prot · GM0938 · 1998-12-17 00:00:00 — En minst lika viktig uppgift äratt förebygga olyckor, ge förslag på arbetsmiljöför-bättringar, kontrollera och utbilda dem som har otill-räckliga kunskaper om arbetsmiljön.Fru talman! Vi har en ganska stark arbetsmiljölagi . Men fortfarande återstår det att lösa storaarbetsmiljöproblem, och för detta fordras det ekono-miska resurser och aktiva insatser från , yrkesinspektioner, företag och fack-liga organisationer. En majoritet i arbetsmarknadsut-skottet förstår hur viktigt det är att lyfta fram ochvidareutveckla arbetsmiljöarbetet. tycksvara det enda parti som inte anser att arbetsmiljöar-betet skall vidareutvecklas. I anslagen till bl.a. och till forskning, utveckling ochutbildning vill göra oerhörda nedskär-ningar. Majoriteten föreslår 376 miljoner till . förslag är 191 miljo-ner mindre eller en halvering. Hur besparingarna skallgå till framgår inte och jag frågar mig: Vet inte mode-raterna om att var femte yrkesverksam svensk, dvs. ca700 000 kvinnor och män, lider av allvarliga fysiskabesvär på grund av arbetet? De ekonomiska medlentill arbetsmiljöarbete behövs verkligen.Fru talman! Undersökningar har visat att alltförmånga anser att de har otillräckliga kunskaper omarbetsmiljön och säkerhetsfrågorna på arbetsplatsen. ISverige har en halv miljon personer en tidsbegränsadanställning, dvs. Majori-teten är kvinnor. av dessa anser att de har fördåliga kunskaper om arbetsmiljön, så nog behövs detekonomiska resurser för att höja kunskaperna omarbetsmiljöriskerna. Men det behövs också en för-stärkt arbetsrätt.Fru talman! Mer bör göras för att stödja särskiltutsatta grupper som hotas att marginaliseras i arbets-livet. Jag tänker då främst på funktionshindrade, in-vandrare, äldre och lågutbildade. Arbetsmarknadenbör i mycket större utsträckning göras tillgänglig föralla människor, och diskriminering i arbetslivet måstebekämpas på ett effektivt sätt. Frågor kring rehabilite-ring, skapande av anpassade arbetsplatser och me-ningsfulla aktiveringsinsatser kräver mycket lokaltsamarbete mellan myndigheter, företag och frivilligaorganisationer.Under de senaste åren har fått mins-kade resurser. Denna utveckling är mycket oroandeoch kommer i förlängningen att leda till ytterligareuppsägningar. I anser vi att detta äroacceptabelt. Det är rimligt att de arbetshandikappadefår en skälig del av de arbetsmarknadspolitiska resur-serna. Enligt vår mening måste medel avsättas förkommande budgetår så att storleken på merkostnad-sersättningen kan justeras i takt med löneökningarna.Avslutningsvis skall jag säga någon om CamillaSkölds och min motion om au pair-förmedling. Trotsatt utskottet har avstyrkt vårt yrkande om en utred-ning som granskar au pair-verksamheten är vi tack-samma för svaret. Utskottet konstaterar att lagen ärsolklar. I den mån man begär att ungdomar skallbetala ersättning vid arbetsförmedling för att få aupair-jobb är detta en kriminell handling.Vi som har motionerat och alla de som arbetar se-riöst med au pair-verksamhet vore tacksamma omdenna information kan nå ut till dem som begär er-sättning av ungdomar för att förmedla au pair-jobb.Och vi hoppas att arbetsförmedlingarna runt om ilandet blir mer observanta när det gäller den informa-tion som de ger till ungdomarna. I övrigt tackar vi försvaret.Till sist vill jag yrka bifall till reservation 22.Anf. 80 ():Fru talman! Inget skäll, inget gnäll, utan endast enuppmaning till ökat samarbete kommer att präglakommande anförande. För dagen gäller det arbets-marknadsfrågor. Det är frågor som berör oss allafundamentalt. Arbetsmarknadspolitiken borde ut-veckla sitt helhetstänkande och genomsyra alla ut-skott.Helt uppenbart är att kostnaderna för att betalamänniskor för att inte arbeta är en utgiftspost somdrastiskt ökar, och som har ökat under flera mandat-perioder.Den signalen borde säga till alla politiska partieratt inriktningen radikalt behöver förändras. Det görsbäst genom samarbete.Fru talman! En del av vårt kulturutbud klarar sigutmärkt på den kommersiella marknaden. En del gördet inte. Det är där kulturpolitiken kommer in.Det torde finnas en klar majoritet här i riksdagenför en samhällssyn som bekräftar att samhällets kulturpräglar dess välstånd och att kulturarbetarna, precissom andra, skall ha möjlighet att leva på sitt arbete.Men kultur som riktar sig till barn och ungdombehöver samhällets stöd via skolan. Vi har rabatteradeteaterföreställningar, museiutställningar och musike-venemang. Kultur som förgyller vår vardag kallas föroffentlig utsmyckning.Kultur är litteratur som hjälper oss att bevara ochutveckla vårt ytterst lilla språkområde, och kultur ärfilm, media, drama och radioteater. Kultur finns över-allt.Allt detta som avgör hur högtstående ett samhälleär behöver också samhällets stöd. Och det ger arbete.Fru talman! Vi har många välutbildade inom fil-mområdet i . Många av dem arbetar inte meddet de är utbildade för. är betänkandet när detgäller en ny svensk filmpolitik klart. Jag lovar attbetänkandet präglas av insikten om att vi i Sverigehamnat på efterkälken när det gäller kvalitativt högfilmproduktion.Länder som , och har insettvilken fantastisk näringsgren film är. Insatta samhäl-leliga medel ger inte bara arbete, utan en hög kvalita-tiv produktion hjälper oss också med vår egen identi-tetsutveckling i och världen.Jag hoppas att näringen film erhåller det ekono-miska stöd som behövs för att förverkliga en nysvensk filmpolitik inom den här mandatperioden.För snart 10 år sedan, fru talman, nämligen 1989,tillsattes utredningen villkor. Här kanvi läsa att av landets då 6 638 musiker och sångarebodde hälften i storstadsområden och i Stock-holm. För att frilansande musiker skall kunna ha enarbetsmarknad utanför storstäderna krävs någon formav grundtrygghet.Miljöpartiet har skissat på olika modeller, men iutredningen konstnärsstöd, som kom 1997,finns en skiss på hur kulturarbetare skulle kunnabeskattas som singelföretagare. En kulturarbetare ärju ensamföretagare, för att det är enda möjligheten -inte för att maximera sin vinst och anställa fler. Där-för slår nuvarande system hänsynslöst mot egenföre-tagande kulturarbetare. Vi vet det, och vi måste nuåtgärda.Här krävs samarbete mellan skatteutskottet, ar-betsmarknadsutskottet och kulturutskottet så att nä-ringen kan växa och inte vara tärande. Även inomteaterområdet hjälper en grundtrygghet till att tryggarörligheten. fond, om den nu visarsig vara så förtjänstfull som jag och tror,kommer att behöva ökat samhälleligt stöd för attkunna utvecklas.Utredningen åt konstnärer, också från1997, har resulterat i en del politiska beslut om om-fördelning av medel från arbetsmarknadsutskottet tillkulturutskottet. Det visar att det går när vi samarbetar.Inslagen väg skall självklart utvärderas. Om ut-fallet är gott, vilket vi hoppas och tror att det kommeratt bli, skall det självfallet följas upp med ytterligarepermanenta åtgärder.Grundbulten skall vara att de arbetsmarknadspoli-tiska målen underställs de kulturpolitiska målen.Målet är dock gemensamt: Arbete till gagn för sam-hället.Skriften Kultur för regional tillväxt, som precishar kommit från , utvecklar ettresonemang som länge förts och praktiserats och gettpositiva utvärderingar i . iÖstersund har talat för den i några av sina rapporter.En av rubrikerna är: Kultursatsningar som en delav en stärkt infrastruktur. Det handlar om att utifrånregionala förutsättningar bygga vidare på alla denätverk som finns och om kulturens egenvärde i sam-verkan med samhället.Även här skulle en kulturell grundtrygghet vara enviktig bas, och ge skattelättnader för kulturarbetandeegenföretagare. Goda exempel finns att hämta frånandra delar av Europa.Fru talman! När världens kulturministrar träffadesi , träffades också världens kul-turarbetare på . De enades om att arbetaför ett konkret handlingsprogram och ett enprocents-mål av BNP till kultur. Man diskuterade också attnågra ville gå ännu längre med stärkta skrivningar påsamhällets stöd.Bildkonstnärernas speciellt utsatta ställning ficksjälvklart stort utrymme. Ni vet väl att om en företa-gare i köper in möbler får han dra av momsenför det, men om samma företagare köper en tavla, enskulptur eller en väv medges inte avdrag. Däremotmedges avdrag för konstinköp för offentlig sektor.I utredningen om generella konstnärsstöd beskrivsbildkonstnärens utomordentligt svåra arbetsmark-nadssituation. av konstnärerna har en inkomstsom understiger . En del har densumman i årsinkomst. Var och en inser ju att det integår att leva på en sådan inkomst.Endera arbetar man även med annat, eller erhållersamhällets stöd.Nu när bildkonstnärernas egen organisation, ochnär världens kulturarbetare, när de träffas och disku-terar den här frågan, med emfas hävdar att det sombehövs för att få bort stiltjen på marknaden är attmedge avdragsrätt för företag även vid inköp av bild-konst, låt oss då medge den avdragsrätten.Låt oss införa det under den här mandatperioden.Låt oss arbeta gränsöverskridande - skatteutskott,arbetsmarknadsutskott och kulturutskott - för att genäringen den skjuts den behöver.Fru talman! är det år till ända då Stockholmhar varit kulturhuvudstad. har meddelat att året inte resulterat i ettenda nytt arbete för kulturarbetarna.Hur är det möjligt? Det finns säkert många somkommer att analysera det. Min spontana slutsats bliratt utan detta år hade ännu fler kulturarbetare varitsysselsatta i AMS-projekt som inte haft med derasyrkesutbildning att göra.Jag hoppas att kulturåret har gett mersmak ochkulturell tillvänjning i och i hela landet.Nu krävs politiskt samarbete för att styra över resur-ser dit där de faktiskt ger konkret arbete med storasynergieffekter. Vi företräder en arbetslinje med kul-turell tillväxt. 81 () replik:Fru talman! Jag vill verkligen instämma i delar avden här lovprisningen till kulturen. Kultur skall gesjälen vingar, och så till vida är och jagtämligen överens.Vi har också inom arbetsmarknadsutskottet sett attdet är en väldigt låg sysselsättningsfrekvens blandvåra kulturarbetare. Det finns något som heter cent-rumbildningar, som sysslar med att förmedla arbetenför kulturarbetare direkt från uppdragsgivare. Det ärnågot som kallas en tredje anställningsform. Det härär en projektverksamhet som sträcker sig över ett ochett halvt år. Vi kristdemokrater har tyckt att det här ären något kort tid.Min fråga till är: Varför har inteMiljöpartiet tillstyrkt vårt förslag att projekttidenskall förlängas till ? Det är som bekant så att ettprojekt egentligen inte är i gång förrän efter ett halvåreller . Speciellt gäller det vid förmedling avuppgifter för kulturarbetare. Det är en lång process.Jag tycker att det hade varit i överensstämmelsemed den här skönsjungningen att också iutskottet hade visat att man är beredd att gå till hand-ling på denna punkt.Anf. 82 () replik:Fru talman! Faktum är att bi-trädde motion om en förlängning avprojekttiden när beslutet i fråga fattades under denförra mandatperioden. Vi har i också ivår partimotion om kultur under den här mandatperi-oden skrivit att vi är tveksamma till om man hinnerkomma i gång.Från centrumbildningarnas håll är man ocksåtveksam men tycker ändå att det är bra att ha en tids-press, så att man kommer i gång så snabbt som möj-ligt. Men om man inte hinner komma i gång, blir detsjälvklart en förlängning.Anf. 83 () replik:Fru talman! Det hade varit bra om det hade fun-nits en överensstämmelse mellan det som Miljöpartietgör i kulturutskottet och vad det gör i arbetsmark-nadsutskottet, men ni är välkomna att biträda denmotion som blir föremål för omröstning.Anf. 84 () replik:Fru talman! hänvisar till sin reser-vation i arbetsmarknadsutskottet, som belyser det härproblemet. Vårt yrkande framställs i kulturutskottet.Miljöpartiets riksdagsgrupp består av 16 ledamöter,och kommunikationsvägarna är inte så långa. Viförsöker i alla våra betänkanden ha skrivningar somhänger ihop. Det är svårt, men i det här fallet har vilyckats.Anf. 85 ():Fru talman! Jag har begärt ordet för att kommen-tera motion A277, som och jaghar väckt under den allmänna motionstiden och somhar avstyrkts av arbetsmarknadsutskottet.Motionen handlar om olikheten mellan löntagareoch företagare. En person som har blivit utförsäkradeller av andra anledningar inte kan ha något arbeteoch inte har några medel får sociabidrag. Skulle denhär personen få ett lönearbete är regeln den att hankan uppbära det här socialbidraget i ungefär en må-nad.Om personen i fråga däremot är journalist eller påannat sätt skall försörja sig som frilansarbetare, är deten annan sak. I samma stund som han bildar företagfaller möjligheten till socialbidrag bort.Det blir en typ av Moment 22: Jag har inga resur-ser. Jag vill arbeta. Jag är kanske så pass gammal attjag inte kan få ett vanligt lönearbete, och då försökerjag bilda ett företag. Det går dock inte, eftersom jaginte kan försörja mig tills jag börjar få intäkter. Jagmåste begära förskott eller någonting sådant, och varoch en inser att det kan vara behäftat med vissa svå-righeter.Elisabeth och jag begärde i all öd-mjukhet att skulle hemställa till regeringenatt se över regelverket för det här. Hur har då arbets-marknadsutskottet behandlat det här ärendet?Vi kan till att börja med läsa att och jag enligt utskottet anser att det nuvaranderegelverket för att starta-eget-bidrag bör ses över.Starta-eget-bidrag har inte nämnts i vår motion. Detär inte ens antytt att det rör sig om det, utan dethandlar om reglerna för socialbidrag.Vad står det då i utskottets bedömning av vår mo-tion? Där framhålls att slutsatsen är att frågan inte börlösas genom starta-eget-bidrag. Nej, men vem harbegärt det? I varje fall inte motionärerna.Vi har talat om detta Moment 22, som är en reali-tet, i och för sig inte för en så stor grupp av svenskamedborgare, men en del drabbas dock av detta.Man kan fråga sig hur det här kan komma sig. Harvi väckt en väldigt lång motion, där detta inte kom-mer fram? Nej, den är inte så lång - knappt en A 4-sida. Den är skriven på en svenska som i varje fall vitycker är klar och begriplig. Ändå har den blivit be-handlad på det här sättet.Är det fel utskott som har behandlat den? Ja, detär möjligt, men det kan inte vi styra. Vi har bara läm-nat in motionen.Jag tycker, som jag sade alldeles , att det härär en viktigt fråga för ett mindre antal medborgaresom vill försörja sig själva men som hindras från attgöra detta. De är redan i en prekär situation, och viskall ha ett regelverk som är anpassat efter detta.Det är möjligt att arbetsmarknadsutskottet, som ärvant vid att syssla med de stora, övergripande frågor-na och med olika system som omfattar miljarder, harlitet svårt att sätta sig in i situationen för en enskildmedborgare som vill göra rätt för sig och bilda ettföretag, vilket är enda chansen för honom eller henneatt komma in, inte på arbetsmarknaden utan på före-tagsmarknaden, och där sälja sina tjänster.Fru talman! Det här en fråga som jag anser intehar blivit vederbörligen behandlad av utskottet, vilkettydligt framgår av utskottets skrivning. Jag yrkar ändåinte bifall till vår motion. Jag tycker faktiskt att detskulle vara genant för att genom voteringavslå en motion som inte har behandlats på ett korrektsätt och som berör något helt annat än det som motio-närerna har yrkat på.Anf. 86 ():Fru talman! Den ljusning på grund av högkon-junkturen som har skett på arbetsmarknaden sedan1997 har visat att medan männen har fått jobben harkvinnorna fått utbildningsplatserna inom kunskaps-lyftet. De flesta arbetsmarknadspolitiska åtgärdervisar att det är fler män än kvinnor som återfinnsinom dem. Vad som krävs är konkreta åtgärdersom ökar arbetslösa kvinnors möjligheter att finnanya jobb.Nu är det viktigare än någonsin att vi kan brytadet traditionella könsmönstret på arbetsmarknaden.Hur vore det om regeringen för presentera-de en konkret plan för att bryta det traditionellakönsmönstret?Fru talman! Jag är ordförande för . Jag hade, kanske litet naivt, förväntatmig att här i kammaren få debattera inte bara medansvarig minister utan också med representanter förde andra politiska kvinnoförbunden. Jobben är ju förkvinnor den viktigaste jämställdhetsfrågan. Utan jobbingen jämställdhet. Men jag får tydligen ge mig tilltåls till den allmänpolitiska debatten . Dåmåste vi få en bra och intensiv debatt om kvinnorsmöjligheter på arbetsmarknaden.Ett sätt att bryta det traditionella könsmönstret äratt andelen kvinnliga företagare kan öka. Jag ärmycket medveten om att jag inte är den enda som harsagt det - det har sagts här - menjag tycker att man inte nog kan betona hur viktigtdetta är. Vi folkpartister har drivit denna fråga väldigthårt och väldigt . Tyvärr är det ju så att det baraär en tredjedel av alla nya företag som startas avkvinnor.År 1996 beslutade om att starta-eget-bidrag skulle kunna ges , samman-lagt , till arbetslösa kvinnor som varitanmälda hos Arbetsförmedlingen under minst sexmånader och särskilt inriktas på kvinnor som tidigarevarit anställda inom den offentliga sektorn. Men var-för denna begränsning? Stödet skall ges till alla kvin-nor, oavsett tidigare anställning. Kvinnor som pånågot sätt haft anknytning till näringslivet har ju enalldeles utomordentligt bra kompetens som bör tastillvara.Det är också väldigt viktigt att åtgärder och stödsom lämnas till kvinnor som vill bli företagare måsteutformas på ett sådant sätt att man tar tillvara ochlyssnar på kvinnors förutsättningar och krav. Det härförekommer väldigt olika på olika ställen, men jaghar träffat kvinnor som har känt sig ganska förödmju-kade när de har varit i kontakt med framför allt man-liga rådgivare t.ex. på banker. De har sagt att mantalar helt olika språk. Man talar förbi varandra. Ochdet är ju så att insatserna för nya företagare ofta ärutformade utifrån ett manligt tänkande och enmansinriktad arbetsmarknad. Här finns det väldigtmycket att göra genom att tala om just hur kvinnortänker och fungerar. Vi känner ju alla till kvinnorsförsiktighet, som är på både gott och ont.Om kvinnor startade företag i samma utsträckningsom män har gjort och anställde var sin per-son skulle detta kunna ge ca 400 000 nya jobb. Menså länge kvinnor inom vård, omsorg, utbildning ochservice till människor inte ges möjlighet att förverkli-ga sina idéer utanför de offentliga monopolen häm-mas mycket kvinnlig skaparkraft. Det är inte barajämställdhetsfientligt, det är också ett gigantiskt re-sursslöseri.Skatteändringar behöver därför göras för att möj-liggöra ett rikt utbud av hushållstjänster, dels för attmånga - både kvinnor och män, men många gångerframför allt kvinnor - skall få jobb, dels för att fa-miljer där båda makarna har krävande arbeten skallkunna fungera utan att någon behöver ge upp sinayrkesambitioner. Man brukar tala om att det skalllöna sig att arbeta, och det skall det göra rent löne-mässigt, men det skall också löna sig i den bemärkel-sen att en kombination av familjeliv och arbetslivskall innebära en god livskvalitet. Tyvärr gör det intedet för väldigt många . Man har en alldeles förjobbig arbetsbörda för att kunna kombinera ett myck-et ansträngande arbete med omsorg om barn ochfamilj - och i allt ökande omfattning också fak-tiskt omsorgen om gamla föräldrar. Min partikamratAnne myntade begreppet "sandwichkvinna",och jag förstår precis vad hon menade. Man är klämdmellan kraven från väldigt många olika håll, och mankänner sig som en sandwich till slut.En ny servicesektor med hushållsnära tjänster gerkvinnor möjligheter att starta eget och ägna sig åtentreprenörskap som är likvärdigt med vad män inomden traditionellt manligt dominerade servicesektornhar.I SCB:s branschstatistik för förvärvsarbetande ihushåll redovisades två anställda som ar-betar med hushållstjänster i hem. Det inser ju var ochen att det här är inte sanna siffror. Det är långt ifrånsanningen. Det finns en mycket stor grupp som arbe-tar svart med samma typ av tjänster. De är utan bådepensions- och sjukpenningrättigheter. De lever ettväldigt farligt liv, och det här kan vi i inteacceptera.Inte oväntat visar det sig att de länder som harhaft en god tillväxt av den privata tjänstesektorn harhaft en positiv utveckling av den totala sysselsätt-ningen. tillsammans med är de endaländerna med en privat tjänstesektor som svarar förmindre än av den totala sysselsättningen. Vi iFolkpartiet är övertygade om att en expansion av denvita tjänstesektorn är både nödvändig och önskvärd.Det är också här många kvinnor har lust och godaförutsättningar att starta egna företag.Ja, fru talman, med detta vill jag instämma i dettidigare yrkandet om bifall till reservation nr 8.Anf. 87 ()replik:Fru talman! Jag håller med omatt det behövs mera diskussioner bl.a. mellan de poli-tiska kvinnoförbunden om hur kvinnors arbetsmark-nad skall se ut och hur jämställdheten över huvudtaget skall utvecklas i det här samhället.Vi från sida stöder också den härreservationen, nr 8, som grundar sig på en Folkparti-motion, och jag hoppas att vi även skallkunna få ett konstruktivt samarbete och en diskussionom de här frågorna. Det kommer att bli ett flertaltillfällen att debattera det här i kammaren, bl.a. underjämställdhetsbetänkandet som kommer någon gångunder vårkanten.Anf. 88 () re-plik:Fru talman! Jag tackar fördetta inlägg. Jag hoppas att det blir alltfler som inserfördelarna med den här modellen som vi från denborgerliga kanten, jobballiansen, pratar så mycketom, dvs. möjligheten att skapa nya arbetstillfällengenom de hushållsnära tjänsterna och att göra detrimligt för alla familjer att kunna få den här typen avjobb utförda, och att den skall bli förverkligad. Jag ärövertygad om att kommer vi att ha en bramodell.Anf. 89 ()replik:Fru talman! Den här frågan om hushållsnäratjänster har vi drivit ganska mycket även från vårtpartis sida, och jag hoppas också att vi skall kommalängre med den diskussionen, så att man kan få ettgenomförande av detta. Att diskutera siktkan vara lite långsökt.Anf. 90 () re-plik:Fru talman! Jag vill betona att vår modell är tänktatt kunna fungera inte bara för familjer med högainkomster. Det är ju det man har velat säga att vårtförslag innebär. Men just genom att göra de ekono-miska villkoren rimliga för att få hjälp hemma kan vialltså underlätta för väldigt många familjer som hardet väldigt trångt och besvärligt i dag.Anf. 91 HANS ():Fru talman! Även om den här debatten har pågåtten längre stund och jag tänker tala om en liten del avarbetsmarknaden kan jag ändå inte avhålla mig frånatt något reflektera över det som har sagts - även omjag ser att vännerna i näringsutskottet ivrigt väntar påatt få inta scenen.Den ena sidan i den här arbetsmarknadspolitiskadebatten har haft ett ödmjukt förhållningssätt, prö-vande och sökande efter vilka åtgärder som kan bidratill att minska arbetslösheten och ge fler människorjobb. Den andra sidan har svaret på alla frågor. Själv-säkert vet man hur arbetslöshetsproblemen skall lö-sas.Nu råkar det ju vara så att partierna i den senare,självsäkra gruppen regerade det här landet under treår , och det var då massarbetslös-heten kom till . Jag kan inte låta bli att funde-ra över varför man inte då använde de här goda åtgär-derna.Fru talman! Jag har, i likhet med några andra le-damöter, tagit upp lönebidragen i motioner. Jag villtacka utskottet för den mycket positiva behandlingenav både min och andras motioner. Det känns verkli-gen positivt att utskottet så helhjärtat sluter upp kringbehoven av att öka insatserna när det gäller löne-bidrag. Även om det inte just för stunden finns merpengar att tillgå känner jag att detta är en god ansatsför att ytterligare kunna åstadkomma utrymme förfler människor med lönebidrag längre fram.Jag tycker också att det är väldigt positivt med desiffror som redovisas när det gäller antalet människorsom faktiskt får del av åtgärderna för arbetshandikap-pade och att målen där har överträffats.Vi vet att arbetsmarknaden i allmänhet har för-bättrats, och det har naturligtvis också inneburit attarbetsmarknaden för människor med funktionshinderhar förbättrats.