prot · GL09113 · 1998-05-27 00:00:00 — I detta fall skulle det inteskada Sverige.Regeringen har också sagt att man tänker avskaffasystemet med hemliga direktiv. Mitt förslag är därföratt man skall gå medborgarna till mötes snarare än attfortsätta att hemligstämpla och styra genomtystnadsplikt.Jag kommer in på en rad andra frågor senare un-der debatten. Jag går in litet mer i detalj på de frågorsom jag tycker är viktigast, t.ex. om scientologmate-rialet och regeringens direktiv till säpo. Jag kan redannu säga att jag yrkar bifall till reservation nr 2, 3, 4, 5och 14. Jag är med på några till, men jag tycker att detkan räcka med att ta fram de frågor som jag ser somde viktigaste.Jag vill också säga ett par korta ord till , som skall avgå. Jag har inte känt honom iflera decennier här i utskottet, för jag har inte varitmed så . Jag tycker att han är en buffel och be-tonghäck på många sätt, men innerst inne har hanändå ett gott hjärta, och han är en bra kamrat. 33 () re-plik:Herr talman! Jag regerade litet grand när PeterEriksson pratade om att moderater och socialdemo-krater spelar under täcket när det gäller de viktigafrågorna om Säkerhetspolisen. Jag tycker inte att dettakan få stå oemotsagt.Det är ingen nyhet att moderater, socialdemokrateroch även centerpartister har en gemensam syn när detgäller säkerhetsintressen. Jag kan erinra omatt det inte var så länge sedan som det arrangerades ensärskild debatt här i om säpos register. De olika partiernaredovisade då sina ståndpunkter. Av den redovisning-en framgår det tydligt och klart att såväl moderatersom socialdemokrater som centerpartister har engemensam syn när det gäller denna typ av frågor.Att kalla det för spel under täcket förefaller migväldigt konstigt. Vi har öppet från dessa partiers sidaredovisat var vi står i dessa sammanhang. Något spelunder täcket har det under inga omständigheter varit.Det måste väl också vara tillåtet för stora partier att hagemensamma ståndpunkter i vissa sammanhang utanatt det i sig skulle vara något konstigt.De frågor som nu i så hög grad varinne på kommer upp på dagordningen på nytt i ensärskild debatt. Därför ser jag det som litet svårt attutan vidare börja nagga den debatten i kanten. Jagtycker att det vore fel. Det är bättre att ta den redo-visningen vid ett och samma tillfälle när ärendetkommer upp på dagordningen.Jag vill som sagt tillbakavisa påståendena om attdet skulle vara något hysch-hysch när det gäller soci-aldemokraternas, och centerpartisternasgemensamma inställning till Säkerhetspolisens förut-sättningar att arbeta.Anf. 34 () replik:Herr talman! När jag sade att man spelar undertäcket avsåg jag i första hand - det sade jag också -frågorna om scientologbibeln och kronförsvaret. Närdet gäller kronförsvaret var, som jag ser det, både dendåvarande borgerliga regeringen och den socialdemo-kratiska oppositionen inblandade. Man försöker fort-farande försvåra en riktigt bra granskning av vad somhände. Var det så att vissa aktörer på marknaden fickbättre förutsättningar än andra för att bevaka sinaekonomiska intressen? Det är det vi som har reserva-tioner på området reagerar mot; att inte ens KU kangöra en ordentlig granskning här.När det gäller scientologibibeln tror jag att jag harförklarat tillräckligt för att försvara min ståndpunkt.Anf. 35 () re-plik:Herr talman! Jag har ju i andra sammanhang för-klarat vad jag tycker om den ståndpunkt som PeterEriksson har haft när det gäller synen på de frågor därkonstitutionsutskottet har bestämt om sekretess ochtystnadsplikt. säger att man borde göradet här offentligt. Det har han rätt att hävda. Men vimåste ju också som partier kunna ha en ståndpunktdär vi säger att det här vore att skada intres-sen.Jag menar att det inte är någon tillfällighet att dehär sakerna har varit belagda med både tystnadspliktoch sekretess i . Jag tycker inte attdet är så konstigt att när det tarställning till de här frågorna hamnar på en likadanståndpunkt som man har gjort exempelvis i Rege-ringskansliet när man har bedömt vikten av de skriv-ningar som finns.Det är inget konstigt i detta. Det är klart att PeterEriksson har rätt att vara missnöjd med att en ut-skottsmajoritet tycker som den gör. Han har rätt att geuttryck för detta. Men säger att det härskulle vara något slags försök till smussel från depolitiska partier som står för den här uppfattningen.Man skulle inte vilja ha en öppen debatt om viktigafrågor. Jag kan inte acceptera att det opåtalat skall fåkastas ut här i och att man skall låta det ståoemotsagt. Det är ju inte så.Det spelar ingen roll om det gäller scientologibi-beln eller vad det nu gäller. Det finns inga partier ikonstitutionsutskottet som har försökt smussla undertäcket. I den granskning som vi har gjort har vi ju, varoch en på sitt sätt, lagt fram våra ståndpunkter. Det äringet smussel. Det är en öppen redovisning av var deolika politiska partierna står.Anf. 36 () replik:Herr talman! När det gäller det här s.k. scientolo-giärendet är det ju inte bara så att konstitutionsutskot-tets majoritet stöder regeringens hållning om att hem-ligstämpla själva materialet, det som har varit ute hosmyndigheterna. Man väljer inte bara att hemligstämp-la, utan man beslutar också om tystnadsplikt när detgäller skälen för detta.Eftersom skälen inte har ett dugg att göra med ri-kets säkerhet eller så, tycker jag att det är ett uppen-bart övergrepp när majoriteten gör på det sättet. Mantar till beslut som omöjliggör en öppen, ordentlig,offentlig debatt, men man har egentligen inget lagligtstöd för att göra det.Det är ett övergrepp mot konstitutionen och motde lagar som finns på området. Det är verkligen attsmussla under täcket att agera på det sättet. I ställetför att driva en offentlig debatt i en känslig frågaväljer man att besluta om tystnadsplikt och förhindradebatt, trots att frågan inte har ett dugg med riketssäkerhet att göra.Anf. 37 BO () replik:Herr talman! På en av de punkter som tar upp som rör frågan om vad som behöver varasekretessbelagt eller inte har vi, som , i långa stycken varit överens. Det rör sig omfrågan om att de kriterier som har ingått i de hemligaföreskrifterna till säkerhetspolisen borde ha kunnatoffentliggöras. Där har vi blivit nedröstade i konstitu-tionsutskottet.Men på den andra punkt som tarupp, den som rör det s.k. scientologimaterialet, tyckerjag att han har haft mycket märkliga inlägg i denhittillsvarande diskussionen. I sitt första inlägg, sitthuvudinlägg, säger han att det inte har kunnat visas attdet finns någon konflikt mellan den svenska offentlig-hetsprincipen och upphovsrätten på den här punkten.Jag tror att är den ende som hartittat på det här ärendet som har landat på den be-dömningen. Man kan förvisso landa på olika bedöm-ningar när det gäller hur detta skall hanteras, vilkenprincip som skall väga över och om det var rimligt avregeringen att använda utrikessekretessen.Men hur man kan hävda i en debatt, efter att i fleraår ha varit ledamot i , att det intefinns någon konflikt på den här punkten, det förstårjag inte. Det blir inte bättre av att han då beskyllerandra för att ha utsatts för stora skälvan bara för att dehar gjort en annan bedömning och insett att det finnsen konflikt på den här punkten.Det vore därför intressant om villeutveckla på vilket sätt det inte är en konflikt om manlämnar in upphovsrättsskyddat material till en myn-dighet - som i det här fallet exempelvis inte har ettdugg med saken att göra - och att det upphovsrättsli-ga skyddet förstås inte finns fullt ut. Det är möjligt attvi får fortsätta att leva med den här konflikten. Det ärockså möjligt att vi kan hitta en lösning på den. Menman kommer ingenstans, , genom attförneka den.Anf. 38 () replik:Herr talman! Jag menar att det i det här fallet inteär någon som har kunnat visa att det finns en konflikti den meningen att vi bryter mot internationell rättgenom att tillämpa svensk grundlag och offentliggöradet material som har kommit in. Det finns olika me-ningar om det. Men har integenomfört en sådan granskning och utredning avsakfrågan som har kunnat visa att så är fallet. Det ärinte så att svensk grundlag bryter mot internationellrätt på det här området och att vi därför har två lagarsom står mot varandra helt och hållet.Vad t.ex. säger är att man skallbedöma alla medborgare lika, både svenska och ut-ländska. Det måste i det här fallet innebära att svenskrätt kan tillämpas utan att vi bryter mot Bernkonven-tionen. Den som hävdar något annat får väl föreläggabevis för detta. Men jag tycker inte att det finns någonsom har kunnat göra det än så . Trots att Sciento-logikyrkan har använt mängder av advokater för attkunna bevisa sin ståndpunkt är det framför allt ameri-kanska påtryckningar som har gjort att den svenskaregeringen har ändrat ståndpunkt. Det är inte, menarjag, att det skulle vara fel att tillämpa svensk grund-lag.Anf. 39 BO () replik:Herr talman! är detinte längre fråga om huruvida det finns en konflikteller inte mellan upphovsrätten som sådan och våroffentlighetsprincip. gäller frågan om det är rim-ligt att göra den här avvägningen i samband medutrikessekretessen.Den anmälan som KU har granskat har ju gällt omregeringen har haft den här möjligheten. En majoritetav KU har landat på detta. Jag tycker t.o.m. att maninser detta mellan raderna i reservationen. Jag tror attden här diskussionen förvirras kraftigt - inte bara avde inlägg som gör, utan också av attdet är som är inblandat och av att det här är enreligiös organisation, eller sekt, som många kännerstor tveksamhet inför. Det skymmer vad fråganegentligen handlar om.Därför nämnde jag i mitt inledande anförande frågan om hade reagerat likadantom det inte hade varit den enda kvarvarande super-makten det var fråga om utan exempelvis Danmarkeller . Man kan göra det ännu mer konkret.Om det gällde en dansk läskedrycksfirma vars receptlämnats in eller en belgisk journalists nyhetsbrev somhan levde på att sälja dyrt till storföretag runt om ivärlden som på det här viset kunde lämnas ut, läsasoch t.o.m. fås kopior på till ett lågt pris - vore detalldeles samma fråga då?Åtminstone kunde inte då blåsaupp det här till att det rör sig om stora skälvan och attalla som tycker annorlunda än han är rädda.Anf. 40 () replik:Herr talman! tycker jag att visarhur felaktigt den här frågan har behandlats. Jag menaratt om det t.ex. hade varit en dansk läskedrycksfirmavars hemliga recept hade lämnats in till riks-dag, då hade inte det här varit aktuellt. Det finns lagari som räcker för att deras hemliga recept,alltså företagshemligheter, skall bevaras.Nu gäller det här en kyrka, eller en sekt. Då blirfaktiskt behandlingen enligt svensk lag en annan. Detär det som gör skillnaden här. Jag är helt övertygadom att om det här hade varit någon sekt eller kyrkafrån eller så hade vi över huvudtaget inte diskuterat det här . Det beror på att detär amerikanska påtryckningar som gör att regeringenväljer att falla undan. Det är det jag tycker är allvar-ligt. Svensk grundlag borde gälla lika för alla.Det är väldigt tragiskt att regeringen väljer att vikaundan och att KU följer med husbondens röst i ställetför att göra en självständig bedömning av sakfrågan.Anf. 41 () replik:Herr talman! och jag har kommittill likartade slutsatser i de båda sakfrågor som hanberörde i inledningen om de allmänna synpunkterna.Vi står ju under samma reservationer. Vi får anled-ning att ytterligare återkomma i sakfrågorna.Men det är två saker som jag vill kommuniceramed om. Den ena gäller detta när mo-derater och socialdemokrater kommer till sammaståndpunkt. Jag tror inte att man skall använda en såallmän jargong kring detta som gör.Samtidigt inser jag att när de två storleksmässigt do-minerande partierna i svensk politik kommer tillsamma ståndpunkt kan de med stöd av ytterligareröster skaffa sig en blockerande majoritet i KU. Jagtycker inte att detta har utnyttjats på ett otillbörligtsätt mer än i det fallet när man inte vågade läsa denakt som vi hade begärt vid granskningen, nämligenregeringens hemliga direktiv till säpo.Vi har inga delade meningar om att öppenhetenskall vara stor, men måste man också er-känna att det finns tillfällen när man inte går ut ochpratar. Det förhållandet har ju gällt i säpoärendet.Detta att KU, inklusive och underteck-nad, vid första sammanträdet enhälligt var för tyst-nadsplikt gjorde att vi fick en utomordentligt öppenredovisning av direktiven vid en andra utfrågning avstatssekreteraren. Då var också samtliga överens omtystnadsplikten. Jag tycker att om man vid två tillfäl-len har varit ense om tystnadsplikt blir det konstigt attsedan svänga på klacken för massmedial uppmärk-samhet.Anf. 42 () replik:Herr talman! Jag tycker att brukarvara ganska eftertänksam och tänka på vad han säger,men den här gången är han faktiskt helt fel ute.Att man under granskningsarbetet är överens omatt t.ex. hemligstämpla eller i starkt sekretessbelagdafrågor besluta om tystnadsplikt är en sak. Men närutskottet skall ta ställning till vad som skall stå i be-tänkandet måste man göra en slutlig bedömning närman vet vad som har kommit fram. Det är någontingsom vi ofta gör.I båda de här fallen har be-slutat om att ändra både tystnadsplikten och hemlig-stämpeln. I scientologiärendet har en stor del av rege-ringens hemliga PM lyfts ut och förts in i betänkande.I säpofrågan har några mindre frågor förts in och därhar man lyft bort tystnadsplikten. Det är ju alla över-ens om. De beslut som vi fattade under arbetets gångoch de beslut man fattar när man slutligt skall redovi-sa betänkandet i text gäller ju inte samma sak. Det vetju fuller väl. Detta är ett ganska dåligtskäl till att han skall stå kvar och rädda sitt skinndärför att han inte riktigt har vågat säga vad han bor-de.Anf. 43 () replik:Herr talman! Det ingår inte i mina vanor att intevåga säga vad jag vill säga. Men man måste ju slåvakt om KU:s trovärdighet.En företrädare för regeringen läser ur kvalificerathemligt material för KU, och KU är enhälligt om atttystnadsplikt skall råda. Därefter kallar KU dit repre-sentanten för regeringen ytterligare en gång. Repre-sentanten går dit under förutsättningen att inför dennaförsamling kan man tryggt yppa det som finns attyppa när det gäller de kvalificerade hemligheterna.Man får återigen gensvaret att KU accepterar att detär tystnadsplikt kring detta. Sedan kommer KU långtefteråt och ändrar ståndpunkt kring detta. Jag menaratt det inte är bra för KU på lång sikt om vi hanterarsaker på detta sätt.Men vi har inga delade meningar om att densnuskiga historien med åsiktsregistrering som harförekommit i landet skall vädras ut. Den skall offent-liggöras, men den skall offentliggöras av en sannings-kommission som måste ha det uppdraget och denavsikten. Frågan skall belysas i hela sin vidd, inklusi-ve säpos verksamhet, som KU ju inte granskar.Anf. 44 () replik:Herr talman! Jag menar att det är en självklarhetatt KU till syvende och sist måste göra en självständigbedömning i alla sådana här frågor. Det kan handlaom hemligstämpling, sekretess eller tystnadsplikt. Detmåste man göra, och inte bara för att jag tycker det,utan det är faktiskt en lagstadgad skyldighet för varjemyndighet att göra på det sättet.KU, som har ett alldeles särskilt ansvar att värnaöppenhet, offentlighet och en offentlig debatt, måsteockså ta det särskilt allvarligt. Jag tycker att vi gångpå gång har visat att KU faktiskt kan göra en själv-ständig bedömning. lyckades KU inte den härgången. Jag tycker att man föll offer för husbondennär man, speciellt i scientologiärendet, valde bådetystnadsplikt och hemligstämpel i stället för att of-fentliggöra materialet.Det är kanske det som gnager atthan var med litet för länge i det här spelet.Anf. 45 ():Herr talman! har ingen ordina-rie ledamot i och har därför inte kunnat delta fulltut i granskningsarbetet. Jag vill dock här i kammarenmycket kortfattat redogöra för våra ställningstagandenoch ge en röstförklaring till hur vi kommer att ställaoss till de kommande omröstningarna och reservatio-nerna.Först gäller det försvarsministern och Försvar-smaktens ekonomiska problem. Där har Kristdemo-kraterna den uppfattningen att vid tidpunk-ten för behandlingen av budgetpropositionen för 1998inte hade vare sig tillräcklig eller rättvisande infor-mation inför sitt beslut. Försvarsministern borde hadrivit frågan om besked från Försvarsmakten omobalansernas storlek och de bakomliggande orsakernaså att den informationen hade funnits tillgänglig närriksdagen fattade sitt beslut den 5 december 1997.Därför kommer vi att yrka bifall till reservation 2.Sedan gäller det kommunikationsministernstjänsteutövning i samband med byggandet av tunnelngenom . har denuppfattningen att vakansen på ca ½ år när det gällerbesättningen av tjänsten som generaldirektör och chefför inte är acceptabel. Vidare tycker vi attdet är anmärkningsvärt att kommunikationsministerninte tog något initiativ för att skaffa sig kunskap ommiljöaspekterna kring tunnelbygget och inte hellerhade något samråd med miljöministern.Jag har läst i handlingarna att enligt kommunika-tionsministern har regeringen inget ansvar för infö-randet av ny teknik eller miljökatastrofer av det härslaget. Enligt vår uppfattning är denna tolkning avansvarsförhållandena inte rimlig. Därför kommer viatt yrka bifall till reservation nr 10.När det sedan gäller regeringens föreskrifter omsäpos register har den uppfattning-en att frågan om huruvida åsiktsregistrering har före-kommit, och i så fall i vilken omfattning, bör bli fö-remål för en undersökning av en särskild oberoendekommission enligt norsk modell. Det har vi framförttidigare.När det gäller regeringens handläggning av måletLeander mot har vi uppfattningen att det somfanns registrerat i registret när det gällde varså pass harmlösa uppgifter att det kan ifrågasättas omdet är rimligt att regeringen valde att föraprocessen mot i stället för att försöka nå enuppgörelse med . Som det skrivs ireservationen borde det vara en självklarhet att rege-ringen alltid måste sträva efter att se till att de organsom man är inblandad i och skall ge information tillfår en korrekt och fullständig information, även ominformationen talar emot den ståndpunkt som rege-ringen intar i processen.Därför yrkar vi bifall till reservationerna 14 och16.Statsrådet uppgifter vid utfrågningenom skolans kommunalisering (avsnitt 1.1)Anf. 46 BO ():Herr talman! 1989 var det en stor politisk strids-fråga i vårt land huruvida lärarna skulle kommunalise-ras eller inte. Vi hade en ny skolminister som hetteGöran . Han hade en mycket bestämd upp-fattning i den frågan. Han önskade en kommunalise-ring av lärarna.Under det året, som var när det skulle slutasavtal, tillkom det från två olikaavtalsbud till lärarna, ett med kommunalisering ochett utan. Man kan konstatera att det var avsevärt merpengar i budet med kommunalisering. kunna karakterisera budet som var utfärdatunder förutsättning att det inte blev en kommunalise-ring mera som ett skambud.Vad som hände var att ett av de två stora lärar-facken svängde, från att ha varit negativt till kommu-naliseringen till att bli positivt.Det förekom under det året tidningsuppgifter, ochdet förekom anmälningar till konstitutionsutskottet.Det blev en muntlig utfrågning . Det gälldepåståenden och misstankar om att regeringen viaskolministern skulle ha ingripit i avtalsförhandlingar-na genom att se till att det erbjöds högre lönehöjning-ar om facket svängde och accepterade kommunalise-ringen av lärarna än om man inte gjorde det. Under ettpar timmar värjde sig den dåvarande skolministernmot frågor i med den innebör-den.Skolministern fick inte kritik av en majoritet avutskottet den gången. Det fanns en reservation frånFolkpartiet och och en annan från Cen-tern som kritiserade honom. Sedan fick han också isjälva sakärendet kritik från Vänsterpar-tiet genom dess dåvarande företrädare, , och också av Miljöpartiet.Sedan, herr talman, gick det ,och så utkom det en bok, skriven av den förre skol-ministern. Han hade nu avancerat och blivit statsmi-nister. I boken berättas det i närmast skrytsammaordalag om en genomtänkt strategi , och nam-net byteshandel är ett självvalt ord av författaren. Detär en strategi som förbluffande mycket liknar det somkritikerna misstänkte 1989-1990.Det här är förstås allvarligt. För var och en somläser de två dokumenten, den skriftliga utskriften från1990 års utfrågning och boken är satt i skuldär icke fri, eller som läser igenom protokollen frånårets utfrågning med statsministern ser att det är tvåvitt skilda beskrivningar som ges.Under årets utfrågning hävdade statsministern attbägge är sanna men att boken är litet mer fri och litetmer skönlitterär. Det är förstås så att man som statsrådhar avsevärt större frihet när man skriver böcker ännär man muntligen utfrågas av konstitu-tionsutskott.Men, herr talman, skillnaden är alltför stor. Detfinns gott om citat - behövs det skall jag läsa upp ettantal av dem - som visar skillnaden mellan 1990 årsversion och version.Det man kan säga om 1997 års version, förutomatt den förstås är litet mer skönlitterär än vad en ut-frågning kan bli, är att den stämmer så mycket bättremed vad kritikerna hävdade i bokform änmed vad skolministern då hävdade.Det är beklagligt i största allmänhet att det är så-dana skillnader mellan versioner givna av en ledandesvensk politiker vid två olika tillfällen om ett ochsamma händelseförlopp.Men det är också beklagligt för KU:s avskräckan-de uppgift att det faktiskt enbart är ochModeraterna som tydligt har pekat på diskrepansenmellan de två versionerna och på att den senaste ver-sionen, bokversionen, stämmer så väl med vad kriti-kerna hävdade då.Anf. 47 ():Herr talman! för precis en månadsedan hade vi en utfrågning av statsministern sombl.a. handlade om skillnaden i utsagor från dåvarandeskolministern och nuvarande statsmi-nistern angående avtalsförhandlingar-na på skolans område 1989.På ett olyckligt sätt blandades frågan om kommu-nalisering av skolan ihop med löneförhandlingarna.Vår fråga i KU handlar och handlade inte om kom-munaliseringen i sig, utan om huruvida fackförbundenhade fått löften om statliga pengar om de accepteradekommunaliseringen och om roll un-der . För att vara alldeles tydlig handladedet om frågan om dåvarande skolministern och dagens statsminister harkongruenta utsagor vid KU:s utfrågning respek-tive i boken som kom ut 1998.För mig och många andra som läst boken står detklart att den blygsamma återhållsamhet om sin egenroll som visar 1990 i protokollen står ibjärt kontrast till den huvudroll som i boken. Där ser man framför sigfixaren som "hade fräckheten att blanda sig i en lö-nerörelse", som "kontaktar de båda lärarorganisatio-nerna och möts av ett stort intresse för tanken på enbyteshandel mellan löner och kommunalisering" ellersom kontrar viss kritik med att det bara är rimligt attregeringsmakten också påverkar organisationerna.I boken möter vi en aktiv minister som kontaktarde båda fackförbunden och möts av ett stort intressenär det gäller denna byteshandel och det sockrande avlönepotten som detta gav upphov till.I utfrågningen möter vi en återhållsamskolminister som, om jag får citera , spelar rollen av "någon slags tillbakadragencenterhalv".Jag tycker att det är alldeles uppenbart att detfinns två versioner, dels när det gäller utfrågningen iKU 1990, dels i statsministerns bok. Jag yrkar i likhetmed bifall till reservation 1. Jag stårnaturligtvis bakom de sex reservationer som modera-terna har antecknat sig på, men yrkar bara bifall tillnr 1.Anf. 48 ():Herr talman! lämnade BoKönberg in sin granskningsanmälan i den här frågan. efterföljande mediedebatten var tonläget ganskauppskruvat. anklagades ömsom för attha ljugit inför KU utfrågning, ömsom föratt ha vilselett KU vid det tillfället. , 1998, ankla-gas han för att han slingrar sig.KU:s granskningsuppgift var enligt anmälan attmot bakgrund av uppgifter i bok är satt i skuld är icke fri granska om de uppgiftersom gavs av den dåvarande skolministern vid utfrågningen var korrekta. Det av-snitt i boken som föranleder granskningen rubricerasHur kommunerna tog över skolan.