prot · GL09120 · 1998-06-08 00:00:00 — Från sida har vi därförvid ett flertal tillfällen ifrågasatt kravet på att kommu-nerna måste uppvisa balans. Visst kanman uppvisa en ekonomi i balans, men det måsteockså finnas en vård i balans. De behov som finnsmåste också motsvara vad man kan sätta in i form avresurser. Jag tycker att det är viktigt att trycka på dedelarna.Regeringen har sagt att den priorite-rar verksamheterna ute i kommunerna. Jag tycker attdet är en bra ambition. Men det har visat sig att sane-ringsarbetet har inneburit att den prioriteringen intehar kunnat göras på ett tillfredsställande sätt. Jag troratt många håller med mig om detta. Ett tecken på detär bl.a. de ytterligare statsbidrag som man kommer attbesluta om i vår- och höstpropositionerna.Vi har en förändrad befolkningssammansättning.De kommande åren kommer antalet äldre att ökadramatiskt. föds det allt färre barn. Men dekullar som går i kommer att bli större nui slutet av 90-talet och . Det kräverockså mycket större resurser till verksamheterna ikommunerna och landstingen.Jag vill också trycka på något annat som har haftstor betydelse för ekonomin. Det gäller de höjda ege-navgifterna och de höjda socialbidragen. Mångagånger har detta trängt ut viktiga och nödvändigaverksamheter.För att gå in på den enskilda människan vill jagockså ta upp något annat som togupp, nämligen de avarter av avgiftsuttag ute i kom-munerna som många människor har tvingats att levamed. Reglerna för olika förbehållsbelopp har skiftatoerhört mycket mellan olika kommuner. Vi i Vänster-partiet tycker att det är bra att man nu i betänkandetskriver att socialtjänstlagens regler måste förtydligaspå det området så att människor skall kunna tillförsäk-ras en rimlig levnadsnivå. Vi tycker också att det ärbra att man i de här sammanhangen tar hänsyn tillmakas eller makes ekonomiska villkor, och att det nufinns en utredare som tittar över detta och så snartsom möjligt lägger fram förslag.Från sida har vi ändå valt att skri-va en reservation i frågan. Vi menar nämligen attfrågan om ett gemensamt högkostnadsskydd för olikataxor och avgifter måste få sitt svar. Det finns enmodell som kallas Borlängemodellen och som skullekunna vara en föregångare till en sådan här översyn.Avslutningsvis vill jag prata om en undersökningsom gjorde för någon månad sedan.Man skulle kartlägga pensionärernas ekonomi och seom just avgifterna inom äldreomsorgen gjorde attpensionärer fick väldigt litet pengar över. Det visadesig att var femte ensamstående pensionär låg undernormen för socialbidrag. Detta är ganska anmärk-ningsvärt. Från var man väldigt kritiskmot kommunerna för att de inte i tillräckligt hög gradhade uppmärksammat problemet. Man var ocksåkritisk till att många kommuner inte lämnade tillräck-ligt bra information till pensionärskollektivet ommöjligheterna att söka bostadstillägg t.ex.Jag tycker att det är viktigt att vi lyfter fram frå-gorna om framför allt de ensamstående pensionärer-nas ekonomi. Det gäller framför allt kvinnor - det vetvi. Jag är som sagt var nöjd med att det sitter en utre-dare nu och ser över avgiftsfrågan för pensionärerna.Fru talman! Jag tänker inte yrka bifall till någotnu, utan jag ställer mig bakom de yrkanden som StigSandström har gjort tidigare i dag.Anf. 85 ():Fru talman! Empati är inte enbart att ta reda på huren medmänniska har det, utan något vida mer. Det äratt ta reda på hur en medmänniska upplever att honhar det. Mot den bakgrunden vill jag gärna instämma ide fina ord som My sade i sitt anförande. Jagvill önska både henne och , som till-sammans skall leda utredningen om vården i livetsslutskede, all tänkbar framgång. Det är oerhört ange-läget.Under den här debatten har det riktats vänliga ordtill mig i egenskap av avgående ordförande i socialut-skottet. Därför vill jag till protokollet be att få ut-trycka mitt varma tack för dessa värmande ord.Efter 22 år här i vill jag här i debattensslutskede under socialutskottets ämnesområde be attfå framföra mitt varma tack till alla ledamöter ochsuppleanter för det goda engagemanget och för viljanatt åstadkomma många samförståndslösningar. Vi harvarit framgångsrika i ärenden som gäller liv och död.Ett par sådana exempel är organdonation och trans-plantationer och de skrivningar vi har i detta betän-kande om vården i livets slutskede. Jag tackar för allagoda insatser.Jag riktar också ett tack till kanslichefen och allamedarbetare på kansliet för det utomordentligt finaarbetet under den gångna mandatperioden.Till sist önskar jag socialutskottet all tänkbarframgång under kommande mandatperioder i dettaansvarsfulla arbete. Ske alltså!Anf. 86 ():Fru talman! Jag vill också sälla mig till dem somriktar ett tack till för hans utmärkta sättatt leda socialutskottet. Jag har inte fått tillfälle till dettidigare. brukar ibland säga: Vilket utskott skallvara socialt, om inte socialutskottet? är den somverksamt har bidragit till att det verkligen också harvarit på det sättet. Tack så mycket från mig!Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas efter 4 §. )4 § Det nya pensionssystemetFöredrogsSocialförsäkringsutskottets betänkande1997/98:SfU13Det nya pensionssystemet (prop. 1997/98:151,1997/98:152 och 1997/98:134 delvis)Anf. 87 ():Fru talman! Jag representerade ipensionsarbetsgruppen, och jag reserverade mig motdet förslag som pensionsarbetsgruppen lade fram.Vänsterpartiets huvudkritik mot förslaget var bristenpå demokrati, bristen på konsekvensutredningar och -där de gick att utläsa - konsekvenserna för medbor-garna.Anledningen till brådskan var att inte någon, var-ken Socialdemokraterna eller de dåvarande regerings-företrädarna, ville att pensionerna skulle bli en valfrå-ga. Majoriteten vågade inte vänta eftersom överens-kommelsen då kunde utsättas för ett tryck, dvs. dettryck som väljarna kunde sätta på politikerna, ochkomma att spricka. Samma tankar uttrycker ocksåstatsrådet statssekreterare i en intervju iDagens Nyheter. Han säger att genom att redan nulägga fram ett förslag desarmeras frågan i valrörelsen.Med tanke på att pensionsarbetsgruppen presente-rade de riktlinjer som sedan antog redanvåren 1994 och att genomförandegruppen sedan suttiti och utrett i största hemlighet, hadedet funnits tid för en rejäl remissomgång i stil medden som var vid ATP-systemets införande.Politikerna i de fem partierna har förbundit sig attömt vårda den pensionsöverenskommelse som blevresultatet av pensionsarbetsgruppens arbete. De hargjort det på bekostnad av att förankra pensionssyste-met hos medborgarna, som är de som närmast kom-mer att beröras av resultatet. Resultatet av överens-kommelsen har blivit att de fem politiska partierna harbundit upp sig så hårt i sina ställningstaganden att deinte kunnat ta åt sig av den kritik och oro som funnits.Hade förslaget till pensionssystem beretts i god de-mokratisk ordning, där en folklig förankring hadevarit det primära, är jag övertygad om att systemethade sett annorlunda ut. Jag är därför övertygad omatt partierna i Genomförandegruppen gett demokratinen allvarlig törn med sitt agerande.Alla dimridåer, där man valt att endast tala om endel av sanningen och förtigit andra delar, har lett tillatt folk inte har någon tilltro till samhälleligasystem. och lät göra en undersök-ning om vad människor tror om sin pension. Resulta-tet visar att Genomförandegruppen lyckats bädda förett systemskifte. På frågan om man anser att man kanlita på eller inte lita på att det svenska välfärdssamhäl-let kommer att ge oss alla den pension vi har förvänt-ningar på, ligger siffran på 2,2, dvs. en bra bit undermedelvärdet 3. Den högsta siffran var 5. Hela 59 %tror att det individuella pensionssparandet kommer attöka i betydelse.Det nya pensionssystemet innebär ett ideologisktsystemskifte. Vi går från ett stort offentligt sparande iAP-fonderna till sparande i en premiereserv där peng-arna placeras i olika privata kapitalinstitut. Vi går frånett förmånsbaserat system till ett system där pensio-nens storlek bl.a. blir beroende av hur mycket pengarindividen satt in i systemet, den s.k. livsinkomstprin-cipen. Vi går framför allt från ett system där det varitenkelt att förutse och planera inför pensionen till ettsystem som är fullständigt ogenomträngligt och obe-gripligt för den enskilda individen. Nivån på pensio-nen kommer att vara beroende av hur många pensio-närer det finns i samma åldersgrupp, hur bra ellerdåligt det går för löntagarna, tillväxtens storlek osv.och dessutom hur pass skicklig man är som placerare.En av de frågor som återstår att lösa är hur manbäst skall tömma AP-fonderna. Regeringen säger i sinproposition att AP-fonderna endast behöver ha etthalvt års styrka, dvs. bara innehålla så mycket pengaratt man klarar av att betala pensioner.Dräneringen av AP-fonderna för att i stället byggaupp sparandet i den s.k. premiereserven innebär att vigår från ett stort offentligt sparande till ett privat,enskilt sparande i olika kapitalinstitut.AP-fonderna kom till som en buffert i pensions-systemet dels vad gäller sparandet, dels för att för-hindra alltför snabba svängningar i avgiftsuttaget ochpensionsutbetalningarna. När ATP-systemet infördesminskade sparandet i industrin och i stället placeradespengarna i AP-fonderna, vilket förstås var en makt-fråga i allra högsta grad. Det handlar nämligen omvem som har makten över kapitalet. Genom AP-fonderna är det samhället som styr investeringarna.AP-fonderna har använts till uppbyggandet av väl-färdssamhället. Vi hade t.ex. inte haft en så hög bo-stadsstandard som vi har, om inte de samhälleligtägda AP-fonderna funnits.I stället föreslår nu regeringen tillsammans med deborgerliga partierna att pensionssparandet skall ske iden s.k. premiereserven, där det kortsiktiga vinstin-tresset kommer att råda, för att ge så hög avkastningsom möjligt. Löntagarnas pengar kommer att använ-das av kapitalinstituten, kanske mot löntagarnas in-tressen. Det är en gigantisk maktförskjutning som nusker från löntagarna till kapitalet. Och denna makt gernu Socialdemokraterna frivilligt ifrån sig.Fru talman! Ett system som varit i bruk i mer än30 år behöver reformeras och anpassas till rådandesamhällsförhållanden. En bit in kommerdet nuvarande ATP-systemet att stå inför kostnads-mässiga och finansieringsmässiga problem genom attdet inte är följsamt till samhällsekonomin. Det utsättsför demografiska påfrestningar bl.a. genom att me-dellivslängden stadigt ökar, vilket i sig är positivt.Den ökade medellivslängden tillsammans med högarbetslöshet leder till att det blir allt färre som skallförsörja allt fler.Hur man förändrar i ATP-systemet handlar dockom ideologi. Det viktigaste för ett pensionssystem -oavsett om det är ett ATP-system eller det nu förelig-gande förslaget - är därför att bekämpa arbetslöshe-ten. Visserligen är socialförsäkringarna pensions-grundande, men den som inte kvalificerar sig till t.ex.a-kassan eller sjukförsäkringen drabbas extra hårt avdet nya pensionssystemet. Detta gäller i allra högstagrad de unga.Statsrådets påstående att regeringen skapatett system för de unga måste ur den aspekten kännassom ett slag i ansiktet på alla arbetslösa unga männi-skor. kommer i sitt anförande atttala om generationsaspekten.Den viktigaste förutsättningen för ett robust ochstabilt system är att pensionerna anpassas till sam-hällsekonomin. Detta var självklart något som bordeha utretts innan de fem partierna föreslog alla dessaideologiska förändringar. Dagens pensionssystem ärenkelt och lättförståeligt, det är starkt omfördelandeoch det är solidariskt genom att det betalas genomskatter och arbetsgivaravgifter. Det är administrativtenkelt med låga administrationskostnader. Det är ettkollektivt system som riktar sig till individen, och detger en bra pension till de flesta yrkesarbetande. Medden vetskapen har den enskilda människan kunnatleva sitt förvärvsaktiva liv i valfrihet. Det är den val-friheten vill slå vakt om. Vänsterparti-ets förslag till reformerad ATP tar därför sin utgångs-punkt i nuvarande.Vi förespråkar ett system som finansieras viaskatter och arbetsgivaravgifter. Vi vill omvandlaegenavgifterna till en allmän statsskatt. kommer i sitt anförande att tala om finansie-ringen. Pensionsutbetalningarna skall vara följsam-hetsindexerade, dvs. anpassas till samhällsekonomin.Vi säger nej till premiereserv och föreslår att allaavgifter går till fördelningssystemet. Vi vill ha enbeskattad garantipension på samma nivå som rege-ringen. kommer i sitt anförande att talaom garantipensionen. Vi vill ersätta den nuvarande15/30-regeln med en 20/30-regel, vilket innebär att viutökar antalet år som ligger till grund för nivån påpensionen. Om man inte utökar antalet pensionsgrun-dande år blir det inte nödvändigt med kompensationför barnår, studier eller plikttjänstgöring, eftersom deti vårt system liksom i nuvarande ATP-system finnsutrymme för det, vilket innebär en lättnad för stats-budgeten.Vänsterpartiet anser att människor skall kunna le-va ett rikt liv efter pensionen. Därför är det viktigtmed ett pensionssystem som inte genom sin konstruk-tion tvingar människor med förslitande arbetsuppgif-ter och låg lön att ytterligare pressa sig för att uppnåen pension som det går att leva på. Det handlar om attge LO-medlemmen, både den manlige metallarbetarenoch den kvinnliga kommunalarbetaren, frihet att levaett förhållandevis aktivt liv efter pensionen. Eftersomvårt alternativ innebär 30 intjänandeår i stället förregeringens livslånga intjänande omfördelar vårtsystem mellan klasserna och mellan kvinnor och män.Fru talman! I regeringens jämställdhetsdirektivstår: "De förslag som läggs fram av kommittéer ochsärskilda utredare skall alltid föregås av en analys ochinnehålla en redovisning av hur förslagen kan förvän-tas påverka, direkt eller indirekt, kvinnors respektivemäns villkor och därmed förutsättningarna för jäm-ställdhet mellan könen." Direktivet är glasklart vadgäller granskning ur ett jämställdhetsperspektiv.Nuvarande pensionssystem är omfördelande ge-nom att det så att säga tar från män och ger till kvin-nor. Den granskning ur ett jämställdhetsperspektivsom pensionsarbetsgruppen lät göra visade också attnuvarande pensionssystem är gynnsamt för kvinnorsom grupp. Genomförandegruppen förnekade längedetta avsnitt i utredning ochhävdade att ATP-systemet var dåligt för kvinnor. Vi åvår sida hävdade att det inte går att lyfta ut endastATP-delen utan att man måste titta på hela systemetsomfördelande karaktär, dvs. folkpension och ATP.Det är därför med tillfredsställelse jag nu noteraratt regeringen i propositionen skriver: "Den samman-tagna effekten av ATP och folkpension (inklusivepensionstillskott) gynnar enligt studie(1994) snarare kvinnorna som grupp." Detta hadedock genomförandegruppen kunnat läsa sig till redan1994, och den stora frågan för mig är hur genomfö-randegruppens tidigare påstående påverkat t.ex.Kommunalarbetarförbundet i dess ställningstagande.I det ursprungliga förslaget som lades fram avpensionsarbetsgruppen fanns många förslag somskulle drabba kvinnors pensioner negativt, t.ex. för-delningen av arvsvinster och delningstal. Vänsterpar-tiets kvinnopolitiska utskott var i sitt remissvar starktkritiskt mot båda dessa förslag. Jag som ordförandeför utskottet gläder mig förstås särskilt åt att regering-en tagit till sig kritik och gör delnings-talet lika för kvinnor och män och fördelar arvsvins-terna lika mellan könen.Vi var även starkt kritiska till det förslag om deladpensionsrätt som lades fram av pensionsarbetsgrup-pen och som sedan beslutade om. Om enkvinna gav sin man en pensionskrona skulle han får1:20, men om kvinnan fick en krona av sin man skulleden kronan helt plötsligt bara bli värd . Vi harhävdat att det finns andra faktorer än kön som avgörlivslängden. Vi har också hävdat att förslaget är i stridmed EG:s likabehandlingsdirektiv. Regeringen hartagit till sig även den kritiken, och med användandeav argument föreslår man att beräk-ningarna skall vara lika för kvinnor och män, dvs. enkrona är alltid en krona oavsett om det är en kvinnaeller en man som ger bort den.Jag hade dock önskat att regeringen - innan manlade fram propositionen - hade granskat hela förslagetur ett jämställdhetsperspektiv. Ett förslag som slårdirekt mot kvinnor är det sätt som regeringen föreslåratt kompensationen för folkpensionens basbeloppskall beräknas på. Regeringen föreslår att endast de ården försäkrade haft ATP-poäng skall folkpensionensbasbelopp läggas till beräkningsgrunden. Detta kansynas könsneutralt, men det är i själva verket köns-blint. De kvinnor som är födda är 60 år.Det behövs inte mycket fantasi för att föreställa sighur många 0-år de har. Det var först som kvinnor med full kraft trädde ut på arbets-marknaden. Dessutom arbetade många kvinnor deltidför att dryga ut hushållskassan.Det förhöjda basbeloppet är , dvs. enmånadsinkomst på ca . Med en månadslön på12 innebär det en kvartstid, dvs. Hurmånga kvinnor har under 50-, 60- och tidigt 70-talarbetat för att dryga ut hushållskassan och intekunnat jobba heltid därför att det inte fanns någonbarnomsorg? Jag behöver inte gå längre än till migsjälv. Mina 0-år beror just på detta. Beräkningar visaratt de kvinnor som har tio 0-år, vilket inte är ovanligt,kommer att förlora ca i pension varje månad.Trots de förbättringar som gjorts anser jag fortfa-rande att det nya pensionssystemet missgynnar kvin-nor i förhållande till nuvarande system. Till förlustenför folkpensionsbasbeloppet skall också läggas detfaktum att intjänandetiden ökas från till ,vilket med största sannolikhet kommer att drabbakvinnor mer än män.Fru talman! Genomförandegruppen har fått svi-dande kritik i bl.a. Rapport. Därlyfter man fram beräkningar, sombaseras på en tillväxt på i stället för Genomfö-randegruppens glädjekalkyler på . Riksskattever-kets beräkningar visar att pensionen minskar med ca2 för en person som tjänar14 i förhållande till dagens pen-sionssystem.Vårdförbundet har räknat ut att dess medlemmarfår ca lägre pension beroende påatt de är kvinnor och inte har samma arbetsmönstersom män.När Från Riksdag & Departement gör egna uträk-ningar visar det sig att pensionen blir lägremed det nya systemet, och man påpekar också attregeringens beräkningar präglas av optimism. Rege-ringen har räknat reallöneökningar, medanhistorien visar att reallönerna stigit med desenaste 20 åren. Regeringen räknar också med enBNP-utveckling på . Tittar vi tillbaka ser viatt BNP-utvecklingen har varit i genomsnitt desenaste 20 åren. I nästa nummer av Från Riksdag & Departement har en representant från Socialdeparte-mentet ett genmäle där han säger att regeringen måsteräkna med dessa siffror för att man skall kunna göraen jämförelse med ATP-systemet, som kräver enlägsta tillväxtnivå på . Samma resonemang förstatsrådet i TV. Men varför ägnar sig interegeringen åt att beräkna pensionsutfallet med det nyasystemet för olika verkliga människor i stället förfiktiva beräkningar på fiktiva människor där alltingbeskrivs i rosenrött?Genomförandegruppen har bundit detta ris till sinegen rygg genom att gå ut och lova att människorskall få samma pension som med ATP-systemet.Detta är dock omöjligt med tanke på anpassningen tillsamhällsekonomin. Det verkar som om regeringenoch de borgerliga partierna inte accepterar den verk-lighet vi lever i. För att verkligheten skall passa in påpensionssystemet gör man därför om den.Det nya systemet bygger på att man skall jobbafrån 16 till för att komma i närheten avdagens pensionsnivåer. Vinnare, säger socialförsäk-ringsministern, är de som jobbat länge med jämnlöneutveckling. Men vad gör en industriarbetare sominte orkar jobba till och vars genomsnitt-liga pensionsålder är , eller kommunalarbetarensom tvingas i pension ? De som tving-as gå skall kompenseras, sade statsrådet iRapport i går och hänvisade till ytterligare utredning-ar.Hur blir pensionen för alla dem som stårutanför arbetsmarknaden eller alla dem som i daguppmuntras till att studera och inte vet på vilket sättderas studier skall bli pensionsgrundande? Hur skallriksdagens ledamöter kunna ta ställning till ett såofärdigt förslag? Men framför allt: Hur skall de somomfattas av systemet kunna ta ställning? Hur skall dekunna planera för sin ålderdom?Sanningen är den att det just nu pågår nio utred-ningar som berör pensionsreformen. Till detta skallläggas frågan om den s.k. avgiftsväxlingen, som ännuinte är löst, och frågan om den s.k. bromsen och ga-sen. anser att dessa frågor inte längreskall ägas av Genomförandegruppen. I och med beslu-tet måste därför ansvaret för pensionssystemetöverföras till och ägas av parti-er. Vi kan inte ha en parlamentarisk demokrati därinte alla partier får den information som är nödvändigför en demokratisk handläggning. Hela ochalla partier måste tillåtas ta ansvar för defrågor som åligger att ta ansvar för. Genom-förandegruppen tillsattes av regeringen och det ärdärför också regeringens ansvar att upplösa den.Vänsterpartiet anser att återstående frågor skall över-lämnas till en parlamentariskt sammansatt grupp, därsamtliga partier är representerade.TCO-tidningen skriver i ett av sina nummer: "Låtoss hoppas att det är sista gången en så viktig frågaöverlämnas till en politisk grupp som binder sig såhårt och som bara diskuterar inbördes. En beredning,byggd på djup insikt i dagens arbetsliv och strävan attförutse morgondagens, skulle gett ett hållbart pen-sionssystem som passar det moderna . "Jag delar uppfattning och undrarsamtidigt hur debatten skulle sett ut här i kammaren om bundit sig lika hårt politisktsom partierna i Genomförandegruppen och inte hadeförsökt att vara kvinnorörelsens, de fackliga organi-sationernas, pensionärsförbundens och de vanligamänniskornas öra in i riksdagen.Fru talman! Jag yrkar härmed bifall till reservation1 under mom. 1 och 2, reservation 3 under mom. 5samt reservation 4 under mom. 9. Jag står självklartbakom alla våra reservationer, och med tanke på hurjag har arbetat med just pensionssystemet skulle jagförstås helst ha velat yrka bifall till alla våra 22 reser-vationer. Men för att vinna kammarens gillande görjag inte det. Tack för ordet!Anf. 88 ():Fru talman! Gärna medalj, men först en rejäl pen-sion!Jag tänkte faktiskt läsa några dikter.Nils Ferlin:Du har tappat ditt ord och din papperslapp,du barfotabarn i livet.Så sitter du åter på handlarns trappoch gråter så övergivet.Vad var det för ord - var det långt eller kort,var det väl eller illa skrivet?Tänk efter nu - förrn vi föser dej bort,du barfotabarn i livet.Vad har barn med det här att göra? Jo, det är närman är barn och när man är gammal som man är mestberoende av stöd från samhället.Pär Lagerkvist:Det kom ett brev om sommarsäd,om vinbärsbuskar, körsbärsträd,ett brev ifrån min gamla mormed skrift så darrhänt stor.Ord intill ord stod klöverängoch mogen råg och blomstersäng,och Han som över allting rårfrån år till år.Där låg i solen gård vid gårdinunder trygga vård,och klara klockor ringde fredtill jorden ned.Där var en lukt av trädgårdsgångoch av lavendel, aftonsång,och söndagsfriden då hon skrevtill mig sitt brev.Det hade hastat ,utan att vila, för att jaglångt borta skulle veta detsom är från evighet.Så här litet grand idylliserat tänker många sig ål-derdomen. Vacker, nostalgisk och kärleksfull. Menför att med en annan diktares ögon ge en annan bildskall jag läsa några strofer ur min ende son han vart bonde,och tog kvinna han liksom jag,hon regerade mest som den onde,och drev drängar med hugg och slag.Och åt mäj, som var gammal och styvbent,sa han aldrig ett hugnesamt ord,fast jag timrat de hus han fått äga,fast jag röjt varje tum av hans jord.- - -Och stod en kärra på backen,med en hösäck och bräde för två,och för kärran stod tjuguårs Blacken,och hans man var som aska grå.Och jag tänkte, jag kan väl fråga,vart färden gäller så dags,men jag ville ändå inte våga -att tiga är bäst till lags,och jag teg och jag frågade icke,och jag åt min välling i vrån,och jag hörde på hela timmenej ett ord av min ende son.Vi stannade här.