prot · GM0937 · 1998-12-16 00:00:00 — Vi har diskuterat den här frågan väldigt mycket,och jag tycker att det har framgått att regeringen skallåterkomma när det sker en försämring. Jag har belysthär i talarstolen att en försämring har skett, ochjag tror att regeringen kommer att uppmärksamma detoch därmed återkomma.Anf. 217 TALMANNEN:Jag vill påpeka att repliken enbart gäller LenaOlsson och inte någon annan ledamot i kammarensom inte har rätt att svara.Anf. 218 () replik:Fru talman! Jag skall försöka bättra mig på denpunkten.Jag uppfattade svar som ett ja, dvs.att hon tänker ta initiativ för att aktualisera den härfrågan i utskottet.Anf. 219 () replik:Fru talman! Vi i utskottet har sagt att om det skerförsämringar skall vi återkomma i den här frågan. Detsäger jag också i talarstolen. har jag fått en signal.Just har jag fått ett fax. Då tror jag att regering-en också, när den ser att det blir en försämring, avseratt återkomma i frågan.Anf. 220 ():Fru talman! I denna kammare finns det en bredpolitisk samstämmighet om att alla människor skallha samma rättigheter och möjligheter till delaktighet,men vi vet att verkligheten för många ser väldigtannorlunda ut. I mitt ordinarie arbete som personligassistent kom jag i kontakt med de hinder iinfrastruktur och samhällsliv som begränsar de funk-tionshindrades delaktighet.De svårigheter och onödiga hinder som dagligenuppstår för den som är beroende av rullstol i det var-dagliga livet är i sig ett bevis på avsaknad av delak-tighet i beslut som rör vår utom- och inomhusmiljö.Vi kristdemokrater påpekar i vår kommittémotionSo376 de brister som framkom i en undersökningsom gjorde hösten 1996.Det visade sig att av landets kommuner sällaneller aldrig rådfrågar ett handikappråd eller en handi-kapporganisation i ett tidigt skede innan ett beslutfattas som rör funktionshindrade.Fru talman! Undersökningen visade också attnästan var fjärde lokal där fullmäktige håller sinasammanträden inte uppfyller minimala krav på till-gänglighet för rörelsehindrade. Detta innebär i prakti-ken att många funktionshindrade stängs ute från encentral del av den svenska demokratin.Därför är det viktigt att i all utbildning lyfta framhandikappfrågor. Det gäller såväl i undervisningensom i utformandet av lokaler.Vi kristdemokrater har avsatt ytterligare 300 mil-joner utöver majoritetens budget för att förbättrastödet till personer med personlig assistans.Svårt funktionshindrade har drabbats hårt av rege-ringens schablonering av assistansersättningen. Meden schablon får vissa grupper för mycket ersättning,medan svårt funktionshindrade inte längre klarar attanställa en personlig assistent.Den försämring som schabloneringen innebär le-der till en fyrkantig hantering av unika människorsbehov och leder inte till ett effektivt utnyttjande avbegränsade resurser. I likhet med Intressegruppen förassistansberättigade anser vi att en förenklad årsredo-visning kan användas.Fru talman! Vi kristdemokrater anser det ocksåoetiskt att rätten till personlig assistans upphör vid65-årsdagen. Lagen om stöd och service för vissafunktionshindrade syftar ju till att främja jämlikalevnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet förde människor som omfattas av lagen. För funktions-hindrade med personlig assistans betyder 65-årsdagenatt de fråntas den frihet, kontinuitet och goda om-vårdnad som personlig assistans innebär.Trygga familjer är en vinst för . I debatteroch diskussioner gällande assistansreformen nämnsalltid kostnader men sällan vinster. Den trygghet somföräldrar till funktionshindrade känner med väl funge-rande assistans är en vinst för samhället. De har gettsmöjlighet att förvärvsarbeta. Syskon till funktions-hindrade barn har getts möjlighet till gemenskap medsina föräldrar. Framför allt är det viktigt att den kun-skapsresurs som föräldrar till funktionshindrade utgörtas till vara.De allmänna råd om personlig assistans som utfärdat ger otrygghet imånga familjer. Alternativet kan för en del bli attbegära gruppbostad eller familjehemsplacering. Medotydliga regler blir det många överklaganden ochdärmed en högre samhällskostnad.Vi kristdemokrater vill värna barns rätt till per-sonlig assistans. Samma bedömning av omvårdnads-behovet skall göras då det gäller en ansökan från ettbarn som från en vuxen person.Därför gladde det också mig att det fax som också jag har fått ta emot i dag.Jag ser fram emot när vi kan väcka denna fråga ochhoppas att det snabbt kan bli ett prejudikat i fråga omdet här beslutet om assistans. Att man helt och hållettar bort assistansen för ett barn som har haft ganskamånga timmar är oroande.Även om det inte hör till detta ämnesområde villjag ändå ta upp det sade om fyr-tiotalisterna. Jag tyckte att det var ganska kul. Detsom oroar mig en aning, både när det gäller synen påatt arbeta med funktionshindrade och hela synen påvården, är syn på dåtidens tjänste-samhälle.Själv kommer jag från ett litet fiskarsamhälle därvi aldrig har haft det här med tjänandet och klassam-hället. Däremot handlade det om att lära för livet ochatt arbeta i familjer. Jag ser tyvärr alldeles för mångafyrtiotalister med denna syn på tjänster i hemmen ochtjänstesamhället över huvud taget. Detta ser jag somen bromskloss, fru talman, när det gäller utvecklingenav nya arbeten.Anf. 221 () re-plik:Fru talman! Det är nog så att skillnaden mellanRosita Runegrund och mig är att jag har sett det pånära håll.Anf. 222 () re-plik:Fru talman! Det kan jag säga att jag också hargjort. Jag har också haft tjänstefolk i mitt eget hemunder och sett att det går att upprättamycket goda förhållanden om det är bra arbetsvillkor.Anf. 223 ():Fru talman! vill bygga ett samhälleför alla, där medborgarna behandlas med respekt ochges likvärdiga möjligheter. Det innebär att alla skallha möjligheter till utbildning, arbete och en stimule-rande fritid.För att nå målet Ett samhälle tillgängligt för allaanser vi att varje sektor i samhället borde ges ettlagstadgat ansvar för att respektive sektors utbud avtjänster och service blir tillgängliga för människormed funktionshinder. Bättre utbildning för samhälls-planerare och ökat inslag av personer med funktions-hinder kan, tillsammans med företrädare för social-tjänsten, öka insikten och tillgängligheten i samhället.Rätten till ett arbete måste även omfatta dem somdrabbats av ett funktionshinder. I tider med hög ar-betslöshet ökar konkurrensen på arbetsmarknadenoch det medför oftast svårigheter för många funk-tionshindrade att få ett jobb. Vi anser därför att detmåste bli möjligt att använda arbetsmarknadsmedelmer flexibelt.Vi vill framhålla vikten av att det i kommunernasskolplaner anges tydliga mål för hur elever medfunktionshinder kan ges en, jämfört med övriga ele-ver, likvärdig skolgång. Särskild uppmärksamhetmåste här fästas vid individens behov.Ytterst få personer med funktionshinder studerarvidare vid högskolor och universitet. Undersökningarvisar att de eleverna ofta tvekar eller avstår. Center-partiet anser att det är hög tid att en central instanstillsätts, som får till uppgift att bevaka, följa upp ochutvärdera de funktionshindrades högskolesituation.Vi anser därför att det finns skäl att se över formernaför högskoleprovet, så att eventuella hinder undan-röjs.Schablonersättningen för personlig assistans täck-er inte alla kostnader för den personliga assistansen,t.ex. kostnader för vidareutbildning och kompe-tensutveckling. anser därför att i sin översyn av ersättning för person-lig assistans skall väga in de synpunkter som fram-förts om ersättningsnivån och ersättningsformen.Stödet skall vara rättvist, enkelt och värna valfriheten.Funktionshindrade mister rätten till person-lig assistans när de blir ålderspensionärer. Centernanser att denna åldersgräns är orimlig. Vi vill att desom är berättigade till personlig assistans skall få behålla den också efter 65-årsdagen.Regeringen har fått uppdrag att återkom-ma med förslag om detta. Så har inte skett. Vi villdärför uppmana regeringen att återkomma med för-slag i denna fråga, så att förslaget kan genomförasden 1 juli 1999.Vidare anser vi att barns rätt till personlig assi-stans måste säkras. Det föreligger en skillnad mellanriksdagens och myndighetens föreskrifter. Regering-en bör därför återkomma till med förslagtill ändring så att barnens rätt klargörs.En stor grupp människor i samhället, över enmiljon, har drabbats av någon reumatisk sjukdom.För att minska lidandet för individen måste den sjukefå en tidig diagnos och goda rehabiliteringsinsatsermåste erbjudas. För vissa reumatiska diagnoser finnsdet goda förutsättningar att minska funktionsnedsätt-ningarna om en snabb och effektiv behandling sättsin. Det här bör också uppmärksammas.Bristen på hjälpmedel och de långa väntetidernamedför oftast svårigheter att leva ett fullvärdigt liv.Här borde en hjälpmedelsgaranti med rimliga tids-gränser fastställas.Det är också samhällets skyldighet att informeraom teknikens möjligheter och bistå så att den blirtillgänglig för alla. Informationstekniken - rätt an-vänd - har stor potential att öka de funktionshindra-des livskvalitet. Vi anser därför att en översyn bärgöras av sjukvårdshuvudmännens förskrivning av IT-hjälpmedel.Det bör även övervägas om det behövs ett särskiltstöd för anpassning av IT-produkter, då anpassning-arna kan bli ganska dyra i enskilda fall. Centerpartietfinner det angeläget att utreda en lagreglering avtillgängligheten inom IT-området.Slutligen vill jag instämma i det särskilda yttrandesom gjort med anledning av socialut-skottets betänkande.Jag vill också instämma i den tidigare represen-tanten anförande.Anf. 224 HANS ():Fru talman! Vi har diskuterat socialpolitik underganska många timmar vid det här laget. Jag skallförsöka att koncentrera mig på handikappavsnittet.När det gäller omsorgen om funktionshindradeanser utskottsmajoriteten att det är den generellavälfärdspolitiken som skall utgöra grundstenen pådetta politikområde såväl som på andra. Principen omalla människors lika värde och rätt är utgångspunkt.För att uppnå detta behövs också särskilt riktade in-satser för att förbättra tillgänglighet och stödja en-skilda individer.Det finns ändå anledning att särskilt understrykaatt det är den generella välfärden som är basen ocksåför människor med funktionshinder. Det är inte sär-lösningar som är förstahandsåtgärden. Det är gene-rella insatser som motverkar ett utpekande och be-hovsprövande. På den här punkten går också dentydligaste skiljelinjen mellan socialdemokratisk ochsocialliberal välfärdspolitik å ena sidan och moderat åandra sidan. Jag respekterar att moderater vill ha ettannat samhälle. Men det jag inte kan förstå är att maninte vågar tala om och stå för konsekvenserna av detsamhället och den utvecklingen.Fru talman! Under den gångna mandatperiodenbeslutade om åtgärder för att uppnå enbättre kontroll på utgifterna och vissa andra ändringarsom påverkade kostnadsutvecklingen och den per-sonliga assistansens funktionssätt. Det var föränd-ringar som syftade till att åstadkomma en effektivareanvändning av skattepengar. Rollfördelningen mellanstat och kommun förtydligades och de administrativainsatserna begränsades.Det är klart att dessa förändringar inte har gåttsmärtfritt. Men mycket tyder ändå på att det har gåttbetydligt bättre än vad oppositionen faktiskt villemedge när vi diskuterade detta. Vet man hur mycketden här reformen betyder för människor som harpersonlig assistans, och att det är den viktigaste re-formen som har genomförts på handikappområdet, ärdet lätt att förstå de starka reaktioner som vi möternär det görs förändringar. Men det är viktigtatt sakligt analysera vad som faktiskt har hänt.I nuläget är det fler personer än någonsin somuppbär personlig assistans, och de som har personligassistans har fler timmar . Det finns ävenskäl att påtala att antalet barn som har personlig assi-stans är fler . Den bild som har framställtsav några talare är inte alldeles väl förankrad i verk-ligheten.Med tanke på fax, mejl och annat som också harnämnts från talarstolen vill jag erinra om att vi ordningen i att det är somstiftar lagar, myndigheter som utfärdar anvisningaroch råd och domstolarna som avgör om man har följtlagarna eller inte. Tycker vi att det inte blev som vihade tänkt när vi stiftade de här lagarna har vi möj-lighet att komma tillbaka. Jag tycker inte att man kandra fullständiga slutsatser av kortfattade fax och mejl.Det vi har funnit med förändringarna av LSS ochLASS är att vi har fått en ekonomisk stabilitet i re-formen. Det går inte heller att inom handikappområ-det bygga reformer på luftslott. Med en framgångsrikekonomisk politik som fått ordning på hela Sverigesekonomi kan också människor med funktionshinderkänna framtidstro och tillit. Tack vare denna fram-gångsrika ekonomiska politik har pengarna till assi-stansreformen ökat från 2 ½ miljarder till drygt5 miljarder.Fru talman! Det här betyder inte att utskottsmajo-riteten anser att allt är bra. Mycket återstår att göra.Mycket återstår innan vi har nått de handikappolitiskamålen. Men människor som är funktionshindradegynnas inte av att vi svartmålar det som inte är svart.Fru talman! Det har sagts en hel del om hur assi-stansreformen hanteras i praktiken. Det är ganska lättatt hålla med om en del kritik. Det är lätt att säga attdet behövs ett bättre samarbete mellan försäkrings-kassorna och kommunerna. Det är också viktigt attförsäkringskassorna använder den möjlighet till pre-liminära beslut som finns när det gäller personligassistans. vill jag säga att jag inte är säkerpå att det alltid är den bästa vägen att den personligaassistenten också jobbar i skolan. Men om det är såatt de sakliga omständigheterna säger att det är denbästa modellen, har vid ett tidigare tillfällemycket tydligt sagt att det är upp till kommunernaoch försäkringskassorna att lösa frågan så.När det gäller assistans för barn föreslår utskotts-majoriteten ett tillkännagivande. Barn har naturligtvisrätt till personlig assistans. Men det är inte så enkeltatt man kan använda samma måttstock som för vux-na. Av det följer att det behövs riktlinjer och redskapför bedömningarna av hur många timmar assistanssom behövs.Jag vill rätta till ett uttalande som fälldes från ta-larstolen . Det sades att det nu varen nyordning på gång. Det är inte så. Vi har vid fleratillfällen behandlat assistansreformen. Vi har sagt attvi står för de ursprungliga besluten. Vi sade det senast1996 i samband med de förändringar som då skedde.När det gäller äldres rätt till personlig assistans fö-reslår utskottet även här ett tillkännagivande om dens.k. Var och en som har läst budget-propositionen vet att regeringen där säger att manavser att återkomma till frågan om 65-årsgränsen ivårpropositionen. Med tillkännagivandet understrykerutskottet att det finns en stark vilja och ett starkt öns-kemål i socialutskottet att så också sker.Några har nämnt den s.k. schablonen. Jag vill er-inra om uppdrag. Verket fick iuppdrag efter ett initiativ i socialutskottet att göra enuppföljning och utvärdering. I den uppgiften ingåräven att kartlägga om det finns kostnader som intetäcks av ersättningen. skallredovisa till regeringen om en dryg månad.Fru talman! berömmer sig av storasatsningar på handikappområdet. Det kan låta gene-röst med de 1 ½ miljarder ytterligare de vill använda.Men det finns också anledning att titta på hur Mode-raterna vill betala detta. Vi har tidigare hört att Mode-raterna vill dra undan drygt 4 miljarder från läkeme-delsförsäkringen. Den siffran stiger framåt i tiden.Det är faktiskt ganska många människor med funk-tionshinder som behöver läkemedel och som kommeratt få en dyrare nota.Moderaterna vill undandra ett antal miljarder, flerju längre bort i tiden det är, när det gäller hushållensekonomi. Där drabbas också människor med funk-tionshinder. Förtidspension och arbetsskadeförsäkringskall minska. Det är ganska många funktionshindradesom har nytta av insatserna.Moderaterna vill överföra en del av sjukvårds-kostnaderna till trafikförsäkringen. Det finns ganskamånga funktionshindrade som på grund av dettakommer att få dyrare kostnader. villkrympa de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Det ärganska många funktionshindrade som har väldigtstora behov av att få hjälp och stöd för att få ett jobb.Det blir inte precis lättare om man krymper de ganskabegränsade resurser som finns redan i dag.Fru talman! Jag är fullständigt övertygad om attmänniskor med funktionshinder är mycket mer be-tjänta av en socialdemokratisk modell än en moderatmodell. Med detta vill jag yrka bifall till utskottetshemställan i betänkandet.Anf. 225 () re-plik:Fru talman! Det gäller frågan om handikappre-formen, LSS och . Det är ständig oro bland demsom vi kan kalla brukare. Jag känner också en hel deloro. Vi har haft frågan uppe ett otal gånger i socialut-skottet även under förra mandatperioden. I socialut-skottet har vi vid flertalet tillfällen bättrat på rege-ringens proposition och gjort förslagen lite bättre.Vi har också upprepat andra saker vi har tagit upptidigare, t.ex. 65-årsgränsen och barnens rätt till per-sonlig assistent och vi har bett att få schablonersätt-ningen utredd. Vi har haft tillkännagivanden, ochändå händer ingenting. har vi tillkännagivandenigen.Jag känner mig lite bekymrad för regeringenshantering av frågorna. Man har inte agerat trots till-kännagivanden från riksdagen.Kan det vara möjligt att vi i socialutskottet kanfölja frågorna mer noga än vad regeringen gör och tainitiativ om det vi vill skall hända inte händer, HansKarlsson?Anf. 226 HANS () replik:Fru talman! Jag har lite svårt att förstå KerstinHeinemanns kritik när det gäller regeringens hante-ring av frågan. Regeringen har sagt att man tänkeråterkomma i vårpropositionen i fråga om 65-årsgränsen. Jag vet inte vilket förslag som har kom-mit fram i kammaren som skulle vara skarpare idet avseendet. Det finns inte några förslag till attändra den nuvarande lagen. De förslag som finnshandlar om tillkännagivanden, precis som utskotts-majoriteten gör.Anf. 227 () re-plik:Fru talman! Vi har haft frågan om 65-årsgränsenoch barnens rätt förut. Vi upprepar i stort sett sammaskrivning som vi har haft tidigare.Jag känner trots allt en oro. Det händer ingenting.Vi för fram våra krav från utskottet. Vi har enigatillkännagivanden. Det tar tid, och jag känner dennaoro. Dessa människor som är beroende av dessa frå-gor får vänta och vänta innan de vet vad som händer.Det är vår uppgift i socialutskottet att noga följafrågan. Om det tar bör utskottet ta ettinitiativ att skynda på arbetet mer.Anf. 228 HANS () replik:Fru talman! Jag är helt övertygad om att socialut-skottet noga kommer att följa frågan. Jag vet att ocksåmånga utanför socialutskottet följer vad som händerpå området. Eftersom och Socialdemo-kraterna i regel är överens här, ser jag inte några storabekymmer.Men det är viktigt att vi även inför denna föränd-ring, som vi alla hoppas på, har gjort ett rejält förar-bete så vi vet vilka konsekvenserna blir, vad föränd-ringen kostar, så att vi inte hamnar i samma situationsom förra gången, dvs. att vi inte alls har täckt in ochbudgeterat de pengar som behövs för att klara enviktig och angelägen reform.Anf. 229 () replik:Fru talman! Jag uppskattar sakli-ga och noggranna genomgång av sina synpunkter idessa frågor. Det märks att han både kan ärendet ochatt han personligen är engagerad i frågorna.Men jag saknar ändå svar på den fråga som jagställde i mitt anförande och som jag gärna vill ha svarpå från majoriteten, nämligen om man skall tolkaskrivningen i betänkandet på det sättet att majoritetenaccepterar de försämringar av assistansersättningensom de facto har skett under det här året och att till-kännagivandet till regeringen enbart avser försäm-ringar som kommer att ske efter de förändringar somäger rum . Det är den ena frågan.Sedan skulle jag också vilja påpeka ett förhållan-de. fram till dess regeringen läggerfram sin vårproposition kommer 20 000-30 000 per-soner att fylla . Bland dem finns det rimligen ettrelativt stort antal människor som är berörda av 65-årsgränsen. Jag tycker inte att det är tillfredsställandeatt man, när utskottet ger ett så tydligt tillkännagivan-de, nöjer sig med att det blir ett glapp under periodenfram till dess regeringen kommer med förslag somsedan skall gå igenom i och som möjligeninte verkställs förrän . En hel årskull av65-åringar kommer att drabbas av detta.Anf. 230 HANS () replik:Fru talman! När det gäller frågan om hur utskotts-betänkandet skall tolkas uppfattar jag att det är enväldigt tydlig skrivning. Om rättstillämpningen inne-bär en mer begränsad tillämpning, uppmanar vi rege-ringen att återkomma. Mycket av denna diskussiongrundar sig på allmänna råd.Nu har jag inte det exakta datumet i huvudet för närdetta sjösattes, men det är inte särskilt länge sedan.Det innebär att det vid det här laget inte kan ha fåttsärskilt många effekter på det sättet att det har påver-kat särskilt många omprövningar.Mitt intryck är ändå att detta allmänna råd somhar vållat en del oro och bekymmer, vilket jag har allrespekt för, egentligen grundar sig på den propositionsom hela handikappreformen, LSS och , vilarpå och att det inte innehåller några förändringar iförhållande till de förhållningssätt som finns angivnadär.Sedan till detta med vad som händer med demsom passerar 65-årsgränsen och som har personligassistans, för det är ju dem vi talar om. Åtminstonehar jag tolkat det på det sättet. Det är drygt 7 000 somhar personlig assistans . Det är en fråga atthantera den dagen frågan på nytt kommer på riksda-gens bord. Jag vill åter erinra om att även det mode-rata förslaget innebär att vi har att invänta regeringensförslag. Även med det moderata förslaget kommer jude som passerar 65-årsgränsen att förlo-ra sin rätt till assistans.Anf. 231 () replik:Fru talman! Såvitt jag förstår och somjag har tolkat det hela bygger anvisningarna på enpraxis som redan under detta år har börjat tillämpasute i kommunerna. Så förändringen ägde de facto rumredan tidigt under våren.När det gäller 65-årsgränsen innebär det moderataförslaget i vår motion att denna förändring inte skallgenomföras, utan man skall också fr.o.m. 1 januarikunna använda regeln att människor har rätt till assi-stans efter det att de har fyllt 65 år.Anf. 232 HANS () replik:Fru talman! Det är ju så, , att detmoderata förslaget tar sikte på ett tillkännagivande tillregeringen om att återkomma till med ettförslag. har inte föreslagit någon lagänd-ring. Därav följer att även med den moderata model-len skulle 65-åringarna gå miste om sin personligaassistans vid årsskiftet.Anf. 233 () re-plik:Fru talman! nämnde en effektivareanvändning av assistans. Jag vill fråga vad Hansmenade med det.Anf. 234 HANS () replik:Fru talman! Det är en ganska lång historia, ochdet är inte möjligt att på repliktid reda ut den frågan.Men när denna reform sjösattes den 1 januari 1994var den inte i alla delar genomarbetad. Den fick intealltid de konsekvenser och resultat som var avsedda.Detta har vi arbetat med under en hel mandatperiod.Dessutom har vi arbetat med att få ett grepp om kost-nadsutvecklingen och se till att vi i budgeten har såpass mycket pengar avsatta att de räcker till att säkrabetalningen för de personliga assistenterna.Anf. 235 () re-plik:Fru talman! Om jag tolkar rätt ären effektivare användning av dessa medel att få ettgrepp om kostnaderna, vilka man anser ligger förhögt i dag.Anf. 236 HANS () replik:Fru talman! Vi har ju under hela den gångna man-datperioden år för år höjt anslagen till assistansersätt-ning. Vi fortsätter att höja anslagen även . Dåkan man ju inte säga att vi har minskat kostnadernaeller att vi ens har bromsat dem, utan det handlarfaktiskt om att se till att vi har pengar så att vi klararden här reformen. Det är en mycket angelägen ochviktig reform som var enig om.Den största otjänst som vi kan göra de människorsom är beroende av reformen är att med olika beslutoch åtgärder medverka till att vi urholkar de ekono-miska möjligheterna att få en stabil och långsiktigkraft i reformen.Anf. 237 ():Fru talman!