prot · GL09112 · 1998-05-26 00:00:00 — Ingen tvingas till någonting, vare sigman är pappa eller mamma, utan vi vill underlätta förfler än de allra rikaste att kunna ordna sin barnomsorgpå annat sätt.Anf. 111 ():Fru talman! Det förs här fram argument om attvårdnadsbidraget skulle öka valfriheten. Det är märk-ligt att man försöker göra detta till en sanning genomatt säga det tillräckligt . Det kan ju varaen taktik i och för sig. På vilket sätt skulle det ökavalfriheten? Det blir ju en avgrundsskillnad så längevi inte ser till att vi har ett jämställt samhälle. Efter-som vi fortfarande har en maktstruktur som gör att detär männen som beslutar i samhället och som har dehöga inkomsterna, skulle det inte bli någon valfrihetom ett vårdnadsbidrag skulle införas. Det skulle istället bli kvinnorna som så att säga skulle välja vård-nadsbidraget, eftersom man inte vill förlora förmycket i inkomst. Det innebär alltså definitivt ingenvalfrihet för papporna att införa ett vårdnadsbidrag.Det skulle tvärtom försvåra för papporna att ta del isina barns uppväxt.När det gäller argumentet att barnomsorg kostarmycket pengar vill jag säga att de föräldrar som är utei produktionen bidrar till produktionen, de gör eninsats och betalar skatt. Man kan inte säga att dag-hemsplatserna kostar så mycket för samhället somChatrine här säger. De som väljer att gå ut iproduktionen får också möjlighet till barnomsorg. Påsikt tycker jag att vi skall ha barnomsorg till alla. Vihar en barnomsorgslag som alla kommuner tyvärr intelever upp till, eftersom de arbetslösas barn inte gesmöjlighet att behålla sin plats. Föräldrarna får inte ensmöjlighet att söka arbete. vill jag att den val-friheten ytterligare utökas genom att erbjuda gratisbarnomsorg till alla barnfamiljer. En riktig valfrihet isamhället är när alla barn får samma möjligheter attträffa kompisar och andra vuxna.Anf. 112 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan bara konstatera att jag intefick något svar på mina tre frågor om på vilket sättvalfriheten skulle öka för den lågavlönade ensamstå-ende mamman eller hur papporna skulle få mer tid.När det gällde finansieringen talade omfördelning men inte från vad. Därför är detväldigt svårt att förstå vad det är man skall spara påför att ge det här utrymmet på rätt många miljarder.Det är möjligt att vi inte fick något svar frånChatrine därför att vårdnadsbidraget ju integer någon ökad valfrihet utan mindre valfrihet. Detlönar sig dåligt att arbeta. Det ger sämre villkor iarbetslivet, försämrad löneutveckling, sämre pension.Kvinnorna blir mer ekonomiskt beroende av mannen.Ett vårdnadsbidrag kommer därigenom att öka orätt-visorna, minska valfriheten och hota jämställdheten.Chatrine talade om rättvisa i sitt förstainlägg. Då kan man undra vari rättvisan består när denensamstående lågavlönade mamman genom sin skattskall betala vårdnadsbidraget till dem som ändå harmöjlighet att vara hemma eftersom vårdnadsbidragetligger på en så låg nivå.Chatrine var också inne på detta med eko-nomi. Hon nämnde kostnaden för barnsomsorgen. Detär väldigt viktigt att vara tydlig på den här punkten.Det som har gjort att vi i vårt land har haft möjlighe-ter att bygga ut välfärden är att både män och kvinnorhar förvärvsarbetat och förvärvsarbetar, för det ger juinkomster och möjligheter till familjestöd. Föräldrar-na betalar genom sitt eget förvärvsarbete kostnadernaför barnomsorgen. De är också genom skatten medoch betalar till de bidrag som går till barn som har enförälder hemma.Förutom de frågor som jag har upp-repat men inte fått svar på vill jag ställa frågan: TrorChatrine verkligen att det är mer lönsamt församhället att människor inte förvärvsarbetar?Anf. 113 ():Fru talman! , tiden för en in-terpellationsdebatt är inte tillräcklig för att jag skallkunna föredra vår budget. Jag vill bara tala om att denär balanserad. Som sagt, jag skall lämna över vårtförslag där vi gör beräkningar för olika familjetyper.Hur tror att det känns försmåbarnsföräldrar i , som blir omyndig-förklarade den ena gången efter den andra därför attde vill välja ett annat alternativ? av alla små-barnsföräldrar som under den borgerliga regeringenstid hade barn mellan ett och valde vårdnadsbi-draget och valde bort någonting annat, nämligen denkommunalt subventionerade barnomsorgen.Det andra jag vill fråga är: Hur skulle vårdnadsbi-draget försvåra för papporna, som sade? Detär för mig obegripligt att någon pappa skulle få detförsvårat med vårt förslag.Sedan är det ju otäckt att både jag och svenskafolket gång på gång skall få i oss att den insats mangör om man vårdar sina barn hemma eller om någonannan gör det inte är värt någonting i bruttonational-produkttermer. Detta arbete är värt noll och räknasinte heller med i bruttonationalprodukten, utan det ärförst när man går utanför husknuten och vårdar någonannans barn och barn på dagis som det är värt någon-ting arbetsprestationsmässigt. Detta är ju obehagligt.Är det inte så enligt den nya pensionsuppgörelsen- det borde väl veta - att barn-ledighetsåren också skall räknas som en merit? Jaghoppas att vi är överens om det. Äntligen finns det enpunkt där man kan säga att detta arbete har uppvärde-rats.Jag kan tala om att vi kristdemokrater kämpar förfamiljepolitik varenda år, vare sig det är val eller inte,så det är inget nytt. Vi kommer att fortsätta kämpaäven efter valet, var så säker.Jag skall nu lämna över vårt förslag.Anf. 114 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan på nytt bara notera att jag intehar fått svar på mina frågor, inte heller på frågan omvi skulle tjäna mer på att föräldrar inte förvärvsarbe-tade. Jag är nog av den uppfattningen att föräldrarsförvärvsarbete är ett oerhört viktigt bidrag både fördem själva och för samhället.Jag blir oerhört ledsen när talarom att familjer och föräldrar i inteskulle vara myndiga. I är föräldrarna oerhörtväl medvetna. De vet vad som är bra för deras barn,och de tar naturligtvis ett väldigt stort ansvar för sinafamiljer.Det var inte så att man valde bort barnomsorgennär man ansökte om vårdnadsbidrag. Det finns ingasiffror i kommunernas barnomsorgsredovisningar somvisar att föräldrar valde bort barnomsorgen. Det ärinte sant, som säger, att det skulle hafått en sådan effekt.Sedan har jag aldrig sagt någonting om piska, vil-ket var något som påstod i sitt förrainlägg.Min uppfattning är väldigt klar: Om man vill för-bättra barnfamiljernas ekonomi och ökavalfriheten och jämställdheten, krävs det helt andraåtgärder än de som föreslår. Omjag hade de pengar som vårdnadsbidraget kostar,skulle jag använda dem till helt andra reformer. Depengar som vill lägga på ett vård-nadsbidrag, som jag har uppfattat handlar om ungefär5 miljarder, skulle faktiskt räcka till en barnbidrags-höjning för en miljon barnfamiljer med perbarn och månad eller till ytterligare sex månadersersättning på sjukpenningnivå i föräldraförsäkringen.Det måste vi sätta i relation till de ca 150 000 barn-familjer som skulle få del av ett vårdnadsbidrag.Många av de familjer som är hemma medett- och tvååringar har genom att utnyttja flexibilitetenfortfarande ersättning från föräldraförsäkringen ellerföräldrapenning för ännu ett barn.Den socialdemokratiska familjepolitiken har fak-tiskt lett till att vi lever i ett av världens mestjämställda länder. Den svenska modellen betraktasockså i många länder som en förebild. Det tycker jagatt vi svenskar kan vara stolta över.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 1997/98:301 ombarnkonsekvensbeskrivningarAnf. 115 Statsrådet ():Herr talman! Per har frågat socialministernom hon avser att verka för att barnkonsekvensbe-skrivningar görs vid alla statliga offentliga utredning-ar. Arbetet är så fördelat inom regeringen att jag skallsvara på frågan.Det är angeläget att det finns med ett barnpers-pektiv i allt offentligt beslutsfattande som rör barn.Det gäller oavsett om besluten fattas på statlig ellerkommunal nivå. Besluten kan också vara av olikakaraktär. Det kan gälla budget, lagstiftning eller ut-redningsdirektiv. Det kan gälla sociala frågor, skola,trafik eller den fysiska miljöns utformning.Barnens bästa har länge varit en ledstjärna i denlagstiftning som direkt tar sikte på barn. finns detskäl att gå vidare och föra in ett barnperspektiv i alltbeslutsfattande som rör barn. Detta understryks av attSverige anslutit sig till FN:s konvention om barnetsrättigheter.Den parlamentariska barnkommittén har gjort engenomgång av hur svensk lagstiftning förhåller sig tillbarnkonventionen och har därvid konstaterat attsvensk lagstiftning inte står i strid med åtagandenaenligt konventionen. Kommittén betonar dock i sittbetänkande Barnets bästa i främsta rummet (SOU1997:116) hur viktigt det är att utveckla former för attförverkliga anda och innebördockså i det praktiska handlandet på såväl nationelloch regional som lokal nivå. I detta arbete med ge-nomförandet är barnkonsekvensbeskrivningar vidoffentligt beslutsfattande ett viktigt inslag.Kommittén betonar också att det faktum att Sveri-ge ratificerat innebär särskildaåtaganden när det gäller att befrämja barns intressen.Barnkonventionens bestämmelser, som såle-des anslutit sig till, innebär att barn har en särskildprioritet. bör därför beaktas ocksåvid utformningen av utredningsdirektiv.Regeringen kommer att lämna enproposition där bl.a. betänkandebehandlas.Anf. 116 PER ():Herr talman! Jag får tacka för svaret. Det är alltidbarnen som kommer först i kläm och som råkar värstut. Barnen har aldrig kunnat få sina röster hörda i denutveckling av det moderna industrisamhället vi haft.Det är inte bara rent fysiskt våld som barnen råkar utför bland en massa olyckliga vuxna människor, utandet är också effekterna av den teknifierade värld avstress och livsfarliga transportmedel, buller, samhäl-lets elektrifiering och kemikalisering med bl.a. aller-giframkallande inomhusmiljöer, materialexperimen-tering, byggteknik och vatten- och luftförödelse.Jag har funderat på säkerhetsav-stånd, som är ett begrepp vi använder. Hur ser säker-hetsavståndet ut till en bil för ett barn? Det är rättintressant att tänka sig att själva avgasröret kommer utprecis i höjd med det lilla barnet. Det går på någotsätt inte ihop. Det finns ett systemfel någonstans.Det är vi vuxna som formar och ger förutsättning-ar för framtiden, och det är barnen själva som ärframtiden. Om vi skall ta vårt ansvar på allvar innebärdet att alla våra beslut borde ha barnens bästa i fokus.För att komma ett steg längre skrev jag en motioni höstas, där jag just föreslog att alla offentliga utred-ningar skall förses med ett särskilt barndirektiv precispå samma sätt som man gör med jämställdhetspers-pektivet . Ministern har i interpellationssvaretlyft fram , och det tycker jag ärväldigt bra. Hon har också understrukit vikten av attföra in just ett barnperspektiv i allt beslutsfattandesom rör barn på nationell, regional och lokal nivå,dvs. i så gott som alla beslut. Ministern hänvisar ock-så till mening att detta bl.a. innebäratt barnkonsekvensbeskrivningar är ett viktigt inslagvid offentligt beslutsfattande.Betyder detta att den föranmälda propositionenkommer att innehålla just förslag till generellt utred-ningsdirektiv om barnkonsekvensbeskrivningar i allaoffentliga utredningar? Det är min fråga till ministern.Jag vet att man inte brukar avslöja vad som står ipropositioner, men jag skulle ändå vilja höra minis-terns personliga inställning till detta. Det verkar ändåsom om vi har ungefär samma åsikt i frågan.Anf. 117 Statsrådet ():Herr talman! Jag tror inte att Per och jag harsärskilt mycket att vara oense omkring. Det konkretaförslag som finns i interpellationen ligger med som ettförslag från . Vi håller nu på och be-reder betänkande och de remissvarvi har fått. Detta är en viktig och angelägen punkt.Det kommer att ges svar när propositionen läggs fram.Anf. 118 PER ():Herr talman! Det låter hoppfullt. Det var åtta årsedan som ratificerades av Sverige.Ändå fanns det faktiskt bara fyrakommuner som införlivat i sinabeslutande organ. Det är , ,och . Enligt BarnombudsmannenLouise Sylwander, som följt denna fråga, har kommu-nerna egentligen inget val. De måste helt enkelt inför-liva . Det är litet tragiskt att det hargått så trögt.Positivt är i alla fall att , som ligger iVästra , numera har en barnchecklista förpolitiska nämnder och styrelser. Där utropade man1997 till barnens år. Sedan har kommunerna i Hal-land, och satsat på en Rädda-Barnen-utbildning av konventionspiloter, som skallinformera lokala beslutsfattare om konventionensparagrafer.Jag har samma uppfattning som utredningen - detvet jag inte om ministern har - när det gäller att inrät-ta en särskild enhet på underställden minister, precis som när det gäller jämställdhets-frågorna. Då får man en samordningsfunktion förfrågor som rör barn. Jag menar att en samordning avbarnpolitiken i hela samhället är så viktig. kanman konstatera att det på såväl nationell som regionaloch lokal nivå saknas samlad uppföljning av politiskabeslut vad det gäller barnen. Vad betyder t.ex. bud-getnedskärningar för barnen?Vad har ministern för åsikt om en särskild enhet?Anf. 119 Statsrådet ():Herr talman! Per nämnde fyra kommuner.Jag tror att vi kan lägga till ,som är en femte kommun som har kommit litet längreän andra.När det gäller är det viktigt ser arbetet som en process. För att uttrycka miglitet drastiskt kan jag säga att man inte lagstiftar frambarnkonventionen. Det handlar väldigt mycket om enprocess när det gäller att införliva andan och intentio-nerna i barnkonventionen.Som en extra puff i den processen beslutade rege-ringen 1996 att satsa 20 miljoner från Allmänna arvs-fonden på projekt. Det är frivilligorganisationerna påbarnområdet som söker dessa projektpengar. Jag harredan beviljat 10 miljoner, och är jag inne i nästaomgång med beslut om pengar till dessa projekt.De riktar sig till beslutsfattare, politiker ochtjänstemän i kommuner och landsting. Vi gör ocksådetta tillsammans med . Jag ser detta somett led i en sådan här process - med ringar på vattnetnaturligtvis.Sedan vill jag säga något om de här konkreta för-slagen från . tog Per upp ettannat sådant förslag, nämligen förslaget om en samladenhet. Då vill jag på nytt säga att alla de här idéerna,tankarna och förslagen i nu behandlasi det beredningsarbete som pågår inom Regerings-kansliet.Anf. 120 PER ():Herr talman! Som avslutning vill jag säga att detverkar som om ministern och jag egentligen är över-ens om alltihop. Det enda man får hoppas är att dethär också kommer att synas i den proposition som vikanske gemensamt kan tycka bra om.För mig är det så att är oerhörtviktig. Men det finns också en rad andra områden isamhället som är dolda. Det kanske är svårt för oss attförstå att de har samband med just barnen. Vi använ-der en begreppsapparat som jag tycker att vi måstevara väldigt observanta på. Vi talar t.ex. om hushåll.Ibland är barnen hushåll. är de antal kvadrat-meter yta. är de familj.Då menar jag att man måste säga: Var finns bar-nen? Man måste plocka fram barnen. Man måste visadem. Barnen måste få ett ansikte för oss. När vi görkonsekvensbeskrivningar som rör barn måste vi vetaatt det är för barnen och inte för något annat som vigör dem. Vi är ju säkert överens om att barnen ärframtiden. Därför måste de så att säga alltid ha före-träde i våra beslut, framför allt i våra långsiktiga be-slut.Jag hoppas att man särskilt inom mitt eget område,som handlar om bostäder och byggande, tittar påkonsekvenserna av vår ny- och ombyggnation, tittar på vad det har för konsekvenser för barnen.Vi har inte riktigt kommit till rätta med det här. Vimåste vi bygga ekologiskt och hälsomässigt riktigt.Men vi måste också få byggt så att barnen får möjlig-het att leva sunt och riktigt. Vi får inte ha inomhusmil-jöer som skapar de allergi- och överkänslighets-problem som uppgår till . I harman ju passerat . Så får det helt enkelt inte vara.Inomhusmiljön måste rensas upp med hjälp av barn-konsekvensbeskrivningar. 121 ():Herr talman! Jag säger gärna detsamma till PerLager som jag sade till . Jagtycker att det är väldigt bra att vi gång på gång disku-terar barnfrågorna här i . Vi tar ettsteg framåt, tror jag, för att göra barnen mer synliga,precis som Per också exemplifierade.Dessutom tog Per också upp just ett väldigttydligt och klart exempel från . Detgäller en sak som vi naturligtvis också diskuterar iBarnkommittén, nämligen förslaget att låta Boverketoch utreda hur barns intressenskall tas till vara i plan- och bygglagen.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1997/98:262 omexport till . 122 Statsrådet ():Herr talman! har frågat näringsminis-tern vad regeringen gör för att undanröja problemenmed utebliven betalning för export till inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på interpellationen.Att företag i träbranschen haft problem med ute-bliven betalning för export till är allvarligt.Precis som skriver i sin interpellationbehöver fler små företag som vågar satsa påexport. Det är därför bekymmersamt om småföretagväljer bort den tyska marknaden för export för att denskulle anses för riskabel.Betalningssystemet är en fundamental ingrediens iett lands näringsklimat, vilket de problem som CarinaHägg beskriver visar. I har vi ett ganska välfungerande system för betalningar och för att regleravad som händer när betalningar uteblir. äräven på detta område ett modernt land med ett gottföretagsklimat.Tyvärr är inte situationen alltid densamma i övrigaEU-länder. Enligt vissa undersökningar ligger dengenomsnittliga betalningsfristen iEuropa. I är den litet . Tysk-land hör inte till de värsta länderna i , menöver dröjer avsiktligt med betalningarna iTyskland. Detta är problem som inte bara mötersvenska företag utan även tyska företag.Sena betalningar är ett allvarligt problem för och diskuteras på EU-nivå. Europe-iska kommissionen antog en rekommen-dation om hur principer kan utformas för att förkortabetalningsfrister. En utvärdering av rekommendatio-nen visade dock att i de flesta länder har litet elleringenting åstadkommits sedan rekommendationentillkom.Kommissionen presenterade därför på industrirå-det ett förslag till direktiv om senabetalningar vid affärstransaktioner. Syftet är att försö-ka förbättra skyddet mot sena betalningar och skapaökad säkerhet vid export. Förslaget följer i stort settnordisk lagstiftning på området och tar upp frågorsom rör betalningsfrister, rätt till dröjsmålsränta,storlek på dröjsmålsränta m.m. Detta förslag kommernu att förhandlas och kan antas av ministerrådet tidi-gast i november i år.Vi är positiva till arbetet på europeisk nivå för attkomma åt de allvarliga problem för näringsklimatet iEuropa som sena betalningar utgör. Det är min ochregeringens förhoppning att den här typen av gemen-sam lagstiftning på området skall kunna förbättrasituationen för svenska exportföretag.Ett annat problem som tar upp gälleratt det finns tyska regler om att kvarhålla avköpeskillingen vid husköp som en sä-kerhetsgaranti för kunden. Detta är dock inget somdiskriminerar mot svenska trähusleverantörer i förhål-lande till tyska och utgör därför inget handelshinder iordets vanliga mening.När det gäller krångliga regelverk som kan uppfat-tas som konkurrensbegränsningar har vi och mottagit en del klagomål från företagsom exporterar till . Det gäller t.ex. fråganom de tyska semesterkassorna samt problem medtyska märknings- och provningskrav. I dessa frågorhar den agerat genom att ta uppfrågorna med den tyska regeringen och kräva att dessaproblem skall lösas.Anf. 123 ():Herr talman! Bakgrunden till min interpellation ärde erfarenheter som jag har fått hemma i min valkrets,framför allt då på höglandet, när jag varit i kontaktmed näringslivsföreträdare och anställda i träbran-schen.När jag först kom i kontakt med det här problemettrodde jag inte att ett skulle behöva leda till en inter-pellation här i kammaren. Men problemet har visat sigvara både mer utbrett och svårbemästrat än jag hadeväntat mig. har åtminstone ett av de före-tag jag har besökt också tvingats i konkurs. Därför ärdet glädjande att statsrådet här genom sitt svarinstämmer i att detta är ett reellt problem och attfrågan nu tas på allvar i departementet.Det finns också litet av dåligt samvete med i bil-den för min del. Jag har ju, liksom många andra poli-tiker, uppmuntrat träbranschen att i större utsträck-ning än tidigare ge sig ut på exportmarknaden, och dålämpligtvis den stora tyska marknaden som liggergeografiskt nära oss. Att tyskarna i så stor omfattningsatt i system att inte betala var då fögakänt för mig och många andra. Betalningsosäkramarknader är något som vi främst förknippar medmindre välutvecklade länder, inte med Tyskland.Statsrådet säger att om det visar sig att det finnstyska regelverk som utgör handelshinder kommer densvenska regeringen naturligtvis att agera. På det villjag svara att det delvis handlar om en uppstramningav de tyska betalningssystemet. Men när det gällerkunder som satt i system att inte betala i visshet omatt det med all sannolikhet kommer att sluta med attde, även om de inte slipper betala helt i alla fall kom-mer undan med en starkt reducerad betalning, är detmycket svårare att komma åt det här.I t.ex. en förlikning handlar det om att möta var-andras bud och att man då reducerar betalningen. Manfår inte så mycket betalt som man från början kommitöverens om. Problemet är av den karaktären att detfinns en tendens att frågorna hamnar mellan stolarna.Det är känt att det också finns svårigheter för svenskaföretag att driva processer i Tyskland.Så sent som i går stämde jag av min bild av lägetmed . Deras bild över-ensstämmer med min. Det bekräftade detjag tidigare understrukit, att företag - seriösa företagvill jag också understryka - t.o.m. har tvingats i kon-kurs på grund av uteblivna betalningar.Även , ,är medvetet om problemet. bekräftar också attdet finns företag som tvingats i konkurs när Tysk-landsaffärerna blivit droppen som fått bägaren attrinna över. Särskilt små företag och ofta familjeföre-tag med knappa resurser riskerar att råka illa ut.Ofta har man dessutom gett sig ut på exportmark-naden utifrån en redan svag position. Företaget harsökt sig ut därför att hemmamarknaden har sviktat.Får man inte betalt hjälper det föga att Exportutvecklingsbolag, , bildades för attbl.a. bryta den tyska attityden mot svenska trähus elleratt staten på olika sätt arbetar med exportfrämjandeåtgärder.Vi får heller inte glömma snickeribranschen, somockså har drabbats. ,, har tagit upp frågan om femprocentsregelnsom statsrådet här har besvarat. Den klassas inte somett handelshinder. Det argumentet tar jag till mig,även om jag förstår att man fortfarande upplever det ipraktiken som en försvårande omständighet vid ex-port. Även från SNIRI:s sida talar man om konkurser.Det var t.ex. en snickerifabrik på höglandet som gick ikonkurs i samband med leveranser av fönster tillTyskland.Jag skulle vilja ställa en fråga till statsrådet. Deninformation som jag har fått här och det somkommer fram under interpellationsdebatten är detoerhört viktigt att man når ut med till branschorgani-sationerna så att de får del av den här dialogen. Skallman kunna förändra någonting är det viktigt att ocksåstatsrådet får de konkreta fallen och exemplen sig tilldel.Jag tror inte att dessa företag ringer till en klago-mur i första hand. Men ju mer man sprider kännedomom problemet desto fler telefonsamtal tror jag att mankan få. Kommer statsrådet att ta kontakt med bran-schorganisationerna?Anf. 124 Statsrådet ():Herr talman! Jag skall berätta för attdet var en överraskning också för mig när jag nu pågrund av denna interpellation fick sätta mig in i denhär frågan att det faktiskt var ett så utbrett problemsom vi nu kan konstatera. Det är ett lika utbrett pro-blem för tyska företag och för företag från andra län-der som försöker sälja på den tyska marknaden.Vad vi nu märker när våra näringsliv integreras iEuropa och företag lär sig sälja på andra marknader äratt sederna skiljer sig åt. De som inte är vana vid demkan få betala dyra lärpengar för detta, och det kanibland sluta olyckligt.