prot · GL0982 · 1998-03-18 00:00:00 — Jag tror att det är ett sätt att visa att jäm-ställdhetsfrågorna är betydelsefulla och att se till attingen som arbetar i skolan kan lägga dem åt sidaneller hänvisa dem till en projekt. Det måste utföras ettintegrerat arbete i mängder av olika sammanhang.Detta skall göras för att vi skall kunna åstadkommaännu bättre resultat i svensk utbildningsverksamhet.Anf. 120 ():Herr talman! Kunskap är makt, och kunskap spelaren allt större roll som förändringskraft i samhället.Det har också diskuterats i ett antal timmar i kamma-ren. Jag tror att föräldrarna, , gymnasietoch högskolan är mycket viktiga i detta kunskapsarbe-te. Utbildning måste vara tillgänglig för flickor ochpojkar och för kvinnor och män på jämlika villkor.Detta betänkande behandlar jämställdhetsfrågor.Jag tycker att viljeinriktningen i betänkandet är klarfrån alla partier: Jämställdheten måste öka. Barnenssyn på jämställdhet mellan kvinnor och män börjartidigt. Jag anser att det är mycket viktigt att barn fårtid tillsammans med både mamman och pappan.Även om vi inte skall ha någon familjepolitisk de-batt vill jag ändå säga att fyrklöverregeringens infö-rande av pappamånaden har varit bra och oerhörtvärdefull för alla parter. Jag är övertygad om att denhar utvecklat och kommer att utveckla samhället ijämställd riktning redan när barnen är mycket små.När man sedan kommer till barnomsorg och skolaskriver utskottet att det är mycket viktigt för barnensidentitetsutveckling att de får möjlighet att mötakvinnliga och manliga förebilder. Jag tycker att vimåste ta fasta på det. delar givetvis denuppfattningen.För är jämställdhet en demokratifrå-ga. Skolan måste verka för jämställdhet mellan pojkaroch flickor. Tyvärr går jämställdhetsarbetet långsamt iskolan. Det finns åtskilliga exempel från jämställd-hetsprojekt och forskning som visar att flickor harsvårare att i konkurrens med pojkar hävda sig ochkomma till tals i klassrummet. Flickor har svårt attföra fram sina synpunkter på samma sätt som pojkar.Deras åsikter möter inte heller samma intresse sompojkarnas vare sig hos lärarna eller bland klasskamra-terna.Skolverket skriver i ett referensmaterial om jäm-ställdhet: "Generellt sett fäster flickorna större viktvid att förstå sammanhangen, medan pojkarna är merroade av att lösa enskilda problem. I en studie avungdomar i åldern framkom återigen, attpojkarna i genomsnitt presterar bättre på 'rumsliga'test. Däremot hade flickorna ett klart försprång närdet gäller en mer generell intellektuell förmåga. Somen följd av dessa olikheter blir det alltför ofta så attläraren engagerar flickorna i att ta ansvar för skolanssociala fostran av pojkarna. vänjer sig poj-karna vid att stå i centrum och bli uppmärksammade. "Herr talman! Skollagen förändrades så attdet ännu klarare framgår att ett viktigt mål för skolanskall vara att främja jämställdhet mellan könen. Läroplanen och jämställdhetsparagra-fen har gett skolan nya redskap att komma framåt ijämställdhetssträvandena. Det är viktigt att dessaredskap också används.Generellt sett måste undervisningsformerna för-ändras så att hänsyn tas till flickors och pojkars olik-heter, behov och intresse. All personal som deltar iskolans verksamhet måste ta ansvar för att förbättrajämställdheten inom de områden de verkar.Skolverket, som utskottet hänvisar till, arbetarmed ett särskilt nätverk för jämställdhet som genom-fört lokala jämställdhetsprojekt. I utvärderingen fram-kommer två slutsatser som jag tycker är värda att lyftafram och som är viktiga för att jämställdhetsarbetetskall bli framgångsrikt. Det första är så självklart attdet ofta inte sägs. Det är vikten av att de som jobbarmed jämställdhet får stöd av skolledning och skolför-valtning. Det andra är något som borde vara självklartmen inte är det. Det är att elevernas perspektiv börägnas mer uppmärksamhet i jämställdhetsarbetet. Deslutsatserna är viktiga att ta till vara i det fortsattaarbetet för jämställdhet i skolan.Herr talman! Den högre utbildningen måste ut-formas så att den gagnar jämställdhet mellan kvinnoroch män. pågår arbetet med rekryteringsmål osv.vid högskolor och universitet. hoppas attdet ger goda resultat.Under de senaste åren har forskningsrådens re-sursfördelning till kvinnor debatterats. Diskrimine-ringen i anslagsförfarandet måste motarbetas medkraft. anser därför att jämställdhetsrevi-sioner bör bli obligatoriska vid forskningsråden. Vianser inte att det är tillräckligt med redovisningar frånforskningsråden utan att revisioner är en kraftfullareåtgärd. Jag vill därmed yrka bifall till reservation nr 9.Anf. 121 ():Herr talman! Detta betänkande är, som BeatriceAsk sade, kanske ingen "kioskvältare" när det gällerjämställdhetsidéer. Det beror väl på att den behandlarmotionsyrkanden som är plockade ur andra motionerdär jämställdheten har behandlats i ett ännu vidaresammanhang.Jag skulle vilja sätta fyra ord på jämställdhetsarbe-tet inom förskola, skola och högre utbildning. De är:se, höra, reagera och agera. Alltför ofta ser man inteoch hör inte hur framför allt flickor och kvinnor be-handlas i relation till pojkar och män, och då reagerarman inte och agerar utifrån det.När vår nu tioårige dotterson var gick rabblade på en ramsa: Pojkar är bäst, flickorluktar ruttet fläsk. Jag frågade honom du var han hadelärt sig den. Den hade han lärt sig på dagis. Jag fråga-de honom då om hans yngre systrar luktade ruttetfläsk. Nej, de var inte flickor. De var ju hans systrar.Det var något helt annat. I samtalet framkom att denhär ramsan rabblade pojkarna i ny och nedan, ochingen vuxen reagerade.Det menar jag är fel. Förskolepersonalen skall re-agera. Det är tidigt som jämställdhetsarbetet måstebörja. Sådana här nedsättande ord får inte förekom-ma. Detta har sedan visat sig fortsätta i skolan. Det ärflickor som vittnar om vilka tillmälen de får. Det äralltså inte bara problemet i skolan med att pojkar fårmer uppmärksamhet än flickor, utan det är också hurman samspelar med varandra. Skolan har en viktigroll. Därför är det viktigt i lärarutbildningen att jäm-ställdhetsaspekterna kommer fram.När vi sedan går vidare till högre utbildning ochforskning är det bra att nu så många kvinnor som detändå handlar om går in i högre utbildning och iforskning och att så stor andel går vidare till dokto-randstudier och också disputerar. Men sedan börjarproblemen. Kvinnor har inte samma möjligheter attkanske ta internationella post-doc-stipendier. Vi me-nar att man skall kunna byta ut det mot tjänstgöring iannan vetenskaplig institution i . Man kan lärasig väl så mycket på en annan institution om man villbredda sig.Men de verkliga problemen kommer egentligennär kvinnor lämnar det jag kallar "maskotfasen".Yngre kvinnor är fortfarande inget hot i forskning.Det är fint att ha dem. Man kan kalla dem "maskotar".Problemen kommer när kvinnor skall söka de svåråt-komliga forskningsanslagen och de högre tjänsterna.Christine Wennerås och genomgångav Medicinska forskningsrådets ansökningar var väl-digt välbehövlig. En senare analys visar att nu kon-kurrerar män och kvinnor där på lika villkor. Det ärinte så att de kvinnliga forskarna måste vara väldigtmycket bättre.Detta visade också på dolda strukturer som ligger ivägen för ett jämställt forskarsamhälle. Jag tror inteatt männen i medvetetprioriterade bort kvinnorna. Det bara blev så. Det ärvad man märker när det blir en tillsättning av de högretjänsterna: Det bara blev så. Varför blir det så att denena kvinnan efter den andra som värderas som i stortsett lika bra som medkonkurrerande man ändå fallerbort, t.o.m. när mannen tackar nej till professuren?Jag har haft en diskussion om detta med rektornför , . Han tänker nugöra en djupdykning i detta om försöka se vilka doldastrukturer som gör att kvinnorna plötsligt faller bortnär man kommer allra högst upp i hierarkin.Jag har egna erfarenheter av faran att som kvinnligforskare ägna sig åt jämställdhetsarbete. Jag blevombedd att vara sakkunnig vid en professurtillsätt-ning, men fick jag veta att jag inte längrevar aktuell. Vilket var då skälet? Jag ringde upp rek-torn vid skolan. Svaret var att jag ju hade engageratmig i jämställdhetsfrågan när det gällde forskare ochskrivit en del om det. handlade det om en tjänstmed tio manliga och två kvinnliga sökande, och jagkunde ju rimligen inte vara opartisk vid den tillsätt-ningen! Jag bad att få papper på detta, men jag fick dåpapper på att jag var inkompetent - inte att jag varjävig efter att ha ägnat mig åt jämställdhetsfrågor ihögre forskning. JämO sade sedan att man här brötmot min samhällsskyddade rättighet att delat i debat-ten.Detta är ett exempel på bromsklossar som ligger ivägen för ett riktigt jämställdhetsarbete inom högreutbildning och forskning. Det är därför viktigt attuniversitet och högskolor, såsom man nu gör vidKarolinska institutet, stimuleras till att se vilka olikahinder som finns för att kvinnor skall kunna nå deallra högsta tjänsterna. Det räcker inte med att presen-tera siffror på hur det ser ut och hur man arbetar medjämställdheten, som man nu har bett forskningsrådengöra.Jag sitter i . Där ser detjättefint ut när statistiken presenteras, men det är inteså konstigt. finns näm-ligen Kvinno- och jämställdhetsforskningskommittén,som satsar på genusforskning och jämställdhets-forskning. Det är inte konstigt att man får väldigtmånga kvinnliga sökanden. Det visar sig också attdessa kvinnor inte får pengar från de övriga forsk-ningsråden. Man måste alltså kunna tolka dessa siffrorinnan man applåderar dem.Jag tycker därför att det är bra med jämställdhets-revisioner med kompetenta revisorer, som har lärt sigläsa jämställdhetens alfabet och lärt sig att se vad somligger bakom de siffror som presenteras och det somsynes ske men kanske döljer något helt annat. Jagyrkar bifall till reservation 9 mom. 13 som handlar omjust detta.Anf. 122 ():Herr talman! Det finns mycket att säga om jäm-ställdhetsarbetet inom olika områden, men jag skallfatta mig mycket kort i det här inlägget. Det är viktigtatt människors livsutrymme och möjligheter inte be-gränsas av deras kön. I betänkandet, som är ett hop-plock av många olika delar, har någraförslag som vi tror kan bidra till ökad jämställdhetinom just utbildningsområdet.Det första vi tagit upp är det positiva med att för-söka få in fler män i förskolans verksamhet. Särskiltmed beaktande av de tråkiga erfarenheter och pedo-filskandaler som varit , gäller det attvi inte tröttas i våra försök att få män intresserade avde arbetena. Det bästa för både pojkar och flickor äratt vara omgivna av både män och kvinnor, som låterdem se hela könsrollsrepertoaren och som inte stärkeren gammaldags syn på hur män och kvinnor skallvara.Vi har tittat litet grand på yrkeslärarnas viktigafunktion att stödja dem vi kallar brytare, alltså flickoreller pojkar som väljer en för sitt kön atypisk utbild-ning. Man borde fundera över hur man kan stärkayrkeslärarna i denna viktiga roll. Man borde ocksåfundera över hur man kan förändra attityderna påenkönade arbetsplatser. Jag tänker i första hand på demansdominerade praktikplatserna som en del avflickorna hamnar på. Det kan ibland vara mycketjobbigt och bidra till att de avbryter sina studier igymnasieskolan.Vi har också ett förslag om att man när man förde-lar resurser borde beakta andelen kvinnor och män påolika högskoleutbildningar och hur stort sökan-detrycket är.Det är viktigt att högskolorna sätter upp rekryte-ringsmål vad gäller könsfördelning för andra lärarka-tegorier än bara professorerna.Med detta vill jag yrka bifall till reservation 3mom. 6, men jag står naturligtvis bakom även deandra delarna.Anf. 123 ():Herr talman! Jämställdhetsfrågorna spänner överett brett fält, och jag vill bra gärna hålla med BeatriceAsk om att vi behöver få en debatt om jämställdhets-frågor här i kammaren, då vi kan koncentrera ossunder och kanske få tillgång till de se-naste utredningsmaterialen.Vi har i utredning efter utredning sett att jäm-ställdhetsfrågan uppmärksammas i ochgymnasiet. Det är bra. Det gäller t.ex. Utredningenom skolans inre arbete och Gymnasieutredningen.Det handlar om två saker. I skolan skallman motarbeta den schablonmässiga hanteringen avpedagogiken så att man inte för vidare förlegade tra-ditioner vad gäller synen på pojkar och flickor, mänoch kvinnor. Man måste alltså bromsa och se till får en pedagogik som är anpassad till en modernsyn på jämställdhet.Men man får naturligtvis också vara vaksam på behåller eller utvecklar de pedagogiska metoder-na så att de också tar hänsyn till skillnaden mellanpojkar och flickor. Detta är en svår fråga, och detvore spännande att få en debatt bara kring dessa frå-gor.Jag tänkte nu säga något om kvinnor i högre ut-bildning. Vi ser en tydlig utveckling mot att alltflerkvinnor kommer i åtnjutande av högre utbildning vidhögskolor och universitet. Om grundutbildningenskulle man kunna säga att vi nästan nått målet. Det ärlitet kvinnor i grundutbildningen. Mentittar man litet närmare på saken ser man att det fort-farande finns viktiga områden att arbeta med. Ett ärfördelningen av kvinnor och män på olika typer avutbildningar. Man kan se att där finns en bias,som gör en litet misstänksam.Vi har inte kommit lika långt med den fortsattakarriären för kvinnor i den högre utbildningen. Detbörjar bli alltfler kvinnor i forskarutbildningen, ochdet är bra. Däremot är det fortfarande färre kvinnorsom tar examen. Återigen ser vi en väldig snedför-delning i vissa ämnen, t.ex. de naturvetenskapliga,tekniska och medicinska ämnena. Där är kvinnorunderrepresenterade. Från regeringens sida har manuppmärksammat de här frågorna. Men man har arbe-tat huvudsakligen med kvoteringsinstrumentet ellerinfört speciella tjänster för kvinnor.Vi har från försökt att uppmärksam-ma de frågor som jag tror är betydligt mer väsentligapå sikt, nämligen att man går litet djupare och tittarefter vilka de egentliga hindren är för kvinnor t.ex. iforskarkarriären. Det finns naturligtvis en lång radsådana svårigheter, som är ett resultat av att föränd-ringen sker inom ramen för en mansdominerad tradi-tion. Universitet och högskolor har ju varit männenshögborg tidigare.När kvinnor t.ex. skall söka in till en forskarut-bildning möter de redan i C-studierna, och när deskall skriva sin uppsats som skall ligga till grund förantagningen till forskarutbildningen, en manlig hand-ledare. Det finns en traditionsbunden syn på hur manväljer uppsatsämnen. Undersökningar visar att kvinn-liga studerande har en tendens att välja ämnen på etthelt annat sätt än manliga. De vill arbeta mer själv-ständigt och med uppgifter som är mer verklighetsan-knutna. De manliga studeranden har lättare för attdirekt gå in i pågående forskningsprojekt på institu-tionerna. Självfallet gör detta att det blir litet lättareför manliga studerande att komma in i forskarutbild-ningen.Väl inne är det fortfarande så, eftersom det är ensådan kolossal dominans av manliga forskare ochlärare, att kvinnliga studerande har handledare som ärmän. Man kan naturligtvis inte blunda för att dettaofta är en nackdel i karriären.Vi vet också att det finns barriärer som är väldigtpåtagliga. Det handlar då inte om den litet mer doldatypen. Jag skall nämna något exempel. Ett är vad somhänder när man har doktorerat och sedan skall gåvidare i karriären. Om man har familj väntar man oftamed att skaffa barn till dess att kvinnan har doktore-rat. Det är ganska naturligt, och det är också vanligt.Sedan skaffar man barn. Då är kvinnan ofta . Det blir naturligtvis för kvinnansdel än för mannens som ägnas åt barnet, i synnerhetspädbarnet.När det gäller möjligheterna att sedan fortsättakarriären, om kvinnan vill det, är de tjänster som finnsdirekt efter examen forskarassistenttjänster. Det finnsen regel som säger att man skall ha en begränsning imeriteringstid, så att endast de fem närmaste årenefter doktorsexamen skall räknas. En kvinna som haranvänt kanske ett eller av sin tid åt barnen tap-par alltså dessa år i konkurrensläge gentemot sinamanliga kolleger. Hon blir då obönhörligen efter. Ensådan regel är egentligen fullständigt oacceptabel. Jagkan inte förstå varför regeringen inte släpper på dettakrav. Ta bort regeln om den begränsade meriterings-tiden! Den är ett sådant här typiskt hinder för karriär-möjligheterna för kvinnor.När det gäller tillsättningen av lärare och forskarehåller jag med om att det helatiden måste ske en kontinuerlig bevakning. Från Mil-jöpartiets sida har vi för det första anslutit oss tilldetta. Vi har tyckt att det är bra att regeringen harbetonat att man vid tjänstetillsättningarna, även omman nu skall släppa fram fler professurer, anställa flerprofessorer osv., skall hålla väldigt noga på tjänstetill-sättnings- eller anställningsproceduren. Man skallalltså noga tala om vad den anställde skall ha förarbetsuppgifter, vilka krav man ställer på meriteringenosv. innan man utlyser och annonserar tjänsten. Detskall också finnas en tjänsteförslagsnämnd eller mot-svarande.Men man har inte bevakat att denna tjänsteför-slagsnämnd eller motsvarande skall ha en jämställd-hetsansvarig, som vi har kallat det. Jämställdhetsrevi-sor kanske är ett bättre namn. Vi i har ialla fall i våra motioner föreslagit att man obligato-riskt skall kräva att det i en tjänsteförslagsnämnd skallsitta en jämställdhetsansvarig som skall kunna de härfrågorna ordentligt. Han eller hon skall inte ha någonannan uppgift än att bevaka just jämställdhetsfrågor-na.Jag skall inte gå in på fler detaljer, men vi har enlång rad förslag i den här riktningen från Miljöpartiet.Jag tycker att det är synd att regeringen inte har upp-märksammat dem. Vi har lagt fram dem och upprepat några av dem i form av mo-tioner nu.Jag nöjer mig med att yrka bifall till reservation 8under mom. 11. Naturligtvis står vi bakom våra övri-ga motioner också.Anf. 124 ():Herr talman! Jämställdhet är en demokratifråga.Demokratin bygger på en människosyn som betonaralla människors lika värde. Det innebär att varjemänniska har rätt att kräva respekt för sin integritet,för sin rätt att välja inriktning på sitt liv och för sinrätt att uttrycka sina åsikter även om de inte samman-faller med majoritetens. I teorin finns den jämställdhe-ten mellan majoritets- och minoritetsgrupper ochmellan kvinnor och män. I praktiken vet vi att det intestår lika bra till.När det gäller jämställdhet mellan kvinnor ochmän är hemmen och skolan de platser som är viktigastför att påverka utvecklingen. Förebilder påverkarmycket mer än ord. Det säger sig självt att om barnoch ungdomar befinner sig i en enkönad verklighet iförskolan och skolan ända till dess att de kommer upppå högstadiet påverkar det i sig deras syn på mäns ochkvinnors olika roller i samhället. Men det ger deminte heller möjlighet att utveckla sin egen personlighetgenom att identifiera sig med människor av bådakönen. Därför är en jämnare könsfördelning blandpersonalen i förskolan och på skolans alla stadiernödvändig.Men jämställdhet handlar om så mycket mer änjämn könsfördelning. När flickor på ett nedsättandesätt kallas för olika könsord, vilket är alltför vanligt , kan det leda till en förvrängd syn på kvinnlighetoch kvinnans värde över huvud taget. Användande avkönsord som tillhygge måste motarbetas överallt därdet förekommer. I skolan bör det inte få förekommaöver huvud taget.Att flickors utseende kommenteras , ochatt de förebilder som finns i reklam- och artistvärldblir norm leder också till en hård press på flickorna.Skönhetsoperationer bland unga flickor, , harökat kraftigt. Det är ett tecken på den press som flick-or utsätts för. Anorexi och bulimi är ett annat exem-pel. Här har skolan en oerhört viktig roll i att stärkabåde flickors och pojkars självkänsla.Det är också viktigt att flickors och pojkars olikasätt att uttrycka sig, både med ord och i kroppsspråk,uppmärksammas mer. Undersökningar visar, ocherfarenheten säger också, att pojkar ofta dominerar ien klassrumssituation. Bara medvetenheten om att detär så kan leda till större uppmärksamhet från lärarnassida. Det är nödvändigt att flickorna lockas ut på planoch lär sig att deras åsikter och inlägg behandlas likaseriöst som pojkarnas. Både olikheter och likhetermellan könen måste lyftas fram på ett positivt sättinom olika områden i skolan.Kvinnor och män uttrycker sig på olika sätt ochanvänder bilder och referenser på olika sätt även iskriven text. Därför är det viktigt att det finns läro-böcker där text och innehåll påverkats av både ettkvinnligt och ett manligt språk och förhållningssätt.Riksdagen kan ju inte besluta om fler kvinnliga läro-boksförfattare. Men vi kan bidra till att mansdomi-nansen bland författarna i litteraturlistorna vid olikautbildningsinstitutioner uppmärksammas. Därmed kanvi förhoppningsvis öka medvetenheten om vikten aven jämnare könsfördelning bland de författare somväljs ut när det finns både kvinnor och män att väljamellan. tror jag att detta är en viktig del avförändringen av skolans arbete med jämställdhet.Jag nöjer mig med att yrka bifall till reservation 4under mom. 3.Anf. 125 ():Herr talman! Som framgår av debatten är vi över-ens om vikten av att bedriva ett jämställdhetsarbete.Jämställdhet behövs eftersom det ger rättvisa, kvalitetoch utveckling. Vill vi skapa ett mer jämställt samhäl-le är det viktigt att hela vårt utbildningssystem, inklu-sive barnomsorgen, medvetet och genomgåendepräglas av att ge flickor och pojkar, unga kvinnor ochunga män samma möjligheter, skyldigheter och rättig-heter. Jämställdhet handlar i mycket stor utsträckningom attityder och värderingar. Därför är det viktigt attpå ett tidigt stadium och på ett naturligt sätt arbeta föratt få en sunt förhållningssätt i de här frågorna. Detbör ske redan i förskolan och skolan.Skolan är en stor och viktig del av samhället. Detär ju också den största arbetsplatsen vi har. Därige-nom har skolan också en viktig roll dels som modellför jämställdhetsarbete, dels för att skapa en godgrund för det fortsatta jämställdhetsarbetet i samhälleti övrigt.Jämställdhetsarbete får aldrig inskränka sig till attbara handla om planer, kvoteringar och statistik. Jaganser att ökad jämställdhet handlar om så mycket mer.Det handlar om att ta till vara mänskliga resurser ochatt få ökad tillgång till kunskap, erfarenhet och kom-petens. Detta är egentligen något som näringslivetmissar.Jag brukar roa mig med att se på de olika årsre-dovisningar som vi får som riksdagsledamöter. Närman studerar dem hittar man bilder påde olika styrelser och ledningsgrupper som de härföretagen har. kan man konstatera att det finnsen stor kompetensbrist här. Man finner ett antal herrari ungefär samma ålder och med näst intill identiskakostymer. Inget ont sagt om dessa män. Jag självtillhör kanske den här gruppen. De är säkert mycketkompetenta och behövs var och en av dem. Men somgrupp har de en kompetensbrist.Skulle jag satsa pengar i aktier skulle jag nog tittapå detta. Jag skulle mycket hellre satsa pengar i ettföretag som har både män och kvinnor i styrelsen.Helst skall den också bestå av personer med olikabakgrund och erfarenhet både vad gäller ålder ochkulturell och etnisk bakgrund. Jag vill satsa i ett före-tag som visar att man vill ha tillgång till en bred ge-nomlysning av de beslutsunderlag som man har.Herr talman! I skollagen finns numera inskrivet attdet åligger skolans personal att särskilt ansvara för attfrämja jämställdhet mellan könen. I vilken mån dettalyckas beror naturligtvis på vilken kunskap och kom-petens som lärarna besitter inom området. Men det ärockså viktigt och betydelsefullt vilket stöd som rek-torn ger för arbetet när det gäller jämställdheten. Detgäller att skapa ett medvetet pedagogiskt förhållnings-sätt. Det är avgörande för att kunna skapa en positivutveckling.Fler män i skolan som lärare på ett eller annat sätteller som aktiva i barnens närhet är ytterst viktigtbåde för pojkar och flickor, inte minst som modell förhur män uppträder, agerar och utvecklar naturliga ochrespektfulla relationer till det motsatta könet.