prot · GL0994 · 1998-04-22 00:00:00 — Ettminskat utrymme för den kommunala självstyrelsenleder till ett minskat intresse hos medborgarna för attengagera sig politiskt i kommuner och landsting.Detta kan i sin tur medföra en urholkning av de poli-tiska partierna och en motsvarande försvagning avlegitimiteten i det politiska systemet med en tilltagan-de osäkerhet om det politiska uppdragets syfte ochinnehåll. Sammantaget får detta naturligtvis återverk-ningar för rikspolitiken.Det är ju i praktiken ute i kommunerna som riks-politiken formas. Det är nämligen på kommunernaoch kommunpolitikerna det ankommer att realiseraoch förverkliga rikspolitiken. Kommunpolitikerna haratt visa huruvida rikspolitiken är förnuftig och genom-förbar eller inte. Det är kommunpolitikerna som skallförvalta och i praktiska insatser omvandla det politis-ka budskap som utsänds från riksdag och regering.Rikspolitikerna drar upp riktlinjer för framtiden. Ute ikommunerna konkretiseras besluten och ges innehåll idet dagliga arbetet. Kommunpolitikerna utgör denbreda basen i de politiska partierna, varför en utveck-ling med ett minskat intresse för kommunpolitik kanhota den svenska partimodellen och därmed hela detdemokratiska systemet.Det har därför blivit allt viktigare att medborgarnahar möjlighet att påverka sin nära verklighet genomatt själva agera. Och är det ju på den lokala nivånsom medborgarna har den största möjligheten attmöta de förtroendevalda och själva kunna engagerasig i verksamheten. Där finns förutsättningar till infly-tande och deltagande på ett helt annat sätt än på denstatliga nivån.Under senare år har det förts fram en rad förslagsom inskränker kommunernas rätt till självstyrelse.Förutom beslutet om inomkommunal skatteutjämningkan nämnas förslag till bibliotekslag och förslag motatt ta ut avgifter för skolmåltider i gymnasieskolan.Detta är något mycket allvarligt, fru talman. Medanledning av vad jag anfört kan det inte råda någonsom helst tvekan om att såväl grundlag som kommu-nallag stadgar en mycket stark självstyrel-se i vårt land.Varken grundlagen eller Lagrådets rekommenda-tioner har avhållit den socialdemokratiskaregeringen från att driva igenom lagar som helt up-penbart urholkat principen om självstyrel-se. Det är av största vikt att regeringen respekterarden kommunala självstyrelsen i lagstiftningsarbetetoch redovisar sina överväganden mot bakgrund avfrämst 1 kap. 1 § regeringsformen. Detta bör riksda-gen som sin mening ge regeringen till känna.Jag yrkar bifall till reservation nr 1.Anf. 40 ():Fru talman! Detta betänkande från konstitutionsut-skottet motsvarar väl närmast av det som i en annandel av , nämligen riksdagsrestaurangen, somjag snart hoppas att få besöka, kallas för pytt i panna.Det handlar alltså om ett antal i och för sig matnyttigabeståndsdelar som av en eller annan anledning blivitöver och som för enkelhets skull serveras i ettsammanhang.Jag tänkte uppehålla mig vid en aspekt som åter-kommer i flera motioner, främst i omdet kommunala självstyret, omsubsidiariteten och om decentraliseratbeslutsfattande. De uttrycker alla en strävan att mins-ka centralstyrningen i samhället. Även i alla andrapartier finns mer eller mindre av denna strävan. Och iandra delar av samhället - i näringsliv, organisationerosv. - ser vi denna tendens ännu tydligare.Vad är det då som gör att centralismen alltmerifrågasätts både här i och internationellt? Föratt bättre förstå det tror jag att vi bör gå tillbaka ochstudera de förutsättningar på vilka den svenska mo-dellen byggdes upp. De samhällsorganisatoriska lös-ningar som präglade den svenska modellen bygger påfyra kännetecken:1. Samförstånd på arbetsmarknaden, i politiken och iövriga delar av samhället.2. Modellen byggde i hög grad påtanken att varje organisatoriskt problem bäst kun-de lösas genom att de främsta experterna anlitadesför att lösa det.3. Vi ansåg att alla människorsbehov och önskemål i stor utsträckning var enhet-liga och att alla hade samma rätt att få dem tillgo-dosedda. Sedan experterna väl hade tänkt ut debästa lösningarna, skulle de alltså tillämpas så en-hetligt som möjligt.4. Genom att de bästa standardlös-ningarna producerades i långa serier i stora pro-duktionsanläggningar, blev kostnaden för varjeproducerad enhet så låg som möjligt.Fru talman! Detta ledde till att vi fick ett tämligencentraliserat samhälle uppbyggt kring välorganiseradeoch välfungerande organisationspyramider.Det första av dessa fyra kännetecken - strävan ef-ter samförstånd - bygger på en flerhundraårig svensktradition av låg konfliktnivå i samhället mellan regio-ner, samhällsklasser, etniska grupper och enskildamänniskor.De övriga tre kännetecknen är mera särprägladeför . Men de är inte unikt svenska utankommer från där ett modernt industrisamhällebörjade växa fram präglat av expert-lösningar, standardisering och storskalighet. Dennaorganisationsfilosofi spred sig till hela den industriali-serade världen, och vi svenskar kom att tillämpa den ihögre utsträckning än några andra länder i den friavärlden.En pionjär för denna organisationsfilosofi är ame-rikanen . Han hävdade attgenom att anlita rätt experter - i industrin var detingenjörerna - kunde man utveckla den optimalalösningen på varje problem. Han talade om the onebest way.Det här inspirerade den unga generationen social-demokrater , bl.a. . Han formulerade i ett välkänt uttryck målet förvälfärdsbygget: "Endast det bästa är gott nog åt fol-ket." Detta är inte bara uttryck för en hög ambitions-nivå. Det är en direkt översättning av tankarom the one best way. Det finns något "det bästa", ibestämd form singularis, som medborgarna skallerbjudas.Den svenska modellen byggdes av industrins in-genjörer och välfärdsstatens samhällsingenjörer. In-dustriföretaget, storkommunen, enhetsskolan, stor-sjukhuset, socialförsäkringarna, stadsskövlingarna ochmiljonprogrammet för bostadsbyggandet - allt byggerpå principer om centralstyrning, storskalighet ochstandardisering.Men börjar man alltmer ifrågasät-ta detta. Det händer något i den allmänna sociala,ekonomiska och tekniska utvecklingen som gör attandra organisationsformer blir mer intressanta. Inomföretag, organisationer och offentlig förvaltning bör-jar man ifrågasätta centralstyrda hierarkier, och manbörjar bygga mer av nätverksliknande lösningar.Bakom denna omorientering ligger tre drivkrafter:internationaliseringen, informationsrevolutionen ochindividualiseringen. Dessa tre drivkrafter gör att degrundläggande förutsättningarna för den svenskamodellens organisationspyramider inte längre förelig-ger. I stället pekar fyra framgångsfaktorer åt ett annathåll:Den första handlar om kompetensnivån. Central-styrning är effektiv i ett samhälle om kunskapen ochkompetensen är mycket ojämnt fördelad. Då är deteffektivt att en liten grupp experter tänker ut allalösningar, medan den stora massan sätts i rutinmässigtarbete. Så var det i och även iSverige, men så är det inte . har människor enbra utbildning, och eftersom kompetensen är spriddbland många är det bättre med decentraliserade lös-ningar, där många människor får stort ansvar för sittarbete.Den andra faktorn är auktoritetstron. Om mångamänniskor känner osäkerhet och rädsla inför att taansvar, kan centralstyrning vara effektiv. Så var det istor utsträckning tidigare, men under senare decennierhar denna form av auktoritär styrning blivit mer pro-blematisk. Människor vill ta större ansvar och är inteberedda att okritiskt acceptera en auktoritär överhet.Den tredje faktorn är stabiliteten. När efterfråganär relativt enhetlig och oföränderlig är centralstyrningofta effektiv, eftersom man kan skapa låga produk-tionskostnader genom storskalighet och standardise-ring. Så var det ännu då vi svenskardrömde om tre saker: PV, TV och WC. Men genominternationaliseringen, informationsrevolutionen ochindividualiseringen ökar kraven på individanpassningoch ständig förnyelse. Genom decentraliserade lös-ningar, där många människor självständigt kan prövaoch utveckla nya lösningar, uppnår man lättare entillräcklig flexibilitet.Den fjärde och sista faktorn är informationstekni-ken. Centralstyrning fungerar bäst då det finns stor-skaliga och stela system för att överföra och bearbetainformation. Telegrafnäten var den typiska informa-tionsstrukturen då hierarkierna byggdes upp. har gjort det möjligtatt till drastiskt sänkta kostnader bygga upp nätverkdär man kan sprida, överföra och bearbeta informa-tion. Det gör att decentraliserade lösningar blir mermöjliga och mer effektiva.Övergången från centraliserade hierarkier till de-centraliserade nätverk, vilket motion ochflera andra motioner handlar om, är något som präglarhela samhället och som gör att vi måste ifrågasättamånga delar av den traditionella svenska modellen.Det handlar om relationerna mellan stat och kommun,mellan myndighet och medborgare, mellan organisa-tioner och medlemmar, mellan företag och medarbeta-re.Fru talman! Det här skulle vi kunna ägna hela da-gen åt att diskutera. Men jag har förstått att det ävenfinns ett par andra ärenden som helst bör avgöras . Därför vill jag avsluta med att yrka bifall tillreservation nr 5.Anf. 41 ():Fru talman! Det är sant som här är sagt att betän-kandet innehåller flera ärenden. Men de är väl alla ettuttryck för en strävan att - kanske utifrån olika ut-gångspunkter - förstärka det demokratiska systemet.Nu är det emellertid så som utskottet anför, nämligenatt det finns utredningar som antingen bereds i Rege-ringskansliet eller som tillsatts. De skall på ettganska brett sätt ta upp dessa frågor.T.ex. är frågan som diskuteradeen av de punkter som skall penetreras av den bredademokratiutredning som relativt tillsatts.Utredningen skall ta fram material för oss i framtiden.Likadant är det med frågan om det kommunala själv-styret. En utredning har gjorts som bereds i Rege-ringskansliet. Vi väntar med spänning på vad somkommer ut av denna utredning, och vi kommer att fåbehandla dessa saker mer. Därför har jag på dessapunkter kunnat ansluta mig till utskottsmajoritetensskrivningar. Jag vet att vi får tillfälle till fördjupadesamtal i dessa stycken framöver.Vad gäller kommunernas makt och självstyre kon-centrerar sig på vissa beslut, fattade påstatlig nivå, som de inte gillar. Men villockså minska kommunernas möjligheter att konkurre-ra med privat näringsliv då det finns tendenser tillmonopolbildning och start av egen förvärvsverksam-het i kommuner. Så det där att alltid vilja öka demo-kratins eller politikens makt till medborgarnas bästaär inte precis en genomgående linje hos moderaterna.Det är någonting de tar till när det passar.Frågan om de förändrade förhållanden som An-ders tog upp i sitt principiella och intressantainlägg är kanske svår att kommentera så här "på vol-ley", som det brukar heta. Han förde fram mångaviktiga synpunkter. Det är helt klart att förhållandenmed ny teknik och annat gör vissa individuella lös-ningar möjliga. Å andra sidan är det också nödvändigtatt vi har en grund i samhället med gemensamma,demokratiska beslut och även gemensamma, demo-kratiska regler. Vilka de skall vara är vi kanske inteeniga om i sak. Men det finns kanske drag av centra-lism och byråkrati som måste trängas igenom ochbekämpas. Det kanske vi är mer eniga om än vi vid enförsta granskning skulle tro.Vi har väckt en motion i anslutning till detta be-tänkande, som gäller något annat, nämligen hur detförhållandet att mänskligheten består av kvinnor ochmän behandlas i de politiska besluten. harbeslutat att man t.ex. inom utredningsväsendet skallgöra en analys av vilka olika konsekvenser utredning-ens förslag får för män respektive kvinnor. Vi iVänsterpartiet menar att detta också borde gälla ut-skottens behandling av olika sakförslag.I vårt samhälle är det ofta så att vi män utgör nor-men i beslutsfattandet. Behandlingen av kvinnornasspeciella situation, speciella villkor och erfarenheterlämnar mycket övrigt att önska, trots att vi till antaletkanske har världens bästa kvinnorepresentation iriksdagen. Det handlar om att synliggöra problem.Den allmänna rekommendationen finns i kommittévä-sendet och riktad till regeringen. Men vi kan också seregeringsförslag som behandlar t.ex. våld mot kvinnordolt med ord som våld inom familjen. På det visetsuddas kvinnoaspekten faktiskt bort i saken.Det finns många exempel på renodlade kvinnofrå-gor som smälts in i något slags allmänt osynliggöran-de av det s.k. genusproblem som finns i samhället.Vår begäran är att utskotten i sina betänkandenskall lyfta upp sakområden där det är relevant attgenusen behandlas på olika sätt så att man synliggörvad olika beslut har för konsekvenser för kvinnorrespektive män. Vi tror att det är nödvändigt att riks-dagen tar ett steg i den riktningen. Invändningen motdetta, att det finns ett allmänt stadgande i grundlagenom att alla skall vara jämlika, har ingen relevans förfrågan. Jag tycker att utskottsmajoriteten har en ut-omordentligt svag argumentering här.Med dessa ord vill jag yrka bifall till reservationnr 3 i det här betänkandet. I övrigt ansluter jag mig tillutskottsmajoriteten.Anf. 42 () replik:Fru talman! Frågan om kommunernas möjligheteratt konkurrera med det privata näringslivet, som Ken-neth tog upp, är en fråga som inte hänger sam-man med den kommunala självstyrelsen. Den fråganhandlar om att kommunerna i alltstörre utsträckning börjat bedriva verksamhet på om-råden där de inte har en formell kompetens enligt lag.Den moderata inställningen i den frågan ligger heltinom ramen för 2 kap. 1 § kommunallagen. Där stårdet att kommuner och landsting själva får ta hand omsådana angelägenheter av allmänt intresse som haranknytning till kommunens eller områdeeller medlemmar och som inte skall handhas enbart avstaten, en annan kommun, ett annat landsting ellernågon annan.Det finns en mängd områden som kommunernahar gett sig in på som faktiskt inte är någon angelä-genhet av allmänt intresse eller som har anknytningtill kommunens eller område. Jag behö-ver bara än en gång nämna blomsteraffärer, bud-bilstransporter, sekreterarservice, gräsklippning osv.Detta är verksamhet som inte ligger i kommuninvå-narnas intresse. Frågan har inte med den kommunalasjälvstyrelsen att göra, . 43 () replik:Fru talman! I formell mening är det så. Jag anför-de inte heller att det hade med den kommunala själv-styrelsen att göra. Den visar ju kommunens relationtill staten. Men det blir ju en något haltande politiskinställning om man å ena sidan vill öka kommunernaskompetens eller politikens kompetens i vissa frågorsom man tycker bra om och å andra sidan är väldigtnoga med att försöka minska politikens kompetens såfort den naggar marknadskrafterna i kanten.Den kommunala självstyrelsen är någonting somjag tror har en ganska bred politisk förankring i vårtland. Det är inte enbart som är för den-na. Det är en viktig princip som vi också slår vakt om.Men det gäller ju att se självstyrelsen i förhållande tillpolitikens kompetens också i andra avseenden. Rege-ringen skall nu komma med förslag på grundval av enutredning som har kommit. Jag vet att vi i den utred-ningen har förfäktat förslag som är för förstärkt kom-munal självstyrelse.Anf. 44 ():Fru talman! Det betänkande som vi debatterar heter Lagstiftningsprocessen. Det innehåller etttillkännagivande från till rege-ringen. Det gäller en motion från som harfått utskottets välsignelse. Den handlar om att mönstraut det omoderna och felaktiga ordet ras ur svensklagstiftning. som är författare tillmotionen skall senare ta upp den frågan litet mer. Jagkommer att koncentrera mig på några andra frågor idet här betänkandet.Den första frågan gäller den kommunala självsty-relsen. Vi har ett grundlagsskydd för kommunalsjälvstyrelse. Trots det har vi sett attriksdag och regering fattar beslut som t.ex. innebär attden också grundlagsskyddade kommunala beskatt-ningsrätten urholkas kraftigt. Det är en mycket märk-lig ordning.Alldeles diskuterade vi om vi skall ha en för-fattningsdomstol. Jag tycker att detta är ett mycket braargument för att vi kanske bör införa en författnings-domstol i . Trots att vi har ett grundlagsskyddför beskattningsrätten och den kommunala självstyrel-sen kan riksdag och regering införa ett system sominnebär att visst får kommunerna höja skatten, menstaten drar in pengarna. Det är knappast rimligt. Omman skall låta kommunmedborgarna styra över denkommunala verksamheten måste man också ge demansvar för detta. Om vi inte betror folket och kom-munpolitiker att klara av detta, skall vi inte heller hanågot kommunalt självstyre.Den kanske största och viktigaste motionen i dethär betänkandet är en motion som jag och BirgerSchlaug har skrivit. Den handlar om de demokratiskaeffekterna av EU-medlemskapet. EU är ju någontingsom vi diskuterar ganska ofta här i kammaren. Vi harvarit medlemmar i ungefär . Jagtror att väldigt många upplever att vi är ombord på etttåg som rusar fram, men väldigt få vet vart tåget är påväg. Vem har en klar uppfattning om vart EU-tågetgår? Vi i har ju en sådan uppfattning. Detlutar åt att det blir mer och mer överstatlighet, meroch mer federalism.Regeringen hävdar att det inte alls finns några så-dana planer. Det finns över huvud taget inga tankar åtdet hållet. Vi i har dragit slutsatsen att detkanske skulle behövas en liten utredning där vi disku-terar vart vi skall ta vägen. Vart är vi på väg? Varskall besluten fattas ? Är det så att fler ochfler beslut skall lämnas över till EU därför att det ärbra, det blir effektivare och människor mår mycketbättre om EU fattar besluten i stället för att vi gör dethär i ? Då får vi väl acceptera att utveck-lingen går åt det hållet.Men jag är inte alls övertygad om att människormår så mycket bättre bara för att EU tar över verk-samheten. Jag tycker att det än så länge finns väldigtlitet som tyder på att EU-medlemskapet har lett till attSverige blir rikare, människor mår bättre, livskvalite-ten ökar, miljön blir bättre osv. Det finns väldigt litetsom talar för det.Däremot finns det väldigt mycket som talar för attEU-medlemskapet har lett till ökade problem.Det finns dock ingen utredning eller undersökningi där vi har försökt kolla om det här egentli-gen var en så väldigt bra idé. Är det inte dags för detefter medlemskap? Kanske finnsdet trots allt en viss poäng med att svenska folketgenom sina institutioner, organisationer och politiskasystem kan vara med och besluta och kanske t.o.m. haett avgörande inflytande i vissa politiska frågor.Är det t.ex. ett genialt drag att lyfta över jord-brukspolitiken till EU-nivå och låta EU införa gemen-samma tider för hela för när man skall hagödslat och sått? För oss som bor i blevdetta väldigt konstigt. Vi hade is och snö kvar när EUhade bestämt att vi redan skulle ha sått.Denna typ av frågor tycker jag faktiskt att vi bordefundera över: Finns det några ytterligare frågor därdet kan finnas en poäng med att vi beslutar om demhär i ?Med Amsterdamfördraget, som är på gång ochsom vi skall besluta om , kommerytterligare makt att föras över. Stora delar av rättssys-temet, straffrätten och civilrätten skall harmoniserasmed EU, är det tänkt. Det finns inte ens någon analysav varför detta skall göras. Det skall vara harmonise-ring och förenhetligande - likadant i alla länder somingår i unionen - men ingen har kunnat presentera enanalys av varför. Skulle det bli bättre och effektivarepå något sätt? Det ligger liksom i sakens natur genomför allt som går att genomföra i riktningmot mer överstatlighet, men det finns ingen rimliganalys av om det verkligen blir bättre då.I , som är en federal stat, har man i stor ut-sträckning straffrätten och hela rättssystemet på del-statsnivå. Men i EU har man ännu inte kommit tillinsikten att det kan finnas vissa områden som faktisktpassar bättre att ha på nationell eller t.o.m. lokal nivå- även om man har lyckats formulera en krångligprincip som heter subsidiaritetsprincipen och somman talar om i högtidliga sammanhang, vilken vissa,t.ex. i , har lyckats omformuleratill något slags närhetsprincip fast den i själva verketinnebär motsatsen.Det finns en statlig utredning tillsatt som skallhålla på med just demokratifrågor. Men i direktivenhar det inte angetts att man skall utreda de här sakerna- vart vi är på väg, vad det egentligen är som har häntmed sedan vi blev medlemmar i och varbesluten skall fattas. Utredningen kommer inte helleratt koncentrera sig på denna oerhört viktiga fråga.Därför skulle vi behöva en särskild utredning om dethär.Jag tycker att det vore väldigt bra. Jag tror attväldigt många människor är intresserade av att fånågot slags tanke om vart vi är på väg, att få veta litetmer om vart det här tåget är på väg och kanske ocksådiskutera om det är många som har lämnats kvar påperrongen, vilket man också kan befara. Tåget rusarpå, men de flesta hänger inte med. En mindre elit körfram i full fart utan att ha tillsatt någon som styr ellerbeslutat vart man är på väg. I och för sig kan mankanske skönja åt vilket håll rälsen leder, men jagtycker inte riktigt att det räcker, fru talman. Därförvill jag yrka bifall till reservation nr 6.Anf. 45 () replik:Fru talman! Jag vill ta upp två saker i inlägg.Först gäller det grundlagsfästandet av den kom-munala självstyrelsen. Enligt min mening är dettaegentligen alldeles för vagt och för svagt för att kunnaha ordentlig kraft när det gäller att hävda den kom-munala självstyrelsen. Det är någonting som vi fåråterkomma till när regeringen lägger fram en proposi-tion. Om det saknas förslag i den riktningen vill jagdock förorda att man söker finna en metod att igrundlagen bygga ut och stärka försvaret för denkommunala självstyrelsen.Sedan gäller det EU. och jag harofta mycket likartade uppfattningar när det gäller EU,och vi har så även i den grundläggande analys somPeter gör här, fru talman. Att jag ändå intehar biträtt den här reservationen har två skäl. Det enaär att nu arbetar, och jag tyckeratt det vore tjänstefel av en utredning som brett skallutreda demokratin om man inte gör en huvudfråga avden förlust för demokratin som ett svenskt EU-medlemskap har inneburit. Då har den utredningen såatt säga missat huvuduppgiften: det huvudangrepp pådemokratin som ägt rum i och med att vi valt att gå ini EU. Det andra skälet är att jag inte ser det som enstatlig utrednings uppgift att formulera en strategi förSveriges eller EU:s framtida utveckling. Det är snara-re så att den i sig automatiskt leder till att partierlinjerar sig efter olika sociala intressen och olikaideologiska positioner. Det är alltså politiskauppgifter.Av dessa båda skäl har jag inte biträtt denna re-servation, även om jag helt delar när det gäller förlusten av demokratigenom EU-medlemskapet.Anf. 46 () replik:Fru talman! När det gäller den sista frågan omEU-medlemskapet är det ju så med utredningar attregeringen lägger fast direktiv för hur de skall jobba,och sedan följer utredningen normalt de direktiven. Idet här fallet har regeringen i direktiven valt att kraf-tigt tona ned EU-medlemskapet. Man har inte heller iutredningen ordentliga mandat att föreslå några störreåtgärder. Med tanke på att den här frågan är så storoch så viktig tror jag därför att den skulle behöva ensärskild utredning.Sedan finns det en rad anledningar att ha en sär-skild utredning om just det här. Det finns många somär vilsna, inte minst partier. Jag tänker t.ex. på ettparti som Socialdemokraterna eller regeringen.Anf. 48 ():Fru talman! Genom en sådan här utredning skulleman tvinga fram ett bättre ställningstagande i viktigaEU-frågor om var besluten skall fattas. Därför voredet viktigt att det regerande partiet fick sitta med i ensådan parlamentarisk utredning.Anf. 49 ():Fru talman! Det här betänkandet behandlar niomotioner från den allmänna motionstiden. Även omutskottet till stora delar är enigt finns det sex reserva-tioner knutna till betänkandet. Jag vill redan nu passapå att yrka bifall till utskottets förslag samt avslag påreservationerna och motionerna.När var uppe i talarstolen liknadehan det här blocket vid en pyttipanna. Det är kanskeinte en helt felaktig liknelse.