prot · GM0937 · 1998-12-16 00:00:00 — Vi kommer dock att eventu-ellt återkomma i frågan.I tycker vi att det är bra att det i ut-skottet finns en stor majoritet för att den som före sin65-årsdag haft rätt till assistans också skall få behålladen rätten efter 65-årsdagen. Efter det tillkännagivan-de som görs i betänkandet är jag övertygad om attregeringen mycket snart återkommer med ett förslagsom gör att alla de som är på väg mot 65-årsgränsenkan sluta oroa sig för att de skall mista sin assistans.Vi vet att det finns en stor oro i denna grupp.När det gäller schabloniseringen av assistanser-sättningen står vi kvar vid vår tidigare åsikt och delarden uppfattning som många funktionshindrade har,nämligen att schabloniseringen av assistansersätt-ningen borde tas bort och att ersättningen bör utgåefter de faktiska kostnaderna i stället.Även om vi framfört ett flertal avvikande åsikterstår vi i bakom den budgetöverenskom-melse som vi träffat med regeringen. Vi har därföringa ekonomiska avvikelser på det här utgiftsområdetför 1999.I vår motion när det gäller detta område har vidäremot framfört förslag när det gäller åren 2000 och2001. Där har vi bl.a. föreslagit en förbättring avhögkostnadsskyddet för tandvårdsförsäkringen med250 . Vårt mål är att samman-föra tandvården och övrig sjukvård i ett gemensamthögkostnadsskydd. Vi har föreslagit att regeringenskall utreda vad ett sådant högkostnadsskydd kankosta staten. Vi vill gärna att man börjar ta några stegmot ett sådant system.Vi vill göra kraftfullare insatser för att minska an-vändningen av tobak och framför allt få ungdomar attavstå från att börja röka. Ur hälsosynpunkt är detnödvändigt. Det är också ekonomiskt försvarbart attgöra ytterligare satsningar på det här området. Därförföreslår vi att man i budgeten för åren 2000 och 2001tillskjuter extra, framför allt förinformation i skolorna.För dessa år vill vi också ge Barnombudsmannenen förstärkning med 2 miljoner kronor.Slutligen har vi föreslagit att man för åren 2000och 2001 förstärker budgeten för med för att staten skallkunna ta ett större ansvar för kostnaderna av tvångs-vården av missbrukare. Många kommuner och kom-mundelsnämnder har svårt att klara av kostna-derna för tvångsvården, och då får missbrukarna inteden vård som de behöver. Det tycker vi att de måstefå. Det är ett allvarligt samhällsproblem, och miss-brukaren, familjen och samhället far illa om sådanvård inte ges.Anf. 143 () replik:Fru talman! Jag skulle kortfattat vilja säga att jagtycker att det är bra att lyssna till ochdet engagemang som han har för de handikappadeoch deras situation. Jag betvivlar inte att han har gjortallt som står i hans makt för att se till att man kanåterupprätta handikappreformerna och se till att mankan få en ordentlig personlig assistans för barn ochungdomar och att man också kan åstadkomma atthandikappade när de fyller har möjlighet attbehålla sin personliga assistans.Däremot kan jag konstatera att i sinaförhandlingar inte har varit framgångsrikt när detgällt att se till att åstadkomma detta i den budget somnu presenteras. Det får väl både och jagbeklaga.Anf. 144 () replik:Fru talman! Jag är övertygad om att det relativtsnart kommer ett sådant här förslag från regeringen.Vi vet ju båda att det i socialutskottet finns en starkmajoritet för ett sådant förslag. Jag är således inteorolig på den punkten.Anf. 145 () re-plik:Fru talman! I sitt särskilda yttrande skriver Tho-mas att skall ges ökaderesurser - jämfört med regeringens budgetförslag,utgår jag från. Hur har tänkt sig en lös-ning här om inte har diskuterat detta iförhandlingarna med regeringen? För mig verkar detvara så att man säger en sak och gör en annan.Sedan skulle jag vilja få ett förtydligande när detgäller Amningshjälpen. sade att detverkar ha kommit några medel. Jag tror att han härblandar ihop det med det alternativa ochde resurser som getts till en internationell organisa-tion. Om har annan information kundedet vara värdefullt att få ta del av den.Anf. 146 () replik:Fru talman! , i fråga om Am-ningshjälpen såg jag ett meddelande i entidning. Det stod att man för de två närmaste åren fåttsin ekonomi ordnad. Hur stod det inget närmare om,utan det var bara en notis i tidningen. Jag hoppas attvi kan tro på den.När det gäller budgeten för är det faktisktså att den överenskommelse som vi i de tre partiernahar träffat handlar om budgeten för år 1999.Anf. 147 () re-plik:Fru talman! Som jag läser särskildayttrande står det där att skall gesökade resurser. Men vad vi behandlar är ju budgetåret1999. Det förefaller mig som om det särskilda yttran-det trots allt säger en sak och praktisk handling enannan.Vi i har föreslagit en omfördelningtill förmån för . 5 extra miljonerskulle framför allt gå till att genomföra med en högre ambition än som annars kangöras. Där hade det alltså funnits en möjlighet att geextra pengar till Barnombudsmannen.Anf. 148 () replik:Fru talman! Vi tycker att det redan på det här sta-diet är viktigt att markera de åsikter som vi har omsatsningar som vi vill göra även kommande år. Det ärju för diskussioner om den biten, så det härär en tydlig signal från oss.(forts. )AjourneringKammaren beslutade att ajournera för-handlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs . 9 § (forts.) Hälsovård, sjukvård och social om-sorg (forts. SoU1)Anf. 149 ():Fru talman! Först vill jag säga att det är tråkigt attministern inte är här , men inte ens ministrarbestämmer alltid över sin tid.Jag är fyrtiotalist, och ibland är det just så jag be-skriver mig själv, och jag gör det med viss självkäns-la. Jag är stolt över vad vi i min generation har fåttoch kämpat oss till:· fler med högre utbildning än tidigare generationer· en mer utbyggd barnomsorg än tidigare genera-tioner· och ett av världens mest jämställda samhällen.Men ofta låter fyrtiotalist som ett skällsord. Vi harsom grupp fått mycket kritik från dem som kallar sigsjuttiotalisterna. Det är t.ex. vi som styr opinionen, visom har makten, vi som kan förverkliga egoistiskaönskemål.Vi skälls bl.a. för att äldreomsorgen plötsligt blivitså angelägen. Det beror på våra gamla föräldrar ellersnarare att vi vill ha en bra omsorg för dem för attsjälva slippa ha dåligt samvete. Detta säger belackar-na. Själv säger jag att det naturligtvis finns korn avsanning i det, men jag är villig att påstå att det intebara är av egoistiska skäl vi intresserar oss för äldre-omsorgen, eller för barnomsorgen när våra barn varsmå, eller för den delen pensionen nu när vi börjarnärma oss den. Jag menar att det handlar om olikaperspektiv i olika skeden av livet.När man är gravid ser man plötsligt en mängdkvinnor i samma situation. När man har småbarnkretsar det mesta omkring det. När man börjar närmasig pensionsåldern fokuseras intresset på pensions-systemet osv. Så tror jag att vi människor fungerar -kanske ganska enkelspårigt men därför inte självklartegoistiskt.Jag menar inte att bagatellisera människans sätt attfungera, utan det jag vill säga är att jag inte ser någotnegativt i att vi fyrtiotalister intresserar oss för äldre-omsorg och pensioner. Vi finns här i samhället till-sammans med alla andra som har olika intressen. I enanda av solidaritet med varandra kan det faktisktkomma ut en massa bra saker ur det. Det jag däremottycker är mycket viktigt är att vi inte ställer olikagenerationer eller olika grupper mot varandra, t.ex.pensionärer mot barnfamiljer. Återigen: Vi lever våraliv i olika skeden, och vi behöver varandras omsorg.Jag ser det snarare som ett kontrakt mellan gene-rationer. Jag betalar skatt till vår gemensamma sektor,och du får tillgång till äldreomsorgen. Du är ledigmed föräldrapenning, och jag jobbar heltid och gerskatteinkomster till kommunen som ordnar barnom-sorgen så att du kan börja arbeta och inte behöver gåtill arbetslöshet efter ledigheten. Och du som halkaroch kommer till akuten behöver inte fundera över omdu har tillräckligt med pengar eller rätt kontokort meddig. Det är självklart att du skall få den vård du behö-ver. När du kommer till avdelningen ligger en blekkvinna i sängen bredvid. Hon mår inte bra. Du vetinte vem hon är, om hon är arbetslös eller om hon ärförmögen. Det går inte att avgöra där ni ligger i ano-nyma sjukhuskläder, och det finns ingen skillnad ibemötandet hos personalen. Ni har lika stor anledningatt få en bra omsorg.Ett kontrakt mellan generationer bygger på solida-ritet. Lever verkligen dess innebörd kvar i vårt mo-derna samhälle? Enligt ordlistabetyder solidaritet gemensam ansvarighet; samman-hållning. För mig som socialdemokrat är det en själv-klarhet att det är detta det handlar om, ifall vi skallfortsätta att ha ett med goda framtidsutsikterför dess invånare: sammanhållning.När vi införde ATP var det självklart att de somjobbade skulle betala pensionärernas pensioner. Dehade ju inte hunnit spara till dem själva. Och vi somarbetar betalar till dagens pensionärer: samman-hållning. Men när vi fyrtiotalister blir pensionärerfinns inga pengar kvar, säger en del, för de som skallbetala kommer inte att vilja det. Det där är argumentsom ofta hörs: De unga är inte intresserade av attförsörja någon annan. De tänker på sitt. De är kritiskaoch uppfostrade att ifrågasätta och vill tjäna egnapengar och bara bry sig om sig själva.Det görs en hel del undersökningar om ungdomarsattityder. Jag har speciellt tittat på den som Ung-domsstyrelsen presenterade . Man har frågatungdomar i åldern om deras syn på livet,samhället och framtiden. Ett viktigt resultat är att trefjärdedelar av landets ungdomar är optimistiska ochhar stora förväntningar . Meningen medlivet är sådant som kretsar kring familj och vänner -de närmaste. Och det tycker jag talar mot att dagensungdomar skulle vara själviska och bara tänka på sigsjälva.Det finns också de som säger att folk snart inteorkar betala mer i skatt, orkar inte vara solidariskautan att själva få något för det. Med det är inte sant.Stefan Svallfors, docent vid , ser isina undersökningar att folk visst vill betala gemen-samt för den offentliga sektorn. Han konstaterar attstödet för vår gemensamt finansierade och offentligtdrivna välfärd har varit starkt och stabilt och i mångafall också ökat de senaste 15 åren.Av den debatt som finns kring offentliga sektornnu skulle man kunna tro att stödet hademinskat, men så är det alltså inte. Det gäller t.ex.finansieringen av välfärden. Stödet för den skattefi-nansierade välfärden är starkt. Framför allt gäller detsjukvården och äldreomsorgen. Det är väl också där-för som kritiken blir så högljudd när inte allt fungerarsom det skall.För 1999 anslår den socialdemokratiska regering-en för utvecklingsinsatser förhemlösa. Det är ett område där det inte har fungeratsom det skall. Det är ett bra exempel på hur vi på rättsätt kan använda våra gemensamma medel för attmed krafttag ta itu med de växande svårigheterna förhemlösa. Tillsammans kommer regering, kommu-ner och ideella organisationer att utveckla och prövaolika stödformer för de bostadslösa och finna metoderför lokala inventeringar och uppsökande verksamhet.Människor skall kunna få egna bostäder!I finns det ett parlamentariskt stöd för attförstärka och värna den generella välfärden. Men detfinns också tydliga skiljelinjer.För oss socialdemokrater är den generella välfär-den oerhört viktig. Med det menar vi att den välfärdvi har skall omfatta alla. Alla skall veta att när debehöver vård så finns den där. När barnfamiljer be-höver extra stöd skall det finnas där. De olika trygg-hetsförsäkringarna skall vara trygga och gå att lita på.Det är vi politiker som har till uppgift att se till attsystemet fungerar. Då behövs också en stabil ekono-mi, mål och styrmedel, en tydlig vägledning om vadsom förväntas av verksamheterna.Vi socialdemokrater anser att medborgarna efterförmåga, genom skatterna, skall bidra till välfärdensgrunder, till ett socialt trygghetssystem, skola, vårdoch omsorg. Vi bidrar, och i olika skeden i livet får videl av det vi bidragit till, precis som jag tidigare be-skrivit. Solidaritet är ett honnörsord för mig, och detär just det den generella välfärden handlar om.Om alla som betalar skatt också får något tillbakaär de intresserade av att barnomsorgen skall vara bra,att skolan och sjukvården skall ha bra kvalitet, attäldrevården skall fungera.Det bästa sättet att minska klyftorna i samhället äratt fler människor har arbete. Glädjande nog är100 000 fler människor sysselsatta än . Kampen mot arbetslösheten är denviktigaste insatsen för att öka rättvisan i . Menden skall kompletteras med en politik som på områdeefter område främjar rättvisa, samhörighet och solida-ritet.Jag sade tidigare att det finns en tydlig skiljelinjeockså i den svenska politiken. Den går mellan osssocialdemokrater och . Vi vill att välfär-den också i fortsättningen skall vara solidariskt finan-sierad genom skatter. Det ger en mer rättvis fördel-ning av bördorna mellan olika åldrar och olika in-komstgrupper. vill att vi skall betala förden genom ett ökat uttag av avgifter som var och ensjälv får betala efter förmåga. Resultatet blir intesärskilt rättvist. Den som har råd får tillgång till väl-färd medan de som har lägre inkomster kan drabbasmycket hårt av de förändringar som sker i livet.Vi socialdemokrater satsar merpengar till statsbidragen till kommuner och landstingför att de i sin tur skall kunna satsa på skolan, vårdenoch omsorgen. Barnfamiljer och pensionärer hardrabbats hårdare än andra grupper av de besparingarsom vi har tvingats att göra. När vi nu har balans i deoffentliga finanserna och börjar att kunna betala av påvåra skulder kan också dessa grupper få en bättreekonomi. Därför höjer vi pensioner och bo-stadstillägg. Därför vill vi höjabarnbidragen. Och därför föreslog vi maxtaxa i barn-omsorgen. Vi kunde inte få igenom detta förslag ,men det är någonting som vi tänker återkomma till.Om får bestämma skall skatterna vara lägre än . Somvanligt är de mest skattesänkningar för de välbeställ-da. Däremot talar man inte lika högt om finansiering-en. Men den som letar i den moderata motionen hittarefter ett tag några exempel.Läkemedel skall bli dyrare -det motsvarar mer än per svensk och år. Imoderaternas motion skriver de att "transfereringarnatill hushållen" skall bli 16,2 miljarder lägre år 2002.Det visar att inte vågar stå för sin politik.Varför inte kalla "transfereringarna" för sitt rättanamn?Sjukförsäkringen och föräldraförsäkringen skallsänkas, arbetslöshetsförsäkringen likaså. Skola, vårdoch omsorg skall få mindre - detmotsvarar drygt 30 000 jobb. Det är alltså de sjukaoch arbetslösa som skall betala för de välbeställdasskattesänkningar. Så enkelt kan politikbeskrivas.Detta är att ställa olika grupper mot varandra, ochett sådant synsätt främjar inte värnandet och utveck-landet av välfärden. Vi skall gå på vägen in i framti-den utan att ställa generationer eller grupper i sam-hället mot varandra - sjuttiotalister bredvid fyrtiota-lister, pensionärer bredvid barnfamiljer.När vi alla ser att vi har nytta av att arbeta till-sammans för en generell välfärd blir det en självklar-het att vi också är med och bidrar efter förmåga. Vitar ett gemensamt ansvar, vi håller samman, vi ärsolidariska, och det är också det synsätt som skallgenomsyra den socialdemokratiska socialpolitiken förde närmaste åren.Fru talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillutskottets hemställan.Anf. 150 () replik:Fru talman! Vi betalar världens högsta skatter,men vi har inte världens bästa välfärd. Människor ståri vårdköer, skickar barnen till slitna skolor, ochmånga hamnar i ett destruktivt bidragsberoende.Om det vore så att världens högsta skatter leddetill en bra välfärd, men så är det ju inte.Om lyssnade på mitt anförandeförsökte jag i det beskriva att i beskattasvanliga barnfamiljer så hårt att de inte klarar sin för-sörjning. De har inte ens råd att ha en bil. Alltflerlever på marginalen. En tandvårdssräkning kan kull-kasta hela hushållsekonomin. En undersköterskabetalar i skatt av sin samlade inkomst. Det ärdärför som vi vill sänka skatten, och då framför alltför normalinkomsttagare.Sedan säger att vi ställer grup-per mot varandra när vi vill införa en vårdgaranti sominnebär att man har rätt att få vård inom rimlig tid.Det är väl ändå landstingens uppgift att kunna erbjudabra sjukvård för alla som behöver det.Både och de fackliga organisatio-nerna anser att man bör ta till vara den kompetens ochdet kunnande som finns inom sjukvården. Det måsteman göra för att se till att alla får en bra vård.Anf. 151 () re-plik:Fru talman! Jag beklagar, men jag hörde inte vadChris Heister sade i sin replik, eftersom mikrofoneninte fungerade. Jag anar dock vad hon sade.Om det nu finns ett så skrämmande behov av re-surser i den offentliga välfärden förstår jag inte hurmoderaterna skall kunna komma till rätta med dessabehov när de vill ta bort från den.Anf. 152 () replik:Fru talman! Som jag försökte säga i min repliksom inte hörde säger både Social-styrelsen och de fackliga organisationerna att det iförsta hand inte är mer resurser som behövs i sjuk-vården, utan det behövs en annan och friare organisa-tion där man tar till vara personalens kunnande ochkompetens.När det gäller budgeten har både Susan-ne och jag lika mycket pengar till hälso-och sjukvård och lika mycket pengar till kommuneroch landsting. Men för mig är det viktigt att sättapatienten i centrum. Det är därför som vi vill införaen vårdgaranti. Jag hörde ingenting i SusanneEbersteins anförande om frihet eller valfrihet.Är det mot bakgrund av detta som man skall seförslaget om en maxtaxa i barnomsorgen som är tillfördel för de många, men som lämnar de få vid sidanom som behöver hjälp, som det skulle inne-bära att man styrde alla att välja den barnomsorg somSusanne och andra bestämt att vi skall väl-ja? En sådan politik vill jag inte ha.Avslutningsvis vill jag säga till SusanneEberstein: Vi spar - och det är ingen hemlighet - påsocialförsäkringar, vi inför en karensdag för de friska,vi spar på partistöd, presstöd och annat. Och det görvi just för att kunna sänka skatten, framför allt förlåg- och normalinkomsttagare så att de kan leva påsin lön. Dessutom vill vi ha ett företagsklimat sominnebär att vi får nya, riktiga jobb i nya, växandeföretag. Det är bara så välfärden kan garanteras, Su-sanne , inte genom högre skatter som görfler bidragsberoende och på det sättet ökar otrygghe-ten.Anf. 153 () re-plik:Fru talman! Självklart måste alla organisationerständigt ses över och förbättras. Det är väl en själv-klarhet. Det behöver vi inte ens diskutera och ha olikameningar om.En vårdgaranti utan pengar - är det verkligen nå-got värde i det? säger att vi har likamycket pengar till de här områdena, och ni vill alltsåinföra en vårdgaranti. Då kan man fundera över vilkasom får stryka på foten.Jag tyckte inte att jag hörde det där om läkemed-len när det gällde att ni ville spara på olika saker, attni ville ta många miljarder från läkemedelssubventio-nerna. Det hörde jag ingenting om.Anf. 154 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag medger en replikomgång till på grund av pro-blemen med högtalarna.Anf. 155 () replik:Fru talman! Jag skall då svara direkt på SusanneEbersteins sista fråga. Vi vill bryta upp apoteksmo-nopolet. Vi vill göra förändringarna i läkemedelsför-sörjningen. Vi vill förstatliga läkemedelsförsäkringenoch på det sättet slippa detta receptregister, som bådeär integritetskränkande och kostar miljardbelopp. Vivill införa en frivillig läkemedelsförsäkring som harett bättre högkostnadsskydd än det som SusanneEberstein och Socialdemokraterna har.På det sättet kan vi frigöra resurser som vi kananvända t.ex. till att förbättra för de handikappade,där ni inte har orkat med, och till att förbättra föränkorna med en änkepension, där ni inte har orkatmed.Anf. 156 () re-plik:Fru talman! Moderater och socialdemokrater serhelt olika och ser helt olika samhällen.Jag är uppvuxen i ett samhälle där klassklyftorna varväldigt stora. Alla fattiga fick visserligen hjälp, mendet var korgar som bars ut. Hembiträdena fick svartasidentyger i julklapp så att de skulle ha snygga klän-ningar när de serverade hos herrskapen. Jag kan intese att har gått ifrån målet om det sam-hället. Vi ser på olika sätt.Anf. 157 () re-plik:Fru talman! När höll sitt anfö-rande talade hon mycket om dem som har drabbats avbesparingar och sade att det är sådana som har detsämst i samhället. Det är klart att det är pensionäreroch barnfamiljer som har drabbats väldigt hårt.Jag skulle vilja fråga om läkemedel, som ju harvarit aktuella. Det är många som säger att de inte harråd att hämta ut sina läkemedel. har före-slagit att man skulle göra en förändring av de olikahögskostnadsskydden, så att man betalar förvård och för läkemedel. Det är i alla fall enliten minskning när det gäller kostnaderna.Jag skulle vilja fråga : Är dethär med läkemedelskostnader någonting som oroar ersocialdemokrater? Har ni några funderingar om vadman skall göra åt det, kanske i vårpropositionen?Anf. 158 () re-plik:Fru talman! Det finns all anledning i världen attoroa sig för de ökade läkemedelskostnaderna. Vi hardessutom problemet med de livskvalitetshöjandeläkemedlen. Det är också besvärligt att ta i den frå-gan. Det här måste ständigt begrundas och utredas.Jag överlämnar den frågan till ,som kommer att ta läkemedelsdebatten.Anf. 159 () re-plik:Fru talman! Den uppdelning som vi nu har på ta-larlistan är lite förvirrande. taladeövergripande om besparingar och problem m.m., ochjag trodde därför att det skulle vara möjligt att ställaden här frågan. Jag får väl återkomma och ställa omfrågan till när han har hållit sitt anfö-rande.Anf. 160 () re-plik:Fru talman! Jag har en fråga till SusanneEberstein om någonting som lyfte fram i sitt anförande. Det handlarom balans i ekonomin. framfördeatt det finns kommuner och landsting som fortfarandehar problem med ekonomin, som tydligen inte ärsanerad även om staten har lyckats få ordning på sinafinanser.Hur kan det komma sig att åtta kommuner har be-slutat, trots det indirekta skattestoppet, att höja kom-munalskatten? I en kommun i har man förandra gången beslutat att höja kommunal-skatten, under socialdemokratisk ledning. Jag undrarom har någon tanke om vad somkan vara orsaken till detta.Anf. 161 () re-plik:Fru talman! Jag måste säga att det är väldigt svårtatt i socialutskottet ha bestämda åsikter om varför åttakommuner höjer skatten. Jag hoppas att det inte berorpå att de är vanskötta, och jag hoppas också att detinte beror på att de kom i obalans under de tuffa bor-gerliga åren.Anf. 162 () re-plik:Fru talman! Det var inte fråga om det. Saken ärden att de har förlorat många arbetstillfällen i den härkommunen, och det är inte så lätt att ersätta dem. Jaghade synpunkter på det i mitt anförande.Jag tror kanske att man inte bara skall slå sig förbröstet och tala om att man har fixat statens ekonomi.Det är dock nere i verksamheten - jag kommer däri-från och har varit delaktig i de nedskärningar sommåste göras - som man har de stora problemen kvar.Det gäller inte överallt, men på många ställen Manborde kunna se helheten i det när man talar om över-gripande saker, och inte bara se på en sektor. Man börfundera på det när man säger att man har klarat sakeroch ting. Då skulle vi få en mycket mer sansad debatt.Anf. 163 () re-plik:Fru talman! Jag vill bara säga att det är bra att vinu kan satsa på kommunerna. Vi är väl medvetna omatt pengarna behövs där. Vi håller också på med ettkommunalt skatteutjämningssystem , ochdet är säkert så att flera kommuner har fått för mycketav utjämningsbidragen och andra har fått för lite. Minförhoppning är att detta kommer att innebära att mankan arbeta upp ekonomin i kommunerna.Anf. 164 () re-plik:Fru talman! I mitt inledningsanförande ställde jagen fråga som handlade om valfrihet, och jag påstodatt en del av socialministerns uttalanden kunde ge enkänsla av ett återfall i socialistiska dogmer, att alltskall utföras i offentlig regi. I styrktes det av det citat där det betonadesatt det skall vara offentligt driven verksamhet.