prot · GM0924 · 1998-11-27 00:00:00 — Manhar t.o.m. accepterat att vissa personer, som psykisktfunktionshindrade kvinnor, kan sakna bostad ellervara helt hemlösa.Flerbarnsfamiljer har fått det sämre. Vi kan intenöja oss med att av antalet hushåll medhemmavarande barn kan ge varje barn ett eget rum.Neddragningarna av bostadsbidragen har drabbatbarnfamiljerna. De besparingar som gjorts i bostads-bidragen har inneburit ett trendbrott när det gällerstödet till barnfamiljerna. Reglerna för individuellainkomstgränser gör att hushåll där den ena av makar-na väljer att vara hemma hos barnen gör en brakför-lust. Beräkningsgrunden när det gäller bostadsytanhar minskat. Med denna verklighet kan jag inte förståatt statsministern i princip utlovat gratis barnomsorg.Vi kristdemokrater vill ha den samlade familjein-komsten till grund för bostadsbidraget. Vi vill höjaytgränserna för oreducerat bidrag med för alla hushållstyper. För att ytterligare för-stärka bostadsbidragen vill vi höja det särskilda bi-draget med per barn.Det skulle vara minst lika värdefullt för barnfa-miljerna att få radikalt sänkta hyror för boendet somatt välbeställda familjer får gratis barnomsorg. Flerahushåll har inte märkt den låga räntenivån på hyresa-vin. De har inte fått lägre hyra. Särskilt svårt harpersoner som lever på a-kassa. Av en genomsnittliginkomst går en tredjedel av lönen efter skatt till hyra.Många familjer har fått vara med och betala en kon-kurs i en bostadsrättsförening.Det har aldrig sedan statistiken påbörjades byggtsså lite lägenheter som - så lite att NCC skulle haklarat hela nybyggnadsbeståndet. Prognosen frånStatistiska centralbyrån är 8 000 lägenheter år 1998.Nybyggnation i attraktiva områden sker för extremthögavlönade människor. Om marknaden går så härhårt fram kommer besittningsskyddet attsakna betydelse. Två makar med vanliga lärar- ochsjuksköterskejobb och två barn räknas knappastsom kreditvärdiga för lån i banker till villaköp.Fru talman! Vad jag menar med en samlad famil-je- och boendepolitik är att arbeta med valfrihet. Dethandlar om att kunna påverka var och hur man villbo, om att förstärka hyresgästernas inflytande, om attlönen skall räcka till mera än mat och hyra och om attkonsekvensutredningar för barnens bästa skall görasvid nybyggnad.I dag märks en historielöshet bland människor därde sociala banden har dragits undan och delaktighetenundergrävts. En stor anonymitet har blivit följden iflertalet bostadsområden. Det leder till social utslag-ning och drogproblem i vissa fall.Socialförsäkringsministern säger att den familje-politik och den bostadspolitik som bedrivs är rege-ringens samlade politik på dessa områden. Då undrarjag: Vilket område bedömer ministern att regeringenhar givit särskild tyngd?Anf. 32 ():Fru talman! Jag måste faktiskt erkänna att jag intehörde svar. Dessutom har jaginte fått det skriftligt heller. Men jag kan ana vad dethandlar om. Däremot hörde jag . Jag tycker att det är väldigt bra att Ulla-BrittHagström har väckt den här interpellationen.Bostaden är ju en social rättighet, och alla männi-skor bor. Det borde alltså diskuteras ännu mer. Det ärockså väldigt viktigt, tycker jag, att vi har fördel-ningspolitiskt riktiga beslut när vi skall fördela bo-stadsbidragen. Vi får ju inte glömma bort att det fak-tiskt betalas ut i bostadsbidrag iSverige. Det är ingen liten summa. Det är också vik-tigt att de här pengarna kommer till dem som bästbehöver det.Detta var oerhört viktigt för oss i bostadsutskottetförra mandatperioden. Det är ingen ny fråga. Vi varväldigt eniga i bostadsutskottet. Vi tog också ett enigtutskottsinitiativ som rättade till vissa felaktigheter. Vikrävde även då, och fick gehör för, att just situationenmed bostadsbidragen skulle utredas ytterligare. Denskulle följas upp. Vi skulle få ett besked och vi skullefölja allt det här.Det har gått , och signaler kommer somvisar att det fortfarande finns problem. Dessa anser vinaturligtvis skall rättas till. Jag har i utskottet frågatefter utredningen och resultatet. Jag vill passa på här att även fråga statsrådet om hon harnågra besked om när denna utredning är klar.Det som vi i tycker är väldigt viktigtär naturligtvis att människor i vårt land har rimligabostadskostnader. Det finns det också en utredningsom sitter och tittar på, nämligen skatteutredningen.Den får inte heller ta på sig. För det är jufaktiskt så att en mandatperiod går oerhört fort. Jagtycker, och anser också, att det är väl-digt viktigt att det finns en stabilitet, något som räckeröver mandatperioderna.Jag tycker mig ana att vi har kommit in i en ny erai och framför allt i utskottet. Det är natur-ligt att nya ledamöter inte vet vad vi diskuterade förramandatperioden. Men det får inte bli så att man rase-rar allting och svartmålar sådant som det harfattats beslut om. är det väldigt bra att detkommer in nya ögon som ser på problemet på ettannat sätt.Nu gäller det att finna en balans så att vi inte fåren ryckighet och knyckighet i bostadspolitiken ochfamiljepolitiken. Det måste, tycker vi fortfarande,finnas valfrihet både när det gäller hur människor villbo och när det gäller hur människor vill ordna sinbarnomsorg.Anf. 33 TALMANNEN:För säkerhets skull vill jag klargöra att det skrift-liga svaret naturligtvis - som alltid - har funnits till-gängligt fr.o.m. innan detta plenum inleddes.Anf. 34 Statsrådet ():Fru talman! Jag beklagar min dåliga röst. Jag skalländå försöka klara av den här debatten.Det jag tycker är viktigast att understryka när detgäller regeringens politik på det här området är in-riktningen på en samlad barnpolitik. Detta tycker jagfick sitt tydligaste uttryck i regeringsförklaringen, iden mening där det står: "skallefterlevas och alla relevanta politiska beslut skallanalyseras utifrån hur de påverkar barnens situation. "Den meningen säger i sin enkelhet, men också isin tydlighet, att det här är inriktningen i regeringenspolitik. Alla relevanta politiska beslut skall granskasur ett barnperspektiv. Detta skall också genomsyradet arbete som regeringen bedriver på alla områdensom berör barn. Jag vill vara väldigt tydligt med attunderstryka att det här är en mycket viktig utgångs-punkt.Ser vi sedan till de åtgärder som regeringen harvidtagit , efter att vi har lyck-ats få balans i statens ekonomi, så handlar det ju iväldigt hög grad om att genomföra förbättringar förbarnfamiljerna. Det gäller både ekonomiskt och ifråga om den service som barnfamiljerna efterfrågar.Då tänker jag på de extra pengarna till kommunerna;till skolan och barnomsorgen. Det är oerhört viktigadelar. Jag tänker naturligtvis också på barnstrategin,den proposition som vi har lämnat till somockså gäller inriktningen av det fortsatta arbetet påflera centrala områden som berör barn.Låt mig också säga något om den konkreta fråganom bostadsbidragen. Vi genomförde ju en stor för-ändring 1997. Fördelningspolitiskt kan vi ändå se att65 % av bidragshushållen - och det är ju framför alltde ensamstående med låga inkomster - över huvudtaget inte berördes av den här förändringen. Det är juett viktigt resultat.Sedan håller ju på att ut-värdera de här förändringarna. Den utvärderingenskall naturligtvis ligga till grund för regeringens egenanalys och regeringens eget ställningstagande när detgäller vad den här reformen har fått för effekter. Detfår vara ett konkret svar också på . 35 ():Fru talman! Jag tycker att svaret är positivt i denmeningen att det framhåller barnens situation. Jagtycker också att det är positivt att inte berördesav förändringen av bostadsbidragen, för där måste vigivetvis satsa.Men jag tycker att ni socialdemokrater missar val-friheten. Trygghet och valfrihet i boendet är viktigt iKristdemokraternas familjepolitik. Familjer som harfrihet att välja den boendeform som passar dem bästskapar också bäst den boendemiljö som främjar enharmonisk uppväxt för barn och ungdomar.I svaret framhåller statsrådet familjepolitiken som bostadspolitiken somintegrerade delar av den allmänna ekonomiska politi-ken. Det är bl.a. detta jag reagerar mot. Familje- ochboendefrågor diskuteras inte som högprioriteradevalfrihetsområden utan som integrerade delar i enallmän politik. Möjligheten till valfrihet för detsvenska folket riskerar att försvinna i diskussio-ner om ett allmänt, generellt välfärdsbegrepp.Föräldrar behöver mer tid för barnen. Äldre behö-ver få känna värdighet och att de betraktas med ochrespekt. Den enskildes rörelseutrymme måste tillgo-doses. Vi kan inte tillåta oss att bli brickor i ett gene-rellt välfärdssystem.Det gamla uttrycket "mitt hem är min borg" sägerväldigt mycket. Med tanke på alla ekonomiskt utstraf-fade personer blir det nya uttrycket för många "mitt hem är min sorg". Det är detta jag reageraremot.Familj, boende och konsumtion är nära förknip-pade områden. Jag tycker att regeringen kunde se påhur man i arbetar i . Där har man en familjemi-nister som bevakar familjens intressen, och där kanockså barnen föra sin talan.När jag skrev den här interpellationen reageradejag också emot att statsminister överhuvud taget inte nämnde familjen i sin regeringsför-klaring. Jag är orolig för att han vill splittra uppgrundförutsättningarna för familjen.Sverige har högsta boendekostnader.Familjer måste ha höga inkomster för att över huvudtaget få möjlighet att skaffa villa. Statsministern villockså beskatta villorna hårdare än andra boendefor-mer. Många bostadsrättsföreningar går i konkurs ellermåste rekonstrueras, och flera kommunala bostads-bolag har det ekonomiskt svårt.Jag tänker också på ungdomarnas situation. Vi harfått en puckel av s.k. mambor, ungdomar som avekonomiska skäl inte har kunnat flytta hemifrån eller- än värre - av ekonomiska skäl måst återvända hem.Vi behöver stimulera ett ökat bosparande. Inte minstpå bostadsområdet bidrar eget sparande till stabilitetsåväl för samhället som för ungdomars möjligheteratt skaffa egen bostad.Socialförsäkringsministern citerar statsministerGöran , som i svar på en fråga har uttalat attbostadspolitiken skall vara en social rättighet. Mendet är den ju inte för alla. Jag tycker att det är ovär-digt att i ett välfärdsland acceptera att en stor gruppmänniskor är bostadslösa, varav ett stort antal ocksåär hemlösa. Uteliggare börjar bli en allt vanligare synäven utanför storstäderna.Därför vill jag också fråga: Vad avser ministernatt göra åt boendekostnaderna? Vem är den egentligabostadsministern? Är det ministern med ansvar förplan- och byggområdet? Är det ministern med ansvarför bostadsfinansiering? Eller är det ministern medansvar för bostadssociala frågor?Anf. 36 ():Fru talman! Jag hakar på där slutade,nämligen vem som håller i alla de här frågorna.Många av oss har efterlyst en minister som grepparhelheten men som naturligtvis samarbetar med deandra ministrarna. Det har nästan blivit så att vi i vårtutskott ironiskt frågar oss: Vilken minister skall vi nugå och fråga om detta? Så blir det i fråga efter fråga.Det får inte vara så.Boendefrågorna är oerhört viktiga. De är så vikti-ga att vi faktiskt kräver att man tillsätter en bostads-minister som handlägger dem - just för att få den härvalfriheten, just för att titta på neutraliteten.Sedan är det glädjande att höra att också kd nutycker att det är angeläget att ungdomar skall ha möj-lighet att få egen bostad. Så lät det dessvärre inteunder förra mandatperioden. Då gick man från krist-demokraternas sida emot och andra somville ha ett bidrag just för att ungdomar skall kunnaflytta hemifrån.När det gäller kärnfamiljen må vi tycka hur braom den som helst, men samhället är föränderligt. är inte kärnfamiljen mamma, pappa och två barn,helst en pojke och en flicka. består familjen avmånga olika bitar. Man får nog säga att det även därfinns en valfrihet. Men det som är viktigt är att vi fårett boende i till rimliga kostnader och därmänniskor mår bra.Anf. 37 Statsrådet ():Fru talman! Det är naturligtvis regeringen som äransvarig även för bostadspolitiken. Den berednings-ordning som vi har i garanterar attvi kan presentera en samlad bostadspolitik från rege-ringens sida.Jag vill också peka på det som Ulla-BrittHagström tog upp om situationen för de bostadslösa.Detta är också en fråga som har ansetts så viktig attden har lyfts in i regeringsförklaringen.Jag går så över till resonemanget om hur vi upp-når rimliga bostadskostnader och hur vi skall se påbostads- och familjepolitiken i ett sammanhang.Självklart är detta en integrerad del i politiken. Våramöjligheter att bedriva en bra familje- och bostads-politik är ju beroende av hur det ser ut med syssel-sättning och arbetslöshet och hur vi klarar av att föraen bra ekonomisk politik. Det är det som ger ossförutsättningarna.Det är också detta som har lett till att vi haren betydligt lägre räntekostnad än sedan.För en familj med ett villalån på en halv miljon bety-der det faktiskt en lägre boendekostnad medungefär /månad. Det innebär att den ekono-miska politiken, dess verkningsgrad och dess påver-kan på räntan, har en större effekt än vad bostadsbi-draget har. Den har helt enkelt gett mer pengar åt debarnfamiljer med villor och villalån som har haftmöjlighet att sätta om sina lån.Sedan reagerar jag mot ut-tryck att vi har blivit brickor i det generella välfärds-systemet. Den generella välfärdspolitiken har faktisktgett oss en mycket stor frihet att välja den livsformman vill. Den friheten har blivit mycket större. Denhar också gett oss en situation där de allra flesta barni vårt land faktiskt lever under goda förhållanden.Effekterna av den generella välfärdspolitiken föratt skapa goda levnadsförhållanden är alltså oerhörtpositiva. När vi nu har fått ekonomiska möjligheteratt göra förbättringar har vi också gjort just satsningarpå den generella välfärden. Därav kommer också deförslag om att gå vidare och höja barnbidragen somnu föreligger, men också regeringens förslag om attsänka kostnaderna för barnomsorgen för barnfamil-jerna. Detta är tänkt att skapa möjligheter för kvinnoratt gå upp i arbetstid och förbättra familjens ekonomi.Framför allt skall det dock skapa möjligheter förbarnen att få tillgång till en bra och utvecklandebarnomsorg.Anf. 38 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för att ni arbetar för låga räntekostnader.Givetvis har det stor betydelse för boendet. Här kanvi också gå vidare, för boendet får inte bli en skatte-maskin för staten. har fortfarande bland dehögsta kostnaderna i världen för boendet. Inte hellerfinns det full valfrihet mellan olika boendeformersom hyresrätt, bostadsrätt och äganderätt. Det finnsockså mycket att göra i fråga om hyresgästers möjlig-het att påverka hyressättningen genom att själva gå inoch delta i underhåll, deras möjlighet att påverkalägenhetsstandard och att kunna äga sin lägenhet. Därhar vi mycket kvar, och det är därför vi vill ha enfamilje- och bostadsminister.Jag vill också säga något om den generella välfär-den. Visst är den bra. Visst har det hänt väldigtmycket. Visst garanterar väldigtmycket för våra barn i . Men vad jag menar äratt socialdemokraterna inte riktigt har vågat släppaloss kreativiteten så att arbetsmarknaden har fåttkomma i gång. I stället har vi stirrat oss blinda på engenerell och lika välfärd för alla. Vi har inte gettfamiljerna möjlighet att välja att få mer tid för barnen,inte gett de äldre valmöjligheter osv.Till vill jag säga att vi alltid harvärnat om ungdomar. är jag ny i ochhar bara läst vårpropositionen noga. Där ställde viupp på bidrag för ungdom i samma utsträckning somregeringen. Vi har också gjort det i samband med denhär propositionen. Dessutom har vi verkat för stu-dentbostäder och där tillfört extra resurser.Anf. 39 Statsrådet ():Fru talman! Det som jag känner oerhört starkt förär den generella välfärdspolitiken som vi har bedriviti vårt land. Den har gett barnfamiljerna just den val-frihet som efterfrågade. Vi haren flexibel föräldraförsäkring som ger stora möjlig-heter för föräldrarna att välja hur de vill ta ut den, hurde vill fördela sin tid mellan att vara hemma och attförvärvsarbeta. Det är en mycket viktig del. En ut-byggd barnomsorg är en annan viktig del för att skapajust denna möjlighet för föräldrarna att hitta den egnakombinationen av förvärvsarbete och tid hemma medsina barn. Detta är något som det också finns en starkuppslutning kring i det svenska samhället. Vi kanvara mycket glada och stolta över att den svenskamodellen också är en förebild för många andra län-der.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1998/99:32 omRikskvinnocentrum i UppsalaAnf. 40 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder regeringen avser att vidta för att ga-rantera en varaktig finansiering av den forskning,utbildning och information som bedrivs vidRikskvinnocentrum i Uppsala.Rikskvinnocentrum för våldsutsatta kvinnor, in-rättades 1994 på förslag av Kvinnovåldskommissio-nen och har i som huvudman.Regeringen har bidragit ekonomiskt till uppbyggna-den av verksamheten, som är tänkt att kunna stå mo-dell för liknande verksamhet som kan komma attstartas upp i andra delar av landet. I Rikskvinnocent-rums uppgifter ingår förutom att ta hand om patienteräven att genomföra utbildning, sprida informationoch bedriva forskning om bl.a. effekterna av våld motkvinnor.Vid Rikskvinnocentrum pågår forskning och do-kumentation om främst behandlingsmetoder ochandra frågor i samband med centrumets verksamhet.Rikskvinnocentrum samarbetar med univer-sitet, bl.a. i ett forskningsprojekt om våld mot kvinnormed invandrarbakgrund. genomförs icentrumets regi ett forskningsprojekt om förekomstenav misshandel under graviditet. Rikskvinnocentrumhar även initierat ett nordiskt forskarnätverk.Avsikten med regeringens engagemang i upp-byggnaden av Rikskvinnocentrum har varit att delta iett inledande skede och att skulle stå förkontinuiteten och den fortsatta verksamheten. Lands-tinget har ett självklart ansvar för att ta hand om pati-enter, utveckla metoder och bedriva utbildning ochinformation om verksamheten. Omhändertagande avmisshandlade kvinnor utgör därvidlag inget undantag.Genom en ändring av hälso- och sjukvårdslagen år1996 har landstingen numera också ett ansvar för attforskning bedrivs inom deras område. Ansvaret avserplanering och genomförande av kliniskt forsknings-arbete på hälso- och sjukvårdens område samt folk-hälsovetenskapligt forskningsarbete. Det framgårockså av lagen att landstingen i dessa frågor skallsamverka med varandra samt med berörda universitetoch högskolor.Det förekommer naturligtvis redan att landstingensamarbetar kring verksamhet av rikstäckande karaktäroch då betalar varandra för utförda tjänster. Fleralandsting lär också vara i färd med att bygga upp enegen verksamhet efter Uppsalamodellen. Vårdalstif-telsen har tillkommit som en möjlig källa till finansie-ring av denna typ av forskning.Under året har i begärt att fåuppta förhandlingar med regeringen om finansiering-en av Rikskvinnocentrum. Regeringen övervägermöjligheten att ytterligare en gång ge ett engångsbi-drag för att lösa Rikskvinnocentrums akuta ekono-miska problem. Frågan bereds inomSocialdepartementet. Regeringen förutsätter emeller-tid att Rikskvinnocentrums behov av resurser i fort-sättningen löses inom ramen för de ordinarie medelsom finns tillgängliga för denna typ av verksamhet.Anf. 41 ():Fru talman! Först vill jag tacka för svaret, men jagär ju besviken över att utbildningsministern ser dettaenbart som en landstingsfråga. Om det hade varit dethade jag ställt denna interpellation till socialminis-tern. Men detta är en riksangelägenhet där forskningmed akademisk förankring samt utbildning, informa-tion och kunskapsspridning i vida kretsar till mångamyndigheter och yrkesgrupper är centrala uppgifter.Låt vara att en viktig utgångspunkt är de kvinnor somsöker sig till Rikskvinnocentrum eller ringer tilljourtelefonen.Våld och andra övergrepp mot kvinnor är ju frå-gor som har kommit att aktualiseras alltmer undersenare år. Detta är ju ett område som länge har variteftersatt och som spänner över ett brett område ochsom måste attackeras på bred front.Riksdagens kvinnor har på olika sätt verkat för attdetta område skulle prioriteras. Jag vill påstå att dettainte har varit en partiskiljande fråga utan att vi hararbetat tvärpolitiskt. Det har i stället varit en glömd,gömd och nästan tabubelagd fråga som äntligenkommit fram i ljuset.Därför var det ett genombrott när Rikskvinnocent-rum inrättades 1994 som ett gemensamt åtagandemellan regeringen och i län.Bakom detta låg, som utbildningsministern sade,förslag om ettnationellt resurs- och . Då såg jukommissionen också 1995 när den lade fram sittslutbetänkande att det var tillfredsställande att dettacentrum var under uppbyggnad i . Man sågockså att detta sedan skulle stå modell för likartadecentrumbildningar ute i andra landsting.Utredningen och de remissvar som sedan kom ut-gjorde grunden till propositionen Kvinnofrid somriksdagen antog . Där kunde man läsa:Det är enligt regeringens mening viktigt att denkunskap och de erfarenheter som vunnits vidRikskvinnocentrum systematiseras för att kunna bildamodell för liknande insatser hos andra huvudmän. Föratt ge Rikskvinnocentrum förutsättningar att befästasin verksamhet och sprida erfarenheter från verksam-heten samt för att finansiera vissa rikstäckande upp-gifter avser regeringen att lämna ett ekonomiskt bi-drag i form av ett engångsbelopp om 3 miljoner kro-nor under 1998.Men var ju en alldeles . Det ärorealistiskt när man bygger upp en sådan verksamhet.Socialdemokraten framhöll också ien motion att det behövdes en långsiktig lös-ning. Hon tog också upp att Rikskvinnocentrummåste få ett tydligt långsiktigt nationellt uppdrag förde närmast kommande åren för att samla erfarenheter,för att bedriva forskning och för att sprida kunskapertill berörda organ och att propositionens ettåriga per-spektiv var helt otillfredsställande.Från och framfördes yrkandenav likartat slag. Jag tror också att det gjordes frånandra partier.Justitieutskottet skrev sedan hur viktig dennaverksamhet är. Man skrev om utbildning av olikapersonalkategorier där ju inte bara hälso- och sjuk-vården stod i fokus. Man ansåg också att det var vik-tigt att detta skulle kunna fortsätta att verka som ettnationellt resurscentrum.Nu är verksamheten faktiskt hotad, och jag skullevilja höra mer från utbildningsministern om vad somkonkret ligger bakom den här ekonomiska satsningenoch om man har några planer på att stödja en långsik-tig utveckling.Anf. 42 ():Herr talman! Skapa en nollvisionmot kvinnovåldet. I världens mest jämställda parla-ment - och då kan jag vända mig till mina kvinnligakolleger - borde vi göra en kvinnorevolution ochkräva stopp för våldet mot kvinnor - våra medsystrar.Våldet mot kvinnor har ökat. har anmälningarna om sexualbrott mot kvinnorökat . Och när riksdagsledamöterna påUppsalabänken samlades på länsstyrel-sen hemma i för att få aktuell informationfokuserades på just denna bild. Rikskvinnocentrum,länspolismästaren och landshövdingen var helt enigaoch påpekade att det är ett mycket stort problem omRikskvinnocentrum i fortsättningen inte behandlasjust som ett rikskvinnocentrum.Var femte minut misshandlas en kvinna. Varjevecka dör en kvinna till följd av misshandel. Det ärett absolut måste att kvinnovåldet minskas, och fördet krävs att kvinnor får det rättsliga skydd de behö-ver.Dessutom krävs ett brett kunnande i de här frå-gorna. Det behövs forskning. Det har sagts tidigarehur Rikskvinnocentrum bildades. Jag skall inte upp-repa det. Det finns nu en specialistenhet inom hälso-och sjukvården som arbetar konkret med kvinnor somutsatts för våld. De arbetar just utifrån ett kvin-noperspektiv och ger stöd, råd och hjälp. De ger ku-rage och mod så att kvinnor också anmäler.