prot · GM0930 · 1998-12-07 00:00:00 — Det var mycket somvanns när hela psykiatrin förändrades. Det som förlo-rades var ju uppenbart det som skulle ligga hos kom-munerna och landstingen i samverkan.Vi kan alltså konstatera att de människor som be-hövde stöd och vård inte har fått det i den utsträck-ning som alla förutsatte. Att återskapa och ge förut-sättningar för en bättre psykvård är därfören viktig uppgift både för regeringen och för kommu-ner och landsting. I den frågan kommer vi att åter-komma till under nästa år.När det gäller diskussionen om de hemlösa kvin-norna och om de nya grupper som riskerar att blihemlösa tror jag att en viktig förklaring är inte baraen sviktande arbetsmarknad utan faktiskt också svå-righeterna att få bostäder. Det verkar som att alltflerhyresvärdar, dessvärre också allmännyttiga bostads-företag, inte tar sitt sociala ansvar i tillräckligt storutsträckning. Det blir alltför svårt att få en bostad.Därför är det viktigt att i det uppdrag som den bo-stadssociala beredningen nu har se på hur vi kanskärpa ansvaret från hyresvärdarnas sida när det gäl-ler att garantera bostäder till de människor som har ettakut socialt behov av en bostad.Anf. 37 ():Fru talman! Som vanligt är det så att det skall ut-redas, utredas och utredas. Jag får väl hota med attnågon gång i vår borde detta utredande ha kommit enbit på vägen. Så vi får väl återta den här diskussionendå.När det gäller psykreformen håller jag med soci-alministern om att det för många av de människorsom flyttade ut från psykiska kliniker och mental-sjukhus till ett eget boende har gått bra. Det beror inteminst på, och det tycker jag är särskilt glädjande, attattityden till psykiskt sjuka människor i samhället harförändrats. Acceptansen har förändrats, och det ärnaturligtvis positivt.Men det finns ju ett stimulansbidrag, jag vet inteom det är länen eller kommunerna som har fått detfrån regeringen, just för dessa människor när de harflyttat ut. Det stimulansbidraget har bara använts tillungefär en tredjedel. Det är ju klart negativt om det ärså att man har en ambition att stimulera de människorsom har flyttat ut och det stimulansbehovet inte till-godoses ute i landsting och kommuner. Där tycker jagatt regeringen på det ena eller andra sättet borde kun-na stöta på.En annan fråga som jag har försökt beröra, mensom socialministern inte har berört, är de nordiskaoch utomnordiska invandrarnas situation. Det handlartill största delen om unga pojkar som inte får ettfäste på arbetsmarknaden och som missbrukar olikaformer av droger. Det är också en starkt växandegrupp inom den här större gruppen. Där tycker jag måste lägga in särskilda insatser både från soci-ala myndigheter och från frivilligorganisationer. Dåmåste man också bejaka de kulturella och språkligaproblem som ligger där. Jag skulle vilja höra mer omkonkreta åtgärder när det gäller de här grupperna.Anf. 38 Socialminister ():Fru talman! När det gäller invandrarnas situationligger ansvaret för regeringens politik i allt väsentligthos integrationsministern. Men eftersom jag faktiskthar en viss erfarenhet av detta arbete skall jag hänvi-sa till den diskussion och de förslag som ligger i stor-stadspropositionen. Den storstadspolitik som rege-ringen har presenterat skall utveckla ett mycket avan-cerat program för att bryta segregationen.Där finns två väsentliga saker. Man skall öppnaarbetsmarknaden för i första hand de utomnordiskainvandrarna, men naturligtvis även för alla invandra-re, för att därmed kunna skapa en annan situation påbostadsmarknaden. Avsikten är alltså att staten underde kommande åren på regeringens förslag skall kunnautveckla särskilda program i samarbete med kommu-nerna för att se till att invandrarna integreras i detsvenska samhället och att de kan få ett arbete och enegen bostad. Jag hoppas att det skall finnas utrymmeför en diskussion när vi skall ta ställning till integra-tionspolitiken.När det sedan gäller stimulansbidragen har jagförstått att det handlar om uppgiften att se till att depsykiskt funktionshindrade får meningsfull syssel-sättning. Det har påpekats att det är alltför få som fårdetta. Jag skall därför lova att vi från regeringens sidaskall uppmärksamma ansvariga myndigheter, kom-muner och landsting på detta, eftersom det är en vik-tig uppgift att dessa människor faktiskt också eftersina förutsättningar får någonting att göra och intebara blir passiva vårdtagare.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1998/99:48 om äld-reomsorgenAnf. 39 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig om påvilket sätt regeringen vill stimulera kommuner ochlandsting att öka mångfalden inom äldreomsorgen.I socialtjänstlagens 4 § regleras möjligheterna förkommunerna att sluta avtal med någon annan om attutföra kommunens uppgifter inom socialtjänsten.Under senare år har en kraftig ökning skett av denäldreomsorg som bedrivs av privata entreprenörer.Utifrån antalet personer som erhöll hjälp svaradeprivata entreprenörers verksamhet för drygt9 % av de särskilda boendeformerna och avhemtjänsten. Ungefär hälften av landets kommunerhar avtal med privata entreprenörer. Denna andel harvarit oförändrad . Verksamheter somdrivs av privata entreprenörer förekommer framförallt i storstäderna, förortskommunerna och i störrekommuner, medan de praktiskt taget saknas helt iglesbygdskommuner och mindre kommuner.Beslut om upphandling i konkurrens fattas av po-litikerna i respektive kommun. Den rättsliga regle-ringen av hur upphandlingen skall genomföras finnsfrämst i lagen om offentlig upphandling. Det är avstor vikt att kommunens underlag vid upphandling ärså utformat att det möjliggör en bedömning av såvälkvalitet som pris vid beslut om vem som skall fåuppdraget. Det är viktigt att man sätter upp tydligamål för kvaliteten i verksamheten och att man har enbra kontroll av att kvaliteten upprätthålls. Jag villunderstryka att det är kommunen som är ytterst an-svarig gentemot den enskilde enligt lagstiftningenoavsett om det är kommunen eller en privat entrepre-nör som driver verksamheten.Jag har personligen ingenting emot att verksamhetdrivs av privata entreprenörer. Det viktiga är att sam-hället har möjlighet att styra de grundläggande förut-sättningarna för verksamheten. Som exempel kannämnas att vård och omsorg skall vara tillgängligefter behov och inte efter köpkraft. Det är enligt minuppfattning också viktigt att samhället försäkrar sigom långsiktig tillgång till lokaler, utrustning ochkompetens, då det kan bli mycket kostsamt att återbygga upp detta om en privat ägare kommer på obe-stånd. Regeringen ser inte alternativa driftsformersom ett mål i sig, däremot kan de i vissa fall utgöramedel. Det viktiga är att varje skattekrona används påbästa sätt för kommuninvånarna.Chris Heister refererar i sin fråga till en undersök-ning genomförd på Svenska Kommunalarbetareför-bundets uppdrag. Studien har delvis finansierats ochgenomförts i samverkan med de större entreprenadfö-retagen inom äldreomsorgen. Enligt min mening såkan man inte, utifrån dessa resultat, dra slutsatsen attprivat verksamhet alltid är bättre än offentlig. Ettproblem med undersökningen är att man valt att en-bart fråga anställda hos privata entreprenörer, dvs. desom redan valt att arbeta hos en privat entreprenör.Detta faktum medför att resultatet får anses vara detförväntade. Frågan är också om resultatet är repre-sentativt för hela landet, då undersökningen huvud-sakligen omfattar anställda i de tre storstäderna.Resultatet av undersökningen visar framför allt attdet är möjligt att ge de anställda större inflytande ochatt detta leder till en bättre verksamhet. En slutsatssom man kan dra av undersökningen är att det finnsmycket att göra när det gäller arbetsorganisation ikommunal- och landstingskommunal verksamhet.Särskilt tydligt visar undersökningen att de anställdasom jobbar hos privata entreprenörer tycker att de fårstörre ansvar och befogenheter och varierande arbets-uppgifter. Detta bör den offentliga vården och omsor-gen särskilt hörsamma.Regeringens kommission för rekrytering till vårdoch omsorg har i uppdrag att analysera de villkor somkan tänkas påverka möjligheterna att rekrytera perso-nal till vård- och omsorgssektorn. Av direktivenframgår att analysen särskilt skall beakta arbetsorga-nisationens betydelse för att stärka individens möjlig-het att utvecklas i sitt arbete. Kommissionens arbeteskall redovisas för regeringen senast den 31 juli 1999.Jag vill slutligen framhålla att personalen är denviktigaste resursen inom vård och omsorg. Utan kun-nig och engagerad personal kan vård och omsorg intefungera. Det är därför viktigt att arbetsgivarna ser tillatt skapa en stimulerande och utvecklande arbetsmiljöså att de anställda får använda den kunskap och kom-petens de redan besitter, men också får möjlighet tillkompetensutveckling.Anf. 40 ():Fru talman! Jag skall börja med att tacka social-ministern för svaret. Efter socialministerns svar kanjag konstatera att han inte har för avsikt att stimulerakommuner och landsting att öka mångfalden inomäldreomsorgen trots att andelen är så liten, mindre än10 %, vilket också socialministern konstaterar i sittsvar. Tvärtom tycker jag att socialministern inte tarSvenska undersökningpå allvar. Det är en undersökning som visar att under-sköterskor, vårdbiträden och sjuksköterskor tycker attde får mer ansvar, befogenheter och varierande ar-betsuppgifter hos entreprenadföretagen än hos of-fentliga arbetsgivare. De tycker att vårdföretagenöverträffar det offentliga när det gäller förmågan atttänka nytt och att effektivt utnyttja resurser, när detgäller ansvar och delaktighet, möjlighet till påverkanoch egna initiativ, kortare beslutsvägar, mindre admi-nistration och chefers förmåga att belöna.En majoritet av de tillfrågade anser att verksam-heten hos entreprenadföretagen är effektivare ochdärmed också billigare. Och majoriteten av de an-ställda anser vidare att de boende får ett bättre bemö-tande inom privat äldreomsorg än inom kommunensäldreboende.Nu får man en känsla av att socialministern villförringa undersökningens resultat genom att säga attde som arbetar hos de privata entreprenadföretagenhar valt detta. Men socialministern vet precis som jagatt entreprenadföretagen ofta tar över den personalsom har funnits i verksamhet, ochdärmed har det inte varit ett aktivt val.Trots detta visar , somändå inte kan betraktas som en stödorganisation tillModeraterna, att det är väldigt goda arbetsvillkor ochbra förhållanden inom de privata entreprenadföreta-gen.Vi vet också att problemen inom äldreomsorgenär mycket stora, när det gäller både kvalitet och ar-betsförhållanden. Regeringen har också tillsatt enkommission för att se på vilket sätt man kan rekryterafler människor till vård och omsorg. Det är en kom-mission som också socialministern refererade till.Om det nu är så att socialministern inte tror påKommunals undersökning vore det rimligt, eftersomjag förutsätter att socialministern är en sanningssö-kande person, att den här kommissionen får i uppdragatt göra en nationell undersökning för att se på skill-nader, olikheter och likheter när det gäller arbetsför-hållanden och annat mellan privata och kommunalaalternativ. Därför skulle jag direkt vilja ställa följandefråga till socialministern:Kommer socialministern att ta ett sådant initiativ?Anf. 41 Socialminister ():Fru talman! Jag är möjligen en smula äldre änChris Heister och har varit med då denpolitiska debatten handlade om ägandet och ägandet isig, dvs. att det har funnits en föreställning hos som-liga socialdemokrater på vänsterkanten att samhälle-ligt ägande alltid är bättre. Jag tror att Moderaternaockså har kommit längre i denna fråga och att de inteanser att ägandefrågan är den viktiga utan att det ärkvaliteten i verksamheten, möjligheten för de anställ-da till egen utveckling och kvaliteten för såväl vård-tagarna som personalen som är det viktiga och får pröva frågan om driftsformer, organisationoch ägarfrågor med utgångspunkt i vad man tror ärbäst. Då är denna undersökning ett bevis på att desom arbetar just i dessa företag tycker att just dendriftsformen och den ägarformen är den bästa. Detsäger faktiskt ingenting om vad alla andra som jobbari offentlig verksamhet tycker om sina respektive for-mer.Däremot antyds att vi har bakom oss en intressantperiod, nämligen att när vården och omsorgen, helavårdsektorn i , drabbats av mycket kraftiganedskärningar - de har varit nödvändiga och kanskehar de också faktiskt här och var stimulerat till nytän-kande - har de offentligt anställda tvingats leva i enmycket stor osäkerhet med nya besked om nya ned-skärningar, nya besked om omstruktureringar och nyabesked om förändringar. De företag som har kunnatteckna långsiktiga avtal med kommunen, med garan-terade volymer och garanterade beställningar, hardäremot kunnat arbeta på ett annat sätt. Det har gettdessa företag och de anställda helt andra förutsätt-ningar än som gällt många av de verksamheter somhar drabbats av kraftiga nedskärningar.Detta säger mer om villkoren för verksamhetenallmänt sett och talar faktiskt mer om att det nu ärdags att långsiktigt planera sjukvården, lika väl somäldreomsorgen och vårdsektorn, och att ge beskedlångsiktigt om vad som skall gälla - vilken omfatt-ning det skall vara, naturligtvis kombinerat med enuppmaning till förnyelse och omtänkande när detgäller organisationsformer. Vill man pröva alternativaägarformer och en förändrad mångfald på den punk-ten skall man göra det, om man tycker eller tror attverksamheten blir bättre. Jag är i det fallet inte reli-giös.Anf. 42 ():Fru talman! Det är bra att socialministern på denpunkten inte är religiös, som han säger. Men, social-ministern, om vi tittar på äldreomsorgen som sådanser vi att det finns väldigt stora problem. Det ärinte så att de privata entreprenadföretagen har merpengar att röra sig med än vad den kommunala äldre-omsorgen har. Trots det har , som ju är enfacklig organisation, velat titta på hur arbetsförhål-landena är i de privata entreprenadföretagen; detta föratt kunna göra en jämförelse med den kommunaltdrivna verksamheten. Man får då fram resultat som ärett väldigt starkt stöd för dem som arbetar i privataentreprenadföretag.I stor utsträckning handlar det om små organisa-tioner där man har närhet till sin chef och där maninte har samma hierarkier som i den kommunalaverksamheten. Vidare känner man delaktighet. Manhar möjlighet att ta ansvar. Det är helt enkelt frågaom företag som inte har råd att inte ta till vara perso-nalen och det kunnande som finns, för det är en förut-sättning för att verksamheten skall bli bra.Om det nu är så att regeringen har tillsatt enkommission och vi vet att problemen är mycket storamen socialministern inte på något sätt vill ta till sigundersökningens resultat tycker jag att det vore braom socialministern tog initiativ här. Det borde rimli-gen falla under socialministerns kompetensområde attkommissionen får göra en bredare nationell under-sökning för att se hur det är.Som socialministern själv säger i sitt svar ser haninte privatiseringen av äldreomsorgen som ett mål,utan som ett medel. Men om äldreomsorg enskiltdriven skulle visa sig kunna utnyttja och ge möjlighetför personalen på ett helt annat sätt och om vi kan seatt de boende får en helt annan kvalitet i omsorgenborde socialministern stimulera till att vi får se enökad mångfald på detta område, till fördel för perso-nalen och de boende.Jag frågar återigen: Är socialministern beredd attta initiativ till att kommissionen får göra en bredarenationell undersökning?Anf. 43 Socialminister ():Fru talman! Jag kan upplysa om attjag uppfattar uppdraget till kommissionen så att det ärdess uppgift att också se på organisationsfrågor ochatt diskutera eller studera arbetsmiljöfrågor, kompe-tensfrågor och utvecklingsmöjligheter för personalen.Kommissionen kommer att redovisa sitt betänkandenästa år. Det betyder att kommissionen kommer attarbeta just med de frågor och med den hållning somjag tycker är rimliga. Det handlar då om att diskuterapå vilket sätt man kan skapa, som säger,mindre organisationer, mindre hierarkier, kortarebeslutsvägar och klarare kompetens- och utveck-lingsvägar för personalen. Det skall man alltså dis-kutera.Skillnaden mellan och mig är attChris Heister tror att det handlar om vem som driververksamheten, medan jag tror att det här kan förverk-ligas oavsett om det är i regi eller om detär i privat regi. Det som skilt det privata från detkommunala är just att de pri-vata haft förmånen, och det har varit en viktig poäng,att arbeta med avtal och därmed kunna arbeta lite merlångsiktigt än det offentliga, tyvärr, har kunnat görasom i alltför många fall har drabbats av en ryckigplanering, ryckiga besparingar och en osäkerhet frånde politiska ledningarnas sida.Vi behöver nya organisationer. Vi behöver se övervårt sätt att arbeta i äldrevården, lika väl som i helasjukvårdssektorn. Det skall vi vara beredda till. Ivilken mån vi skall arbeta med privata entreprenörereller inte tror jag är en annans fråga. Den saken måstenämligen kommunerna och landstingen få avgöra närde ser på vilket sätt de tror att de bäst löser sina upp-gifter.Anf. 44 ():Fru talman! När jag lyssnar till socialministern fårjag en känsla av att han på något sätt inte tar till sigdet resultat som Svenska Kommunalarbetareförbun-dets undersökning visar, dvs. att de som arbetar iprivata entreprenadföretag känner att de får störremöjligheter att påverka sina egna arbetsvillkor. Dekänner att de får ett större ansvar och ett större infly-tande. De känner också en större glädje i sin arbets-dag; detta som de boende får ett bättre be-mötande.Om vi nu kan se att det finns stora problem inomäldreomsorgen borde väl socialministern vara intres-serad av att försöka öka personalens möjligheter attkänna det positiva innehållet i sitt arbete i stället föratt personalen, som det är , byterbransch därför att man känner att man inte får denstimulans och det inflytande som man vill ha och inteheller den lön som man tycker att det egna arbetetborde ge utlopp för. Dessutom handlar det om deboende, som har problem och somkänner att kvaliteten på äldreomsorgen inte är bra.Om vi nu kan se att det finns fördelar i den privataäldreomsorgen och det sitter en kommission somskall titta på hur man förbättrar när det gäller rekryte-ring av personal till äldreomsorgen borde väl social-ministern vara intresserad av vad som sker inomramen för de privata entreprenadföretagen och vaddet är där som gör att man känner att det är betydligtmycket bättre.Jag tycker, precis som socialministern säger i sva-ret, att det inte handlar om mål och medel; det hållerjag med om. I stället handlar det om att få en braverksamhet. Om det är en bra verksamhet för perso-nalen och för de boende borde man väl se till att detblir en större andel privata entreprenadföretag än deknappa som finns . Utgångspunk-ten för min första fråga var just på vilket sätt social-ministern vill stimulera den privata äldreomsorgen, såatt vi kan se att den växer därför att förhållandena därär bättre.Återigen: Kan socialministern ge mig ett svar påfrågan om han tänker ta initiativ till en sådan härundersökning, för av kommissionens direktiv framgårinte att en sådan skall ske?Anf. 45 Socialminister ():Fru talman! Jo, direktiven handlar om att manskall se på organisationen, på förändringar i arbets-miljön och på förändringar/förbättringar av persona-lens utvecklings- och kompetensmöjligheter. I dettaligger att se över organisationen. Däremot är det inteså att kommissionen har i uppdrag att göra en nyundersökning av om vi skall driva verksamheten iprivat eller i offentlig regi. Något sådant uppdragfinns inte.Jag har varit mycket intresserad av hur man skalltolka undersökning ochhar därför faktiskt träffat Kommunalarbetareförbun-det och bett om en redogörelse för hur de själva serpå detta. De betonar just att undersökningen visar attpersonalen i undersökta verksamheter tycker att det ärfördelaktigare. Men de anser inte att man av dettaskall dra slutsatsen att alla privata företag är bättre änalla offentliga verksamheter. Den slutsatsen drar inteKommunalarbetareförbundet självt. Vad man därframför allt vill framhäva är att det går att hitta ettbättre sätt att arbeta än vad som görs på många ställeni dag.Det finns ju också många privata företag som inteär bra och som behöver förbättras. Det finns ett sättatt ge personalen större utvecklingsmöjligheter och enstörre trivsel i sitt arbete, och det är detta som manhar velat peka på. Det tycker jag är det viktigaste. Vimåste alltså se till att vi skapar en bättre organisation.Chris Heisters fråga handlade faktiskt inte om attta initiativ för att öka mångfalden i ägandet, utan dengällde att öka mångfalden inom äldreomsorgen. Jagtrodde att mångfalden handlade just om olika sätt attarbeta, om olika organisationslösningar och olika sättatt lösa problemen. Det är jag verkligen beredd attarbeta för.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1998/99:49 om ennationell vårdgarantiAnf. 46 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig om rege-ringen har för avsikt att ta initiativ till en nationellvårdgaranti och när en sådan i så fall kan träda i kraft.Inledningsvis skulle jag vilja nyansera den debattom långa vårdköer som pågår. Högtprioriterade patientgrupper får vård irimlig tid. Den som drabbas av olycksfall, stroke,hjärtinfarkt eller annan akut sjukdom tas omedelbartom hand. Den akuta delen av sjukvården omfattaruppemot av all sjukvård. Det är den resterandefemtedelen som diskussionen om köer och väntetideravser.I denna grupp finns det patienter som får väntaalltför länge på behandling, och detta är definitivt intetillfredsställande. Jag anser att kraftfulla åtgärdermåste sättas in för att minska väntetider till vård ochbehandling som inte är akut. Man skall dock varamedveten om att de exempel som redovisas i inter-pellationen inte är några genomsnittliga väntetider,utan den längsta väntetiden som en oprioriterad pati-ent kan få vänta på en behandling.En viktig förutsättning för att tillgängligheteninom vården skall förbättras är, vid sidan av en konti-nuerlig verksamhetsutveckling och ett förbättrat re-sursutnyttjande, att landstingen ges ekonomiska för-utsättningar för att minska väntetiderna. Bl.a. mot denbakgrunden har regeringen föreslagit höjningar avstatsbidragen till kommuner och landsting. De före-slagna och beslutade höjningarna av statsbidrageninnebär att nivån på bidragen totalt kommer att bli 22miljarder kronor högre än . De ökadestatsbidragen gör det möjligt för landstingen att vidtaåtgärder för att minska väntetiderna i vården. I samt-liga landsting pågår också sådana aktiviteter.Landstingen har även åtagit sig att införa "Frittvårdval i hela landet". Det fria vårdvalet innebär attpatienten, i de fall väntetiden beräknas överstiga tremånader i det egna , skall ha rätt att vändasig till en vårdgivare i annat landsting eller till enprivat vårdgivare som har vårdavtal med något lands-ting.Till bilden hör också att utvecklingen inom sjuk-vården under det senaste årtiondet har varit mycketomdanande. Den demografiska utvecklingen med enökad andel äldre har spelat en viktig roll liksom denteknologiska utvecklingen, som bl.a. gjort det möjligtatt erbjuda allt äldre patienter en aktiv behandling.Detta är naturligtvis humant och i grunden positivt,men innebär också att kraven på sjukvården ökar.Statistik från visar att antaletsom har fått sluten vård i gruppen stigit från250 000 till 317 000 under den senaste tioårsperio-den, vilket motsvarar en ökning på . och äldre är ökningen . De medicins-ka kriterierna för olika ingrepp har också förändrats.När frågan om en behandlingsgaranti diskuterasmåste man inse att en sådan garanti kräver både re-surstillskott och bättre organisation.