är inte lätt. Det är mycket kompli-cerat att påverka en stor nation som att gå framåtvad gäller mänskliga rättigheter. Man kan inte blundaför de metoder som ändå är på väg att leda någonvartoch bara titta på en metod som inte har lett tillnågonting alls.Anf. 30 ():Fru talman!