prot · GL09113 · 1998-05-27 00:00:00 — Detta är att mixtra med sanningen,fru talman. Det görs hundratals utnäm-ningar av regeringen. Inför årets KU-granskning visa-de olika medier med all önskvärd tydlighet proportio-nerna mellan utnämnda socialdemokrater och center-partister å ena sidan och t.ex. moderater å den andra.Ett särskilt allvarligt inslag i årets granskning äratt opolitiska departementsrådstjänster har besattsmed politiskt sakkunniga. Det är, tycker jag, direktutmanande. När det gäller utnämningar till landshöv-ding, ambassadör, generaldirektör eller vad det nu kanvara är de tidsbegränsade, normalt . Man kanfaktiskt därefter underlåta att omförordna. Det händerom vederbörande inte håller måttet. Men när det gäl-ler departementsrådstjänster gäller någonting heltannat. Då får man gå till Arbetsdomstolen för att fåbort någon.Jag undrar, fru talman, vad ochIngvar hade sagt om regeringen 1991-94 konsekvent hade tillsatt departementsrådstjänstermed politiskt sakkunniga, borgerliga kommunalrådeller vad det nu kunde vara - och sedan vid regimskif-tet 1994 bara konstaterat att dessa sitter så länge devill, att de har rätt att utföra de arbetsuppgifter de haroch att de i praktiken inte kan flyttas. Jag tror att dethade blivit ett ohyggligt liv på statsministrarna finns naturligtvis, fru talman, ingen anledningatt ta upp kammarens tid med att räkna upp det storaantal socialdemokrater som fått toppjobb under senareår. Många av dem är säkert duktiga och kompetenta,och jag tillhör inte dem som anser att politiker skallvara uteslutna från statliga jobb. Men det skall varaunder förutsättning att det finns en kompetens, och detutmanar alla matematiska sannolikhetskalkyler attdenna kompetens bara, eller nästan bara, finns repre-senterad i ett enda parti.Till årets granskningsbetänkande har fogats flerareservationer som tar upp frågan om nuvarande sys-tem för utnämningar är rimligt. Det är bra att vi får endebatt om den saken. Det är en av de konstitutionellafrågor som har diskuterats allra minst . Dagens utnämningssystem, där regeringenensam förfogar över utnämningsmakten, kom till närvi hade kungamakt och när det oftast var ämbetsman-naregeringar. De statliga myndigheterna var få ochsmå. Det var måhända ett system som passade när1809 års regeringsform kom till, men det är faktisktett system som inte är självklart närläget är annorlunda.Jag tycker att vi bör överväga om det nuvarandesystemet möter den moderna tidens krav. Är det rim-ligt att ämbetsverk med kanske tusentals anställda,som förfogar över miljarder och åter miljarder, fårledningar där cheferna primärt är utnämnda på grundav beprövad partipolitisk lojalitet? Ytterst drabbardetta medborgarna i landet - inte bara de anställda iverket utan medborgarna, som får sämre service ochsom betalar mer för samhälleliga tjänster än vad deskulle behöva om det blev effektivt.Naturligtvis gäller denna kritik inte att det baraskulle vara socialdemokrater som kanske inte passarför den här typen av jobb. Det finns naturligtvis enmöjlighet att missbruka detta system för alla regering-ar och för alla partier.Jag tror att det är dags att fundera på om inte vissatjänster t.ex. skall sökas. Jag noterar att när det gällerutnämningar till våra högsta domartjänster är nu enöversyn på gång, någonting som jag personligen harefterlyst ganska länge.Det är alltså möjligt att regeringen förvissa poster inte ensam skall disponera utnämnings-makten. Här finns det olika system att fundera på. Ivissa länder skall kandidaten utfrågas av ett parlamen-tariskt utskott och utnämningen konfirmeras av par-lamentet. Det är en modell. Jag säger inte att jag före-träder den, men jag visar vilka möjligheter som finns.En annan möjlighet är att införa ett spoil system, dvs.vissa tjänster disponeras av en sittande regering, ochvid ett regeringsskifte kan - jag understryker: kan -den tillträdande regeringen fritt förfoga över dessatjänster. Ett sådant system innebär inte att man måstegöra sig av med alla innehavare av chefsposter. Mankan dock göra det om man anser att det av politiskaeller andra skäl är lämpligt.Fru talman! Man kan ha olika uppfattning om vil-ket system som skall väljas för framtiden. Jag är dockövertygad om att reformer är av nöden och att dekommer att drivas fram. Det är dags att se över ut-nämningsmakten så att vi får ett modernt system somförser vårt land med myndighetschefer som utses iförsta på grund av kompetens och inte på grund avpolitisk profil.Fru talman! Jag ber att få yrka på godkännande avanmälan i reservation 7.Anf. 155 ():Fru talman! liberalerna har också enreservation när det gäller utnämningspolitiken. Vilyfter fram det som statsministern själv medger, näm-ligen bristen på balans mellan män och kvinnor vidtillsättningen av statliga chefsposter. Vi menar att viden framtida översyn måste rekrytering av kompetentachefer av båda könen ingå som en av huvudfrågorna.På samma sätt som ökningen av kvinnliga ledamö-ter i enligt publi-cerade avhandling har förändrat politiken och partier-na kan fler kvinnliga chefer förändra den statligastyrningen på ett för medborgarna positivt sätt. Fördetta finns det olika hinder, inte minst strukturella.Jag är övertygad om att dagens chefskap åtmins-tone på två sätt innebär svårigheter för kvinnor. Fördet första är det svårt att vara fullt godkänd som kvin-na om man är kvinnlig chef och ledare. Det liggernära till hands att man sägs vara manhaftig, okvinnlig,kall, självupptagen och egoistisk och ha ben i näsan -allt dåliga kvinnliga egenskaper, enligt konstruktionenav kvinnlighet. För det andra innebär kvinnliga ledareofta ett hot mot de manliga ledarnas självuppfattning.Många av oss kommer väl ihåg mannen som införVasaloppet i TV sade: Kan vi inte åtminstone få haVasaloppet för oss själva? Vi behöver få känna att viär tuffa män som klarar det.Eftersom kvinnliga sysslor generellt betraktas sommindre värda och fler kvinnor inom ett yrke sänkerstatusen blir det förstås också logiskt ur manlig syn-punkt att försöka hålla undan kvinnor från chefsyrken.Det skulle kanske annars bli svårt att hävda löner påmiljoner eller jättestora avgångsvederlagäven för dem som har blivit sparkade på grund avoskicklighet.Det märks inte minst i språket att detta är en man-lig struktur: resultatenheter, målstyrning, coaching,strategi, finansiella muskler osv. Det märks också påde myter som finns runt chefskap och ledarskap vilkahjältarna är. Tänk på , som för någraår sedan utnämndes till mest respekteradeföretagsledare! Hur ser den officiella bilden av honomut? Tuff, arbetar ständigt, dag och natt, ringer sinamedarbetare när som helst , ställer enormakrav på sig själv och på andra - allt enligt myten. Hurdet verkligen är vet i alla fall inte jag, men i det härfallet är det myten som är intressant.Vad vi också kan förstå av myten är att de enormakraven gäller rollen som chef - aldrig rollen sommake, far eller son. Chefskap, det är ett jobb för rikti-ga karlar!Jag och menar i det här sammanhangetatt kvinnors möjligheter, eller brist på möjligheter, attbli chefer och göra karriär inte är en kvinnofråga. Detär ett organisationsproblem och i förlängningen ettsamhällsproblem.Att av professorerna är kvinnor, att6 % av cheferna i företag är kvinnor och att, enligtden genomgångna diskussion vi har haft,av nytillsatta statliga chefer är kvinnor uppfattarflertalet män inte som ett problem. De lever fortfaran-de efter föreställningen att det är kompetens somräknas och inte kön. Vad skulle hända, fru talman, ommän började se sig själva som män, dvs. som tillhöri-ga könet man, och tvingades inse att de själva blivitkönskvoterade till sina chefskap?Fru talman! En gång betydde kompetens utbild-ning. När nu även kvinnor har lika kvalificerade ut-bildningar har begreppet kompetens omdefinierats.Nu gäller begreppet i stället att ingå i vissa nätverk,att ha känsla för vad som rör sig i tiden, dvs. blandmän.Det jag säger är, och det sade jag även till GöranPersson i den utfrågningen, att det finns kvinnor somär kompetenta och att det gäller att leta och identifie-ra. Det gäller att förändra de strukturer som kvinnorskall verka inom, som både män och kvinnor skallverka inom.Av det jag har sagt här, fru talman, framgår väl attFolkpartiet har ett annat stuk på sin reservation i den-na fråga än . Vi pekar på bristen på insikti att kompetenta kvinnor finns och att de vill varachefer. Men de vill vara det på sina villkor.Anf. 156 ():Fru talman! Det är oerhört underhållande att höraAnders kåsera efterår. Det ligger en del i det han säger. Men han landarbeklagligtvis i slutsatsen att det bland de högre stats-tjänstemännen och funktionärerna i skullevara ett underskott på borgerliga och konservativapersoner. Varje blick på hur det ser ut i det fallet visarsnarare att det är en stark överrepresentation. Proble-met ligger mer åt andra håll.Anders skär måhända också litet för tjockaskivor när han kritiserar socialdemokratin. Jag skulletro att en studie av utnämningspolitiken under bor-gerliga regeringar visar att kärleken till att nå köttgry-torna inte har varit mindre då heller. Därvidlag äretablissemangspartierna, om jag så får uttrycka mig,kanske lika goda kålsupare.Jag tycker dock att det finns riktiga drag i AndersBjörcks inlägg. Ännu riktigare drag finns det i Margit-ta inlägg. Vi har undertecknat samma reser-vation.Jag tycker nog att hela frågan om utnämningsmak-ten är något förlegad. Den borde ses över. Här har vidock inte att granska framtiden och lägga fram förslagom framtiden, utan vi skall undersöka hur utnäm-ningsmakten praktiseras. Då är det anmärkningsvärtatt statsministern så tydligt i utfrågningen införutskottet betonar att det handlar om att vilja ha ut-nämningsmakten därför att man skall kunna väga inockså andra faktorer vid sidan av förtjänst och skick-lighet, som han uttryckte det. Det betyder ju att rege-ringens syn på detta har ändrat sig från det ursprung-ligen stadgade att det skall vara förtjänst och skicklig-het till att man också skall kunna väga in andra fakto-rer.Någon form av oberoende nämnd eller liknandesom efter ett ansökningsförfarande antar personer tillchefsbefattningar skulle bara kunna gå efter erfaren-heter och belagda kunskaper, insikter och belagdlämplighet. Den skulle inte ha samma möjlighet attsom statsministern uttryckte det väga in andra fakto-rer.Det betyder att den här frågan bör ses över.Statsministern vidgick ju själv att särskilt när detgäller bristen på kvinnliga chefer är det angeläget meden förändring och en uppryckning. Därav vår gemen-samma reservation.Det torde stå helt klart vid genomgången av de ut-nämningar som har skett att det råder en obalans. Dettorde ostridigt vara så att utnämningarna följer vissapolitiska riktlinjer. Det är klart att man inte kan sägaatt socialdemokraterna inte har utsett borgerliga poli-tiker till ledande uppdrag i statsförvaltningen. Där-emot, om fru talman ursäktar att vi kommer in påpartitillhörighet, har påfallande många centerpartisterden blivit utomordentligt kompetenta,skickliga och lämpliga för höga poster. Så har det noginte varit när relationerna mellan regeringspartiet ochCenterpartiet har varit mer kylslagna. Det där vore ettintressant ämne för någon statskunskapsstudent på 60-poängsnivå att närmare analysera. Ett sådant studiumborde göras.Jag menar att vi inte kan avge en konstitutionellkritik av regeringen på den här punkten. Så långt gårinte heller den reservation som jag har undertecknat.Regeringen har den rätt den har och den har levt upptill den rätten. Men det finns ett problem med dennarätt som gör att man nog har all anledning att tro attmänniskor inte behandlas efter någon sorts likhets-princip eller lika möjlighetsprincip, beroende på poli-tisk åsikt.Inte minst visas det av att man inte ens går efterstorleken på partierna när det gäller tillsättningar.Man har utsett folk från det minsta av riksdagenspartier. Sedan kommer två partier i storleksordning.De har inte fått några tjänster över huvud taget. Dekanske inte är så intresserade av det heller, vad vetjag. Sedan är det betydligt mer rikt representerat medandra. Det är naturligtvis en händelse som ser ut somen tanke. Det förekommer en sorts politisk åsiktsdis-kriminering när det gäller tillsättandet av tjänster. Jagtror nämligen inte att vare sig kompetens, skickligheteller förtjänst är så ojämlikt fördelat mellan riksda-gens politiska partier.Med det vill jag yrka på godkännande av anmälani den reservation som och Vänsterpartiethar gemensamt, fru talman.(forts. )AjourneringKammaren beslutade att ajournera för-handlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.6 § (forts.) Granskning av statsrådens tjäns-teutövning och regeringsärendenas handläggning(forts. KU25)Anf. 157 ():Herr talman och alla ni andra som lyssnar på de-batten! Vi diskuterar KU:s granskning av regeringensutnämningspolitik. Några talare har redan varit uppe ifrågan.Jag tycker att det var intressant att lyssna påstatsminister . Även om jag barahar varit med kan det vara intressant attjämföra med hur såg på frågorna. Detär en förtjänst av att han är så envetenoch tar upp denna fråga år . Det gör det möjligtatt jämföra.Mitt intryck är att framhävdestarkt förtjänst och skicklighet som de enda klartövervägande kriterierna för utnämningspolitiken. MenGöran hade en något annorlunda distinktion.Han ville lyfta fram andra kriterier vid sidan av detsom grundlagen säger om förtjänst och skicklighet.Jag vet inte om det beror på att är såmycket ärligare än den förra statsministern eller omdet beror på att det har skett en förskjutning i självautnämningspolitiken. Men skillnaden är intressant.Särskilt i diskussionen mellan ochGöran framkom det en positionsförskjutning.Jag fick intrycket att inte riktigt villdistansera sig från att det fanns andra tungt vägandeskäl som hade en mer politisk anknytning.Detta är en av anledningarna till att jag kände ettbehov av att få reservera mig i frågan. Det var intebara intrycket att det just fanns många förtjänstful-la centerpartister utan också den bild som faktiskt gav.Nu när det har kommit några ytterligare åhöraretill debatten kan jag berätta - utan att det blir en stats-hemlighet - att jag tycker att , och reservation är litetbättre än den jag själv har skrivit i frågan. Det är inteså ofta man kan säga så. diskussioni talarstolen visar att det fanns tyngd i att föra framjämställdhetsfrågan i utnämningspolitiken. Det hadejag inte gjort i min reservation. Därför anser jag attdenna reservation är bättre. Om det blir votering, skalljag rösta på den.Anf. 158 ():Herr talman! Då var vi tillbaka till en gammaltraditionell fråga. Jag har inte varit med i konstitu-tionsutskottet så värst . Men ändå är det tredjedebatten som jag har med angåendeutnämningspolitiken. Jag har ingenting emot dendebatten. Den kan vara på många sätt upplyftande.Anders har med sitt mera kåseri till inläggvisat att han vill göra mer teater av detta än att disku-tera sakfrågan. Men det är inte mitt problem. Det ärAnders problem.Det finns all anledning att uppehålla oss litetgrand vid vilka regler som gäller i utnämningspoliti-ken. Det är regeringen som har utnämningsmakten ifrågorna. Det är förtjänst och skicklighet som skallråda.Nu finns det många som diskuterar att det skallvara en annan tingens ordning. Det skall vara ett annatsätt som utnämningarna skall ske på. Det är fortfaran-de ingen som har kommit med några bärande argu-ment över vad det är som skulle bli bättre, vilka andrakriterier som skall vägas in, hur det skall gå till osv.Det blir samma diskussioner i alla fall. De som intetycker om det slutgiltiga beslutet kommer att fortsättaatt hävda ungefär samma gamla refräng som AndersBjörck har gjort, dvs. att det är andra kriterier änförtjänst och skicklighet som har fått råda vid utnäm-ningarna. Jag tror inte att vi kommer att komma bortfrån den debatten. Den kommer att fortsätta - men påett annat sätt.Peter sade att han tyckte att hade en annan infallsvinkel på frågorna än vadIngvar hade. Man måste lyssna noga för attkomma fram till en sådan slutsats. samma ingångsvinkel som , nämligen att det avgörande är förtjänst ochskicklighet. Däremot gjorde en kom-plettering och sade att när det finns fler att välja påkan även andra aspekter vägas in. Här har vi konflik-ten.Göran sade själv att för få kvinnor hadeutnämnts. Ett antal kvinnor har blivit utnämnda. Mendå har felet varit att de har varit centerpartister ellerhaft annan politisk bakgrund.Hur regeringen än vänder sig går det säkert atthitta något fel - bara för att man själv anser att detfinns andra kandidater. Avvägningar och hänsyn göratt vi hamnar på ruta 1 igen. Någon måste ta ansvar,någon måste sköta utnämningarna och olika aspektermåste vägas in. Det grundläggande och avgörande ärförtjänst och skicklighet.Vi kommer in på favorittema,nämligen att för många socialdemokrater har blivitutnämnda till vissa uppdrag. Låt oss vända på frågan:Man får inte ha politisk bakgrund för att bli utnämndtill vissa uppdrag. Då inser alla det rent horribla i ettsådant resonemang. anser naturligtvisatt grundreceptet är att ingen med socialdemokratiskbakgrund får utnämnas. Men det är väl bara AndersBjörck som ställer upp på den delen.Hela tiden är det den här konflikten. Skall vi börjamed matematik, så att det skall utnämnas ett visstantal centerpartister, moderater, miljöpartister osv. ?Då har vi gjort ett avgörande avsteg från grundprinci-pen att det är förtjänst och skicklighet som skall råda.Då blir det matematik i fråga om hur många tillsätt-ningar som sker med politisk bakgrund. Jag tror inteatt det gynnar någon.Nej, jag tror att man måste se det här utifrån verk-lighetsperspektivet. Man kan naturligtvis ha olikauppfattningar om vem som är mest lämpad för detuppdrag som någon skall utses till. Jag tror att detalltid kommer att vara på det sättet. Det avgörandemåste väl vara hur vederbörande har skött sitt upp-drag efter utnämningen.Göran ställde en intressant fråga i det äm-net: Har de som har en politisk bakgrund skött sittuppdrag sämre än andra som har blivit utnämnda? Detär ett stort antal personer som utnämns tilldessa uppdrag, och om några av dem inte motsvararde krav som ställs och kanske inte sköter sitt jobb påett helt bra sätt är det inte märkvärdigt i sig. Men ärdet enbart de som har en politisk bakgrund som ärdrabbade på det viset? Det finns inga belägg för detoch ingenting som talar för det. Det är det som jagtycker måste vara det grundläggande.Anders säger att det är oerhört viktigauppdrag, stora förvaltningar, med miljarder i omsätt-ning som skall fördelas osv. Ja, men indirekt blir detett påstående att det inte fungerar på bästa sätt.Då bör man ta en sakdebatt om det: Var fungerar detinte? Var sköts det dåligt? Vad är det för fel? Manbör ta den debatten i stället för detta allmänna utsme-tande om att de verk och myndigheter där regeringenhar utnämningsmakten sköts på ett halvtaskigt sätt.Det är förödande för själva sakdebatten och ganskakränkande mot dem som har dessa uppdrag att meraallmänt säga att det inte fungerar bra.När det gäller min syn på hur det här sköts skalljag passa på att citera ett stycke ur en tidning:"Han var socialdemokrat men skilde påsina roller. Som lojal ämbetsman tjänade han olikaregeringar. Hans mera intensiva partipolitiska enga-gemang kom relativt sent. tydde allt på atthan skulle stanna i ämbetsmannavärlden , dåhan utnämndes till generaldirektör för . Men han kom aldrig att tillträda denbefattningen. - - - kallade på" ho-nom, "som sedan kom att inneha centrala befattningarnära och i regeringen . "Detta är skrivet av folkpartisten iUpsala med anledning av att har gått bort. "Som lojal ämbetsman tjänade han olika regering-ar." Det kan väl inte uppfattas som ett partipolitisktförsvar av en socialdemokrat, när det är en ledarskri-bent i en folkpartitidning som skriver det.Detta beskriver väldigt tydligt och bra, oavsettpartifärg, om det är socialdemokrater eller moderater,just den tesen att man kan skilja på sina roller om mantjänar som ämbetsman på det sätt som man skall göra.Jag tror att det är mycket väsentligt att framhålla attdet är just så det fungerar.Det pajaseri som håller på med ärnågonting annat, ett annat spel, när det gäller vaddessa personer verkligen uträttar.Då kan man ställa sig frågan: Varför kör AndersBjörck med den här argumentationen? Som jag serdet är argumenten ganska enkla.Anders tycker inte om socialdemokratiskaregeringar. Han tycker inte om en socialdemokratiskregering som har sanerat statens ekonomi. AndersBjörck tycker inte om en socialdemokratisk regeringsom har sett till att vi har låga räntor ochlåg inflation. Han tycker inte om en socialdemokratiskregering som kan se till att det blir mer resurser tillvård, omsorg och skola.Finns det då någon som tror att tycka om en socialdemokratisk regerings ut-nämningar? Nej, det finns det knappast. Och vilkabevekelsegrunderna egentligen är för ,om det är den personliga besvikelsen eller mera denpopulistiska argumentationen, tror jag inte att vi fårnågot svar på i den här debatten heller.Anf. 159 Förste vice talman () replik:Herr talman! sade att han hade varitmed om den här debatten förut. Jag kan bara konstate-ra att detta icke kan vara sant. Det kanabsolut inte vara sant. Han har uppenbarligen intelyssnat och inte förstått någonting av vad saken gäller.Om en ledamot av kammaren går upp i en debattnär vi behandlar en viktig och seriös fråga och sägeratt de andra debattörerna sysslar med pajaseri ellerteater, är det ett sätt att debattera som gör att jag fin-ner det meningslöst att debattera vidare. MatsBerglind har ju på Internet visat att hans omdöme inteär särskilt bra, när han beskyller personer som har enannan uppfattning för att vara berusade.Jag tror inte att den här debatten leder någonstans,herr talman.Anf. 160 () replik:Herr talman! När man lyssnade ordentligt på An-ders inlägg i debatten från början hörde manatt det inte var ett seriöst inlägg. Då tycker jag att manskall tala om det. Han började prata om att det barafinns ett område där en socialdemokratisk regeringhar lyckats i arbetsmarknadspolitiken. Han sade attdet inte är inom AMS-program och sådant, utan attdet är att klara sina egna tillsättningar och sina egnainterna problem inom socialdemokratin.När lägger sig på den nivån frånbörjan finns det ingen som helst anledning för mig attstå och skrapa med foten och låta bli att tala om vadjag tycker om sådana inlägg. Det sade jag ärligt. Ävenom jag kanske tog i står jag för det fortfarande.Anf. 161 () replik:Herr talman! Jag skall läsa ett kort stycke från ut-frågningen med :": Men om det nu bara är kompetensoch skicklighet och ingenting annat som är avgöran-de, skulle väl ett ansökningsförfarande där människorkan redogöra för sina betyg, erfarenheter och sinbelagda kunnighet vara nog - - -?Göran : I och för sig, men jag tycker inteatt den ordning som man har på något sätt harkringgått detta. Den ger möjligheten att också väga inandra faktorer vid sidan av förtjänst och skicklighet.Kenneth : Då vill regeringen ha denna maktdärför att den vill väga in andra faktorer än förtjänstoch skicklighet?Göran : Ja, men man skall inte göra avkallpå kravet på förtjänst och skicklighet. Det är väldigtviktigt. "Det här är en nyansering, som skiljer sig en delfrån det talade om när vi hade ut-frågningar med honom.Han påpekade att det bara var förtjänst och skick-lighet som det handlade om. Det är ganska intressant.Särskilt som inte ville utveckla vilkade andra faktorerna var finns det anledning för konsti-tutionsutskottet att fundera över hur dessa utnämning-ar går till och vilka sakskäl som är de viktigaste. Vadär det för skäl som är avgörande vid sidan av förtjänstoch skicklighet?Anf. 162 () replik:Herr talman! Att utvecklade dettalitet mera än kan i ochför sig ha rätt i. Men båda två sade att det i grunden ärförtjänst och skicklighet som är avgörande. Därutöverkan man väga in andra aspekter. Även om det blirnågon typ av annat förfarande måste man ändå ha denmöjligheten.