prot · GL09105 · 1998-05-11 00:00:00 — Detskulle bli nödvändigt för skattemyndigheten att när-mare granska vilka slag av skador som skadeståndetavser att täcka och bedöma om skadeståndets storlekär rimligt och befogat från skadeståndsrättslig syn-punkt, vilket ju kan vara en mycket grannlaga uppgift.Det öppnar möjligheterna för mindre nogräknadearbetsgivare att använda sig av den här typen av er-sättningar inte enbart då det handlar om sexuellatrakasserier utan vid många andra typer av brott motanställningslagstiftningen.Det är viktigt att skadestånd som har sin grund ianställningsförhållanden är skattepliktigt enligt deriktlinjer som har dragits upp i praxis. Att göra undan-tag i endast ett fall, som vi delar en upprördhet över,skapar inget särskilt bra system enligt inkomstskatte-rättslig princip.Kampen mot sexuella trakasserier förs på mångafronter. Jag tycker inte att inkomstskattelagstiftningenär den bästa fronten för att föra den kampen.Anf. 53 ():Fru talman! kom litet mer innehåll, som jagförväntade mig. Men jag förstår ändå inte skatteminis-terns och regeringens resonemang.Att vi är överens i vår upprördhet utgår jag från,det tror jag alldeles säkert att vi är. Men då måste mangöra någonting. I det här fallet kan man naturligtvishela tiden argumentera med att det här har sin grund ihennes anställningsförhållande. Men en kvinna sominte är anställd, som trakasseras sexuellt av en personsom hon inte har något anställningsförhållande till,skulle inte bli behandlad på samma sätt. Då är frågan:Är det skattelagstiftningens syn på förmåner av an-ställning som skall styra i det här fallet, eller är detden övriga lagstiftningens syn på sexuella trakasseriersom skall styra? Jag tycker att det är självklart att detbör vara det senare.Om skatteministern hade sagt att man inte hadeuppmärksammat detta tidigare, att det här fallet ärprejudikatbildande, att det här kanske är ett förbise-ende, där ansvaret delas mellan regering och riksdag,hade jag funnit det som ett rimligt svar. Jag hade dånaturligtvis sett fram emot att det skulle komma någotytterligare framöver som tar hänsyn till den här situa-tionen. Men uppenbarligen anser inte statsrådet ochregeringen att man behöver göra någonting vidare.Kvinnofridspropositionen kan man ha många syn-punkter på. Den innehåller inte så värst många kon-kreta förslag, men man försöker bl.a. skärpa lagstift-ningen när det gäller sexuella trakasserier, inte minstpå arbetsplatser. Men det vi nu diskuterar är någon-ting som jag inte har kunnat se att man har varit med-veten om eller har tagit i beaktande.Dessutom tycker jag att det är litet konstigt attjämföra diskriminering vid anställning med sexuellatrakasserier. Sexuella trakasserier har inte i grundennågonting med anställning att göra. Det kan natur-ligtvis förekomma även i anställningsförhållanden,men bör behandlas på samma sätt.Jag konstaterar att kvinnofridspropositionen inne-håller mycket retorik. skulle man nästan kunnasäga att könskrigsretoriken döljer det faktum att deförslag man lägger fram huvudsakligen syftar till attstraffa och komma åt förövaren. Där finns egentligenmycket litet när det gäller att skydda och stödja off-ren, som huvudsakligen är kvinnor.Anf. 54 Statsrådet ():Fru talman! Jag och hela regeringen delar LennartRohdins engagemang när det gäller sexuella trakasse-rier. Kampen mot detta är en mycket viktig gemensamuppgift för hela samhället.Det säger är att också inkomst-skattelagstiftningen skall användas i kampen motsexuella trakasserier. Jag som ansvarig för ett skatte-system tycker inte att det är särskilt lämpligt att an-vända just inkomstskattelagstiftningen i detta sam-manhang.Att göra ett undantag i beskattningen för skade-stånd som en arbetsgivare har betalat för att han harunderlåtit att agera vid sexuella trakasserier på ar-betsplatsen skulle innebära att skattelagstiftningenanvänds för att värdera olika skadors svårighetsgrad.Inkomstbeskattningen bör ledas efter andra principer.Det är min enkla poäng.Det är naturligtvis enkelt för attanvända detta som exempel på att man inte skullegöra någonting när det gäller sexuella trakasserier.Det är oerhört frestande att använda detta. Men det ärinte en rimlig utgångspunkt att inkomstskattelagstift-ningen skall vara ett vapen i kampen mot sexuellatrakasserier. Det finns andra vapen vi skall användaoss av och skärpa. Den kampen ställer jag till fulloupp på.Anf. 55 ():Fru talman! Min enkla synpunkt är att skattepoliti-ken inte skall användas till att göra skillnad mellankvinnor som har anställning och kvinnor som inte haranställning när det gäller hur samhället behandlar demnär de har utsatts för sexuella trakasserier. Det skallgälla även på skattepolitikens område.Jag tror, eftersom jag har läst kvinnofridsproposi-tionen och de ideologiska resonemangen där, att jäm-ställdhetsministern i ett sådant här sammanhang skullekonstatera att den här konflikten är ett uttryck för attskattepolitiken har formats huvudsakligen avmanliga strukturer och därför kanske bortser från dehär sakerna. De resonemang som regeringen för i denpropositionen ger anledning att också se över hurskattelagstiftningen hanterar de här sakerna.Jag är inte särskilt hoppfull. Vi får väl se om det ärden här regeringen eller en ny regering som kommeratt ta tag i de här problemen och göra någonting åtstödet för de kvinnor som utsätts för sexuella trakas-serier.Anf. 56 Statsrådet ():Fru talman! Kampen mot sexuella trakasserier ären mycket viktig politisk fråga. Frågan i den här dis-kussionen gäller inte, som hela tidenförsöker påskina, om det finns mer eller mindre enga-gemang i kampen mot sexuella trakasserier. Dethandlar om ifall man skall göra som , använda inkomstskattelagstiftningen. Vi skallpeka ut en kränkning och säga att denna kränkningskall behandlas annorlunda än andra typer av kränk-ningar ur inkomstskattelagstiftningens synpunkt. Jagtycker inte att det är en särskilt lämplig åtgärd, när viser det ur skatteperspektiv.Självklart är kampen mot sexuella trakasserier enmycket viktig kamp, och vi skall använda mångaredskap. Men gör det mycket enkeltför sig när han säger att inom inkomstskattelagstift-ningen skall vi välja ut en kränkning och säga att denskall behandlas annorlunda än den praxis som gällerhela den här typen av problematik.Normal praxis i är att skadestånd somgrundas på anställningsförhållandet är skattepliktigt.Det gäller många olika typer av skadestånd. Det gällerockså om skadeståndet har förhandlats fram eller harbeslutats av domstol. Det är en rimlig ordning - trotsatt det i det här fallet spontant inte känns riktigt ochbra. Från principiell utgångspunkt finner jag att det ären rimlig ordning.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 1997/98:287 omdubbelt medborgarskapAnf. 57 Statsrådet ():Fru talman! har frågatmig vad jag avser att vidta för åtgärder för att i ökadomfattning medge utflyttade svenskar dubbelt med-borgarskap och möjliggöra för barn med en svenskförälder, bosatt utomlands och fött före den 1 juli1979, att söka svenskt medborgarskap. har även fråga mig vad jag avser att vidtaför åtgärder för att öka informationen till utflyttadesvenska medborgare om lagstiftningen på området.Den svenska medborgarskapslagstiftningen byg-ger, i likhet med vad som är fallet i de flesta andraeuropeiska länder, på den s.k. härstamningsprincipen.Denna innebär att föräldrarnas medborgarskap ärbestämmande för ett barns medborgarskap, oavsettvar barnet föds. En annan viktig princip som varitgrundläggande är strävan attundvika dubbelt medborgarskap. Sistnämnda principär inte något unikt för Sverige.År 1963 antog en konvention om be-gränsning av fall av flerfaldiga medborgarskap ochom militära förpliktelser i fall av flerfaldigt medbor-garskap. I konventionen föreskrivs att en vuxen med-borgare i någon av konventionsstaterna, som frivilligtförvärvar medborgarskap i en annan konventionsstat,skall förlora sitt tidigare medborgarskap. Konventio-nen, vars syfte är att väsentligt reducera antalet fall avdubbla medborgarskap, har ratificerats av 13 av medlemsländer.Det är mot denna bakgrund man bör se de svenskareglerna om förvärv och förlust av medborgarskap.Av medborgarskapslagen framgår bl.a., i linje medvåra internationella åtaganden, att en svensk medbor-gare förlorar sitt medborgarskap om personen frivil-ligt blir medborgare i ett annat land efter ansökaneller genom anställning i den främmande staten. Mot-svarande bestämmelser finns i ett flertal andra länderslagstiftning, även länder som inte har ratificerat 1963års konvention.Principen om att undvika dubbelt medborgarskaphar emellertid inte upprätthållits konsekvent, så inteheller i . Ett exempel är den lagändring somskedde , enligt vilken barn i ökad utsträckningäven får moderns svenska medborgarskap, trots attfadern är medborgare i ett annat land. Enligt över-gångsbestämmelserna tillämpades bestämmelsen ävenpå barn födda före under en över-gångstid . Dubbla medborgarskap har ävenkommit att accepteras i allt större utsträckning i ären-den om svenskt medborgarskap. Det hänger bl.a.samman med den stora flyktinginvandring som vi harhaft . Det är självfallet inte rimligt attpolitiska flyktingar skall behöva kontakta representan-ter för regimen i hemlandet för att begära befrielsefrån medborgarskapet.Frågan om dubbelt medborgarskap är av komplexnatur. Att generellt medge utflyttade svenskar attbehålla sitt svenska medborgarskap vid förvärv att ettannat lands medborgarskap skulle innebära ett brottmot våra internationella förpliktelser. Det skulle ock-så rimligen innebära att får acceptera att mot-svarande rätt tillkommer utländska medborgare isamma situation i . En reform i denna riktningskulle kräva grannlaga överväganden i samråd medandra länder. Regeringen anser inte att det för närva-rande finns underlag för att ta ett sådant steg. Någraplaner i sådan riktning finns inte heller hos något avvåra nordiska grannländer. Den nuvarande medbor-garskapslagstiftningen bygger ju som bekant på ettnordiskt samarbete.Som säkert vet tillsatteregeringen en parlamentarisk kommit-té, i vilken företrädare för samtliga riksdagspartieringår. Kommittén skall göra en allmän översyn avlagen (1950:382) om svenskt medborgarskap ochdärvid särskilt utreda vissa speciella frågeställningar.I direktiven till kommittén (dir. 1997:5) har regering-en uttalat att dubbelt medborgarskap även fortsätt-ningsvis i princip bör undvikas, men att det kan tän-kas att det finns ytterligare situationer där dubbeltmedborgarskap bör accepteras. I detta ligger en möj-lighet att ta upp olika förhållanden som berör utlands-svenskarna. Kommittén skall slutföra sitt arbete iseptember 1998, och jag vill självfallet inte föregripadess arbete.När det gäller informationen till utflyttade svens-kar om innebörden av den svenska lagstiftningen påområdet, är min uppfattning att utlandsmyndigheternavidtar goda informationsinsatser, men det krävs na-turligtvis en kontakt med myndigheten för att få in-formation. Om det skulle framkomma mer konkretkritik i detta avseende måste vi dock självfallet varaberedda att diskutera förbättringar.Anf. 58 ():Fru talman! Jag får tacka statsrådet för svaret. Jagblev inte mycket klokare av det. Det är en faktaupp-räkning som redan finns i min interpellation.Jag har bl.a. frågat statsrådet om möjligheterna atti ökad omfattning medge utflyttade svenskar dubbeltmedborgarskap, men får till svar att det skulle vara ettbrott mot våra internationella förpliktelser att gene-rellt medge dubbelt medborgarskap. Därefter slårstatsrådet fast att det skulle kräva grannlaga samord-ning med andra länder, men att det inte finns skäl tillnågon sådan.Det gläder mig att statsrådet erkänner att lagstift-ningen är inkonsekvent på flera punkter. barn födda efter av en svenskmoder i förhållande till dem födda före detta datum.Statsrådet erkänner dessutom att dubbla medborgar-skap har kommit att accepteras i allt större omfattningi samband med flyktinginvandringen. lutarsig statsrådet mot 1963 och ger intrycket av att den är globalt all-mängiltig. Det är den nu inte.Dels saknar många länder regler mot dubbeltmedborgarskap, dels tillämpas Europarådskonventio-nen mer eller mindre rigoröst och generöst i ländernasom har ratificerat den. hör till de länder somär väldigt noga men som ändå tillåter sig undantag förbarn födda och flyktingar. Vissa länderutnyttjade i samband med ratificeringen möjlighetenatt förbehålla sig rätten att låta egna medborgare be-hålla sitt medborgarskap i ansökan om att få bli annatlands medborgare. Bl.a. och gjor-de så.Många länder har en generösare inställning änSverige till möjligheten till att ha flera medborgar-skap. I andra länder, t.ex. , både krävs ocherbjuds medborgarskap för att få offentliga tjänster,utan krav på att därmed avsluta tidigare medborgar-skap. Svenskar måste då avstå dessa arbeten om deinte är beredda att överge sitt svenska med-borgarskap - på grund av svensk lag, inte australisk.Vi ser nu att det är svårt att konsekvent hålla på enkonvention som härrör sig efter den oer-hörda internationalisering som skett . Jagtänker på EU, på hur många som arbetar och bildarfamilj utomlands, inte minst svenskar. Det är då na-turligt för mig att i sin egen lagstiftning ochinom ramen för det arbete som pågår inom Europarå-det för att få fram en ny konvention om dubbla med-borgarskap arbetar för en mer generös inställning tillmöjligheten att inneha dubbla medborgarskap.Statsrådet konstaterar att det inte finns anledningatt se över denna fråga. Är inte regeringen här likainkonsekvent som själva lagstiftningen på området?Jag fortsätter med de andra frågorna i mitt nästainlägg.Anf. 59 Statsrådet ():Fru talman! Jag är i vissa avseenden alldeles över-ens med , nämligen att detfinns skäl att diskutera i vilken mån det skall finnasytterligare undantag. Detta är den parlamentariskakommitténs uppdrag. Det finns möjlighet att inom dedirektiv kommittén har att pröva dessa frågor. Detkommer att innebära att vi kan få en mer ordentligdiskussion när kommittén redovisar sitt betänkande.Däremot var mitt principiella svar upphängt på detfaktum att vi har ratificerat . Detmå vara så att av tradition följer internationel-la överenskommelser till punkt och pricka. Vi skallfortsätta att göra det på det här området också. Deundantag som kan diskuteras för utlandssvenskar fårvi möjlighet att pröva när kommittén presenterar sittförslag.Anf. 60 ():Fru talman! När det gäller min andra fråga tillstatsrådet, om inte borde möjliggöra för barnfödda före av svensk moder att sökasvenskt medborgarskap, hänvisar statsrådet till denparlamentariska kommitté som gör en allmän över-syn av lagen. Jag förstår mycket väl att statsrådet intekan föregripa dess arbete. Men problemet med dennaöversyn är att den här frågeställningen inte finns,såvitt jag har kunnat finna, med i direktiven. Kommit-tén har inte fått i uppdrag att titta på just denna fråga,utan utredningen är egentligen inriktad på att lösaproblem för människor som flyttar till , flyk-tingar och invandrare som vill bli svenskar. Dethandlar alltså inte om infödda svenskar som flyttarutomlands och bildar familj, som håller kontaktenmed och kanske arbetar för och somsjälva, liksom deras barn, kanske vill återvända tillSverige - barn som kanske tillbringar långa tider iSverige och talar utmärkt svenska och som kanske villstudera och arbeta i , barn som har syskonfödda efter och som därigenom ärdiskriminerade visavi sina unga syskon. Jag kännerflera sådana här ungdomar som inte kan åka till och studera här, medan eller lillasysterkan göra det. Det är hårt för dem.Här kommer den dåliga informationen in, som jagockså berör i min fråga. Det är fråga om föräldrar sominte uppmärksammade övergångsregeln under den tidden gällde och som inte hade någon konkret kontaktmed vare sig en ambassad eller ett konsulat under deår som övergångsregeln gällde. Att de inte frågadeefter den berodde kanske på att de helt enkelt intekände till den.Ett anslag på en ambassad eller en kungörelse i ensvensk tidning menar jag inte är tillräckligt för att geinformation om så viktiga ting till dem som inte haranledning att uppsöka en ambassad eller läsaen svensk tidning. kunde ha använt sig avröstlängden och i samband med valet till riksdagen1982 ha skickat med information till alla dem somanmält sig till denna inför valet, för de visar ju att deär intresserade av och vill påverka det som händer iSverige. Man gjorde inte det, och menar jag att detär hög tid att vi rättar till denna informationsmiss ochger en förnyad möjlighet till dessa ungdomar att sökasvenskt medborgarskap och ser över hur informatio-nen går ut till våra utlandssvenskar.Det är här ishockeyspelaren kommerin. Han, lika litet som många andra, hade uppenbarli-gen inte en aning om att han inte längre var svenskmedborgare i och med att han hade sökt amerikansktmedborgarskap. För den som inte känner till vårahårda regler kommer det som en kall dusch när haneller hon kanske efter , efter utflyttning ocherhållande av annat medborgarskap, skall förnyapasset och då upptäcker att han eller hon inte varitsvensk utan varit turist i sitt eget hemland.Han eller hon kanske t.o.m. borde ha sökt uppehålls-tillstånd för att vistas här osv. Det blirnästan absurt.Statsrådets avslutande rader i svaret inger migdock en förhoppning, nämligen det han säger om attregeringen skulle vara beredd att diskutera förbätt-ringar om det skulle framkomma konkret kritik. Jaghoppas att denna debatt kunnat bidra något i dettaavseende. Jag skulle vilja lämna med ett tips: Skrivgärna in i passet information om att man mister sittmedborgarskap, så länge inte lagstiftningen och till-lämpningen är generösare än som det är i dag.Anf. 61 Statsrådet ():Fru talman! Jag har tolkat direktiven till kommit-tén så att kommittén har möjligheter att pröva frågor-na som gäller dubbelt svenskt medborgarskap ocksåför utlandssvenskarna, dvs. att det inte finns någrahinder för kommittén att ta upp de frågor som PeterWeibull har aktualiserat. Det är ett viktigtpåpekande. Läser man direktiven så som jag har lästdem skall det inte finnas några sådana hinder, vilketinnebär att vi i anslutning till att kommittén redovisarsitt betänkande förhoppningsvis kan få en utförligarediskussion om de problem som aktualiserats i den härdebatten.När det sedan gäller information delar jag PeterWeibull uppfattning om att vi inte kannöja oss med att informationen inte finns tillgängligför den som aktivt söker den. Jag vet som tidigarejournalist att problemet ofta är att alltför många intevet vilken information man skall söka efter. Även omdet inte ligger inom mitt ansvarsområde att diskuteraexakt hur utrikesförvaltningen skall hantera informa-tionen är det en fråga som bör beredas och diskuterasvidare i . Det är klart att man måstegarantera sig om att viktiga förändringar i vår med-borgarskapslagstiftning skall nå alla de svenska med-borgare som arbetar utomlands.Anf. 62 ():Fru talman! Jag tycker att det känns som att detfinns en möjlighet att rätta till en del här. Jag tror attstatsrådet och jag kan förenas i en förhopp-ning om att kommittén tittar även på den här delen såatt dessa nästintill absurditeter kan lösas, absurditetersom innebär att barn som både kan tala svenska ochvistas mycket i , som har en djup svensk tra-dition och som kanske är våra bästa ambassadörerutomlands inte har möjlighet att studera eller arbeta idet som de betraktar som rent av sitt hemland.Man undrar litet varför vi endast skulle utredamedborgarskapsvillkor för dem som flyttar till Sveri-ge. Jag tycker att det är lika viktigt att vi tar med demsom bor utomlands, för de blir trots allt fler och flerför . Enligt beräkningar finns det nu ungefär300 000 personer som på eller annat sätt har sitt arbe-te och sin hemvist utomlands. Jag tror att vi måste tavara på dessa människor, deras ambitioner och enga-gemang för på ett annat sätt än vad vi hittillsgjort.Överläggningen var härmed avslutad.13 § BordläggningAnmäldes och bordladesKonstitutionsutskottets betänkande1997/98:KU19 Tryckfrihetsförordningens och yttran-defrihetsgrundlagens tillämpningsområden -barnpornografifrågan m.m.Finansutskottets betänkanden1997/98:FiU22 Utländska försäkringsgivare medverksamhet i Sverige1997/98:FiU23 Ändringar i lagen (1980:1097) omSvenska skeppshypotekskassan1997/98:FiU24 Förlängd mandattid för huvudmän isparbank m.m.Skatteutskottets betänkanden1997/98:SkU24 Kontrolluppgiftsskyldighet vid op-tions- och terminsaffärer, m.m.1997/98:SkU25 Beskattning av elpannor och vissaandra punktskattefrågorLagutskottets betänkanden1997/98:LU21 Konsumentpolitiska frågor1997/98:LU22 Vissa stiftelse- och fastighetsrättsligafrågor1997/98:LU23 Ett rättsligt skydd för beteckningenSvensk författningssamlingSocialutskottets betänkanden1997/98:SoU19 Ombildning av Handikappinstitutet1997/98:SoU21 Frysförvaring av befruktade äggKulturutskottets betänkanden1997/98:KrU14 Framtidsformer - Handlingsprogramför arkitektur, formgivning och design1997/98:KrU16 Filmfrågor14 § Anmälan om skriftliga svar på frågorAnmäldes att följande skriftliga svar på frågor in-kommitden 8 maj1997/98:685 av () till jord-bruksministernDjur på cirkus1997/98:704 av () till jordbruksmi-nisternSalixodlingden 11 maj1997/98:682 av () till statsrå-det /98:692 av () till statsrådetPierre SchoriAvvisningsbeslut1997/98:693 av () till statsrådetPierre SchoriKosovo1997/98:694 av () till statsrådetPierre SchoriSpråkanalyser1997/98:695 av () till statsrådetPierre SchoriLugnande medel vid avvisningSvaren redovisas i bilaga som fogas till riksdagenssnabbprotokoll tisdagen den 26 maj.15 § Kammaren åtskildes kl. 13.08.Förhandlingarna leddesav förste vice talmannen från sammanträdets börjant.o.m. 8 § anf. 38 ochav andre vice talmannen därefter till sammanträdetsslut.