prot · GL09117 · 1998-06-03 00:00:00 — Men på många andra ställentycker jag att det går åt fel håll.När jag då tittar i det här betänkandet ser jag attdet efter nästan alla de här frågorna står besvarad.Ja, det är ju bra. Jag får hålla med attdet är bra att det är fråga om en deklaration, en hand-lingsplan, att vi nu skall börja aktivera oss, nu skall viverkligen ta tag i frågorna. Men se på Kosova. Vi harbegärt att ett EU-kontor skall inrättas. Då står detfränt att det tyvärr inte har blivit så. är det mernödvändigt . Vi har ju sett vad som harhänt här i dagarna.I TT-telegram har vi kunnat läsa om massflykt un-dan serbisk offensiv i Kosova. Det har varit systema-tisk rensning. 2 500 flyktingar har tagit sig från pro-vinsen i södra till . Det är därfördessa människor har talat om att de håller på att för-blöda. Massakern är på gång. Byar utplånas.Det är litet för svagt att säga att frågorna är besva-rade. Det är för stora tragedier som sker inför våraögon.Samma sak gäller för . Man säger att detpågår trepartssamtal, och skall ju få varamed. Det är alltså fråga om , ochFN:s generalsekreterare. Vi tycker att det är bra omdet finns en kommission för mänskliga rättigheter påplats. Jag tycker inte att det räcker att skicka ut någonman i kvartalet. Det behövs en ständignärvaro av någon typ av kommission för mänskligarättigheter. Där är övergreppen så brutala.Se bara på exemplet med de studenter som skullehålla en minnesstund för de drygt 200 människor somdödades vid en kyrkogård - högtidsstund skulle hållas efteråt. Man bör-jade skjuta på campusområdet vid . Manbörjade skjuta ned studenter som tände ljus för attmarkera att det var en högtidlig minnesstund.Det finns ingen yttrandefrihet i . Det öst-timoresiska folket hålls ned under en nivå. De fåraldrig komma över den, dvs. Detta ärdet typiska, systematiska förtrycket som kan återfin-nas överallt i världen.Det är bra att vi börjat arbeta med demokratipro-jekt mellan partierna, att partierna söker sig ut i värl-den. Jag har haft den stora förmånen att åka till i . Jag har varit i . Jag kan sehur de unga staterna har samma mönster. Sammamaktelit försöker att ta åt sig makten genom att sägaatt de har blivit marknadsanpassade. skall det blidemokrati. Men det är samma människor som styr.I betänkandet finns det skrivningar om kärnkraftoch kärnvapen. Vad har detta med dagens ämne attgöra? Det har med mänskliga rättigheter och maktenatt göra.Det var Nikitin, en f.d. marinofficer, som avslöja-de hur det stod till vid . Han talade om hurdet läcker kärnavfall ut i havet, och hur atomubåtarnarostar sönder. Senast läste jag om hur fördärvathavet är i dessa områden. Jag läste på hem-sida. Nikitin skulle ställas inför rätta. Än så länge hardet inte riktigt skett, eftersom det är hemliga bak-grundsfakta som skall användas. Han blir utsatt förförföljelser . Han bor i kan inte röra sig ute utan att bli förföljd av endåligt exempel på en filmdetektiv med svarta kläder,glasögon och hatt. Det är nästan skrattretande. Mendet är inte så roligt när de skär sönder däcken så attdet inte går att förflytta sig.Det är fråga om förföljelse. Vi har ett ansvar att setill att alla dessa länder lever upp till de mänskligarättigheterna. Jag vet inte om betänkandet är tillräck-ligt stramt på dessa punkter.Jag har skrivit om kärnkraften. tar jag frammin lilla gröna bok. Där framgår att harbörjat bygga flytande kärnreaktorer. Man planerar attbygga en ny generation flytande kärnreaktorer. Arbe-tet skall avslutas vid . Produktionen skall varajättebillig. De skall kunna flyttas på någon typ avstålflottar. Det hela skall löna sig . Detfinns ett handelsavtal med energiexport till ,och Filippinerna.Jag tycker att detta låter som ett hot. Det är defi-nitivt ett hot mot urbefolkningen, renägarna. lider av renägarna av metastaser på grundav den radioaktiva strålning de har utsatts för.Jag har fått i min hand en skrift framgåratt myndigheterna i avvisar att betongskaletrunt den havererade kärnkraftsreaktorn i Tjernobylkollapsat. Alla vet att skalet håller på att tippa överoch att det behövs en enorm insats.Att fortsätta med kärnkraften är ett hot mot helacivilisationen. Därför har vi en reservation om attavveckla kärnkraften globalt.Vi kan inte låta , atomenergiorganet underFN, fortsätta att sprida den s.k. fredliga kärnenerginmen stoppa kärnvapenspridning. Det går inte ihop.Det är så lätt att sätta ihop ett kärnvapen om mankommer över kärnmaterial.Jag hittade en notis i i dennafråga. Där framgår att företagen riskerar att spridakärnvapen. Det handlar om svenska företag. Där ståratt enligt svensk lag är det inte tillåtet för svenskaföretag att exportera krigsmateriel utan särskilt till-stånd, men det är svårt att avgöra vad som är civilteller ej och om det går att använda för att framställakärnvapen. Där framgår också att särskilt mindreföretag har utan att veta om det expor-terat produkter som kan användas för att tillverkamassförstörelsevapen.Då är det dåliga regler. Det är viktigt att sopa rentframför egen dörr innan vi kritiserar andra.Jag vill yrka bifall till två moment. 49 och motion U620, yrkande 6, där jag kräveratt FN skall vara närvarande på . Sedan ärdet motion U625 under mom. 63, där vi kräver att ettEU-kontor inrättas i Kosova. Det är det minsta mankan begära. Tyvärr har dessa punkter inte kommitmed som reservationer.Vi tycker naturligtvis att skall ingå i tre-partssamtalen. Man kan inte ha ett samtal om ett heltfolk utan att de får ingå i det. är inte "fader" tillÖsttimor. är ett eget land. Landet borde fåvara med i trepartssamtalen.Vi har också skrivit om . Där framgår ocksåatt det sker ett arbete med valarbetare och demokra-tifrågor. Men jag skriver att de måste skickas dit i etttidigare stadium. De måste finnas där iförväg och efteråt - särskilt som det ser ut med den president som finns där . Det är intefråga om något transparent val. Men här säger man attvalutslaget blev som förväntat.Jag brevväxlar med en student i . Han kanintyga att det inte blev det valresultat som förvänta-des. läste jag ett TT-meddelande där detframgick att hundratals, kanske tusen, människor hadearresterats. De har blivit politiska fångar.Nog finns det att göra. har kämpat på iAfrika. Vi får väl fortsätta att kämpa. Vi får se vilkasom är kvar efter nästa val. Jag har inte nämnt någotom , , och . Mendet hoppas jag att andra gör.Anf. 147 ():Herr talman! Jag kanske först skall kommenteradet som skedde när gick fram här. Jag delarhennes uppfattning att det inte finns något som helstförsvar för det som händer i . Jag ärdäremot litet bekymrad, om det skall betraktas somprejudicerande att man får flytta en demonstrationutifrån in i sessionssalen. Jag hoppas att det inte skalltolkas på det sättet, därför att då har vi nog hamnatlitet snett. Då kommer många att kräva att få sinaplakat uppställda och uppvisade här i salen.Herr talman! I sitt betänkande UU17 skriver ut-skottet på s. 62, som svar på och minmotion rörande bl.a. följande:"Det har skett en genomgripande positiv föränd-ring i demokratisk riktning i under de senasteåren. Alla politiska ledare i är utseddai fria demokratiska val. "Längre fram skriver man:"Utskottet ser med tillfredsställelse att det svenskautbytet med är betydande på många områ-den. "Det är just det som vi redan i vår motion, liksomandra gjort det i sina motioner, har konstaterat, och attvi med detta som utgångspunkt bör stödja en fortsattutveckling, markera att i den delen av världenframstår som ett positivt exempel och underlätta förTaiwan att delta i världssamfundets många organisa-tioner.Ett sådant ställningstagande skulle också ge enklar fingervisning till ledarna i att man därmåste påbörja en nödvändig demokratiseringsprocess.Men, herr talman, vad svarar utskottet? Jo, man svararatt motionerna, däribland den av mig och StenTolgfors, skall anses besvarade. Besvarade med vad?Jo, ett god dag yxskaft.I detta sammanhang vill jag kommentera något avdet som sagts i denna fråga i debatten. Det ärbara synd att det inte är samma besättning i bänkarnasom det var före middagspausen.Tone Tingsgård, som dock finns här, påpekade attutskottets ställningstagande var detsamma somförra året. Ja, dessvärre. sker det mycket- en del som oroar. Man kan också lägga till: Det ärmycket som vi hoppades skulle ske som inte har skett.När skall det påverka utskottsmajoriteten?Eva talade om att "maktstrukturer ivärlden" gjorde att hon tyckte att Taiwanfrågan varsvår och att hon därför avvisade lagda förslag. I sittreplikskifte med , om det för mig bl.a.självklara att skall få medlemskap i t.ex.WMO och WHO, talade om kommu-nistregimens negativa inställning i och omproblemen detta medför. Men, herr talman, inte skalldet väl vara morgonhumöret hos de herrar som gavnamnet en negativ klang somavgör hur vi skall gå framåt i vår politik till gagn förmänskliga rättigheter. Och problem skall lösas - demskall man inte vända ryggen åt.I förra veckan demonstrerade ett på och taladeom just mänskliga rättigheter. Det har inte alltid varitden frågan som legat sådana rörelser varmt om hjär-tat. Skulle inte ett agerande i en annan riktning gäl-lande Kinafrågorna i från Vänsterpartietssida hjälpa till att ge litet trovärdighet åt den förespeg-lade attitydförändringen hos det som man numerahelst vill glömma varit rena kommunistiska propa-gandabasuner?Herr talman! Jag undrar också när det gäller Kinavad menade med att följa "den nyamajoriteten i ". Vilken majoritet är det -folkets verkliga eller parlamentets konstruerade?Det vi och andra motionärer tagit upp som förslagrörande såväl som och skulleinte ge några kioskvältarrubriker men åtminstone geen liten signal om att vi verkligen menar att mänskligarättigheter är till för alla utan undantag.Herr talman! När jag ändå har ordet vill jag ocksåsäga några ord om . Det börjar nu närma sig års-dagen för presidentbytet i - som harvarit fyllt av förhoppningar om förändringar, förbätt-ringar och förmänskligande. Dessvärre har det ocksåblivit av besvikelser och brustna förhoppningar.Det fladdrar då och då en låga av hopp längst in i denmörka tunneln, men ack så svagt, och alltför oftasynes den slockna.Liksom det sagts här har vi kunnatglädjas över ett besök av enfrisläppt författare, men han och några till har räddatsav att de varit kända. Hur är det med alla de andra, detusentals som trots den s.k. kritiska dialogen, somIrans verkliga ledare inte bryr sig om, har fängslats,torterats, ja, även stenats, sedan den man tillträddesom de facto var Khomeinis egen , som denupplysnings- och vägledningsminister han var ? Han har dock nu lovat förbättringar. Rappor-terna från bl.a. Amnesty ger i stora stycken en mörka-re bild än vi alla velat hoppas på.Mörk, herr talman, ja, t.o.m. svart är också den vi-deokassett jag har här. Den visar utsmugglade filmerfrån två steningar i , en utförd och en annanunder senare år. Det var av den ena somvisades i , som inledning till en diskus-sion om regimens terror. Det programmet finns härockså. Jag nämner det, herr talman, för att en delledamöter har talat om att detta borde visas i riksda-gen. Efter att ha sett den är jag tveksam. Den är ettvidrigt dokument, värre än man kunnat fantisera om,och ger främst dålig nattsömn. Om det eventuellainformationsmöte om MR-situationen i som haraviserats till i kommer till ståndkan det finnas en möjlighet till en visning då. I vartfall visar denna video och andra dokument hur viktigtdet är för oss att i alla lägen och för alla människor ialla länder att främja MR-frågorna.Herr talman! För egen del ställer jag mig utan sär-skilt yrkande bakom de moderata reservationerna ochde förslag som framlagts i motionerna U617 ochU631.Anf. 148 PER ():Herr talman! Jag tänkte ta upp ett enskilt fall, ochdet handlar om , symbolen förkärnkraftsmotståndet i världen och spridningen avkärnvapen. Det var han som en gång kidnappades ochsövdes ned av den israeliska säkerhetstjänsten ochfördes från till , där han sedan dömdes till18 års fängelse för landsförräderi. Detta hände 1986.Hans brott var att han hade avslöjat kärnva-penprogram i anläggningen Dimona. Hans berättelseoch bilder i var bara en bekräftelse påvad som var allmänt känt . Det kan varaintressant att notera , när andra tröskelstater klarthar visat att de har sina kärnvapen. Jag tänker påPakistan och Indien.I tolv år har Vanunu suttit i en isoleringscell på 2gånger , utan andra kontakter med omvärldenän sällsynta och censurerade möten med advokat ochnärstående. har organisationenCampaign to free Vanunu and for a Nuclear-freeMiddle East, grundad av hans bröder, oförtrutet arbe-tat vidare för hans frigivning. Nobelpristagare, ledan-de vetenskapsmän, kända politiker och kulturperson-ligheter runt om i världen har protesterat mot domenoch behandlingen av Vanunu. harskrivit flera resolutioner, och Amnesty har i sina väd-janden beskrivit straffet som grymt, omänskligt ochförnedrande och ett klart brott mot mänskliga rättighe-ter.Israel har ratificerat konventionen om mänskligarättigheter 1966 och även tortyrkonvention.Jag har själv engagerat mig just för hanssak här i , ute på torg, i TV och radio.Vanunu har erhållit en rad utmärkelser under dehär åren för sitt motstånd mot kärnvapenspridningen,bl.a. det alternativa 1987.Men inga ansträngningar har varit lyckade när detgäller hans frigivning. De israeliska domstolarna ochmyndigheterna har varit kallsinniga och oresonliga isin inställning. Vanunu betraktas som landsförrädareoch skall bestraffas som en sådan. Inte ens hansgradvis försämrade hälsa tycks ha betytt något.Men plötsligt hände det någotsom ingen vågat hoppas på. Vanunu släpptes nämli-gen fri ur sin isoleringsbur. får han umgås medandra intagna i Ashkelonfängelset.Även om den nu införda strafflindringen är sensa-tionell i sig och glädjande, är det 18-åriga fängelse-straffet för att berätta en redan känd sanning fortfa-rande så omänskligt, brutalt och orättfärdigt som detkan vara. , som varit isolerad tvåtredjedelar av det utmätta straffet, måste omedelbartfriges.Med tanke på att man firar 50-årsjubileum avstaten var förhoppningarna väldigt stora blandVanunus vänner om att han skulle kunna friges. Hanhade nämligen ansökt om en frigivning. En grupp frånVanunuorganisationen for ned ochuppvaktade regeringen, men allt var förgäves. Hanbenådades inte.Det föranleder mig att från talarstolen återigenkräva kraftfulla internationella påtryckningar på Isra-els regering. Det finns som sagt bara ett acceptabeltbeslut, nämligen omedelbar och villkorslös frigivning.Detta fall skall inte bara bevakas, som man säger ibetänkandet. Det är för svagt, menar jag. Det krävs enökad press på den israeliska regeringen.Herr talman! Här finns ingen reservation, men jagvill ändå när det gäller mom. 69 reservera mig förmotion U619, yrkande 1, som just handlar om ome-delbar och villkorslös frigivning av Vanunu.Anf. 149 ():Herr talman! Genom att resa mig för anförande ville jag betona mitt engagemang förkurderna.I dag har behandlats i kammaren, ochnu behandlas frågan om mänskliga rättigheter. Medanledning av dessa två ärenden vill jag läsa två citat.På 50-talet skrev - enpoetisk berättelse där människorna tvingas lämnajorden, som blivit obeboelig av strålning. I rymdskep-pet som människorna tvingas fly med sitter man ochdrömmer och inser vilken unik plats jord-klotet var i universum.Vi kom från Jorden, land,klenoden i vårt solsystem,det enda klot där Livet fåttett land av mjölk och honung.Beskriv de landskap som där fanns,de dagar som där grydde.Beskriv den människa som i glanssitt släktes likdräkt syddetills och hand i handi ett förstört, förgiftat landkring berg och backar flydde.Så vill jag läsa första artikeln om de mänskligarättigheterna, som är inkorporerad i svensk lag:"Alla människor är födda fria och lika i värde ochrättigheter. De är utrustade med förnuft och samveteoch bör handla gentemot varandra i en anda av sys-konskap. "Skall man sätta dessa citat mot varandra eller medvarandra? Jag tycker nog att och artikelnom de mänskliga rättigheterna egentligen skulle räckaför oss. Om vi följer dem får vi en bra tillvaro.Per talade om en person tidigare. Lidandet ivärlden kan aldrig bli större än vad en enda människaförnimmer. Det blir ännu värre när flera drabbas avdet, men lidandet är ändå vad en människa kan för-nimma. Därför tycker jag att det är viktigt att man kantala om en fråga och en person och föra ut det meraglobalt.Grymheten i världen är omätbar, men människorutsätts för den. Jag tänker tillbaka på aboriginer iAustralien när jag vill se hur man har behandlat män-niskor och grupper. Av 850 000 aboriginer mördademan 600 000. Vi har hållit på på det sättet. Vi harbehandlat många ursprungsbefolkningar dåligt. Det är kurder, som man kan säga är denstörsta av alla urbefolkningar. Vi har behandlat tibe-taner illa, osv. Våra samer har heller inte blivit brabehandlade. De är kurder. var demycket illa behandlade. Man drog dem under isenmellan två vakar när de inte gjorde som man sade.Det ligger alltså ett tungt ansvar på oss i-länder fördet vi har ställt till med i världen - vad de vita männi-skorna faktiskt har gjort mot övriga länder. Dettaansvar kan vi inte släppa, för vi har sugit ut på ett sätt som är helt enastående. När jagsäger "enastående" låter det som om det var någotbra. Jag hittar inte ord för det. Det gör att vi måstehjälpa till att bygga upp detta. Det kan ske på mångasätt.Jag brukar säga - jag har sagt det en gång förut - att förtrycket aldrig tar semester. Det får inte desom kämpar för mänskliga rättigheter heller göra. Vihar olika MR-kommittéer, enstaka människor, FN,och . kunde ocksåvara ett lämpligt ställe. Här måste vi fortsätta kampenhela tiden. För vi inte en kamp mot grymheten och förmänskliga rättigheter tror jag aldrig att vi kan få ord-ning i världen. Jag vet inte om vi kan få ordning meden kamp, men vi måste ändå försöka.Vi behöver historia för att förstå nutiden och föratt kunna planera för framtiden. Vi behöver titta påHolocaust eller på aboriginerna, som jag talade om,för att se att det också händer . Det har hänt ikoncentrationsläger i Bosnien. Det har skett massak-rer i och osv. För att planera förframtiden måste man ta med historia och nutid ochfråga sig hur man skall göra sedan.Det står så oerhört mycket bra i betänkandet. Jaghar lyssnat mycket på debatten , och jag blirverkligen djupt imponerad av dem som har varit uppei talarstolen och talat. gäller det i stort sett attutföra det som står i vår makt. Då tycker jag att mankan sätta , och president iKosova som mönster - människor och ledare som harkämpat för en lösning med icke-våld. Problemet ärbara att de som har använt icke-våld - vi har sett det iKosova och i - inte har fått gehör i världen.Man låter storebror förtrycka dem, och det är nästansamma mönster. När de tar till våld vaknar världenomkring dem plötsligen. Det är oerhört bittert. Viborde naturligtvis, när vi vet vad som händer, ingripainnan det blir desperata våldshandlingar.Jag vill med detta tacka alla dem som har pratat och dem som har skrivit detta betänkande. Jagtackar även dem som har reserverat sig. Det är heltklart att det är en riktning som vi alla skulle under-stödja och också försöka förverkliga. Vi kan ta delarav det först, och kanske helheten. Detgäller också inom , där asylsökande och göm-da barn är i en situation som jag inte tycker skulleaccepteras i en civiliserad stat.I detta anförande instämde och (båda v) och Per , ochBodil (alla mp).Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )10 § Vissa nedrustningsfrågorFöredrogsUtrikesutskottets betänkande 1997/98:UU16Vissa nedrustningsfrågorAnf. 150 ():Herr talman! Kammaren övergår nu till att disku-tera nedrustning, eller rättare sagt vissa frågor som rörnedrustning. Det är inget heltäckande betänkande vihar framför oss.Den viktiga frågan att ställa sig när man diskuterarnedrustning är hur utvecklingen går. Går den framåt?Går den bakåt? Vad kan vi göra för att driva utveck-lingen framåt?Jag tror att många av oss känner oss merpessimistiska än . Jag skulleönska att flera av oss, inklusive jag själv, hade mer avden entusiasm, glädje och dödsföraktande inställningsom de barn visade som jag var tillsammans med påGröna när jag mentalt förberedde mig för ned-rustningsdebatt i går kväll.Det mod som de uppvisar när de kastar sig i berg-och dalbanan och fritt fall lämnar mycket inspirationtill andra områden. Om vi vuxna kunde visa sammaintresse, självförakt och dödsförakt inför det som kantyckas vara omöjliga uppgifter - det kan gälla ned-rustning eller andra angelägna frågor - skulle mycketvara vunnet. Att övervinna kylan och höjderna tyckerjag imponerar. Där har vi något att ta efter.Som jag ser det befinner sig världen i en kris vadgäller nedrustning. Vi har precis upplevt ochPakistans kärnvapenprov. Och det är faktiskt intelänge sedan vi upplevde - det var 1995 -och prov. Det är alltså flertal stormakter i värl-den som öppet har trotsat nedrustningen och den andasom präglat de länder som anslutit sig till NPT, dvs.icke-spridningsavtalet . har anslutitsig till detta.När självklart fördömer kärnvapen-sprängningar från , och i viss mån Pakistanockså, är det lätt att titta på vikten av att genast stoppabiståndet. Men däremot kommer inte alls motsvarandereaktion när det gäller krigsmaterielexporten. Därgäller bara samma vanliga regler som förut. Jag tyckeralltså inte att inställningen till nedrustningen är sär-skilt konsekvent ifrån regeringens sida.Den pessimism som åtminstone präglar mig ochfler kommer fram när jag jämför med den konfe-rens där man hade en översyn och diskussion omförlängningen av NPT, det här icke-spridningsavtalet.Den konferensen ägde rum i i FN . I det svenska talet i generalförsamlingensom höll då sade han ungefär så här, frittöversatt: Utvecklingen sedan översynskonferensen1990 är imponerande och uppmuntrande. Sedan desshar mer än 30 stater tillträtt avtalet. I och med inträdetav och 1992 är alla, som vi känner till,deklarerade kärnvapenstater parter i avtalet.Senare säger han: Också tröskelstater har gett uppkärnvapenalternativet och gått med i den stora majori-teten av icke-kärnvapenstater.Lena svarade i en interpellations-debatt som vi hade utifrån resultaten frånNPT-konferensen och agerande i frågan omkärnvapennedrustningen: "har vid upprepadetillfällen, såväl bilateralt som i andra sammanhang,uppmanat dessa - dvs. de s.k. tröskelstaterna - och andra stater som står utan-för att avstå från kärnvapenoptionen genom att tillträ-da NPT. Vi kommer att fortsätta --- utnyttja varjelämpligt tillfälle att verka för detta. "Då kan man undra vad som har hänt sedan 1995.Jag blir naturligtvis osäker på i vilken mån ,men framför allt övriga länder i världen, verkligen haragerat och verkat för att inte ytterligare kärnvapen-prov skall äga rum. Som jag sade är det alltså fyrastater som har gjort dessa prov trots intensivaprotester och varningar från omvärlden. Min fråga är:Vad görs för att se till att den tredje tröskelsta-ten, , inte följer i spåren efter , ,och ?Andra frågor som finns i det här betänkandet rörCanberrakommissionen som 1996 presenterade enrapport som krävde fullständig elimination av kärnva-pen. Man pekade på en rad konkreta delmål somskulle uppnås för att man skulle kunna uppnå slutmå-let. Det var delmål som skulle kunna uppnås relativtdirekt. De skulle vara mycket konkreta.Regeringen säger, och det upprepas i betänkandet,att man delar det här målet. Senast i ett tal den 12 maj1998 sade utrikesministern att kommissionens konkre-ta förslag bör övervägas på djupet i ett internationelltnedrustningsforum med syfte att genomföra dem såsnart så möjligt.Jag undrar vilka konkreta förslag man har gått vi-dare med. Varför är det exempelvis omöjligt med eninternationell konferens kring resultatet från ? Det har Västerpartiet m.fl. partierföreslagit i en motion.Det finns också fler idéer. Svenska Läkare motKärnvapen har haft en träff med utrikesministern ifebruari 1998. Då fick de ett positivt gensvar på tan-ken om internationella konferenser.