prot · GM0936 · 1998-12-15 00:00:00 — Hur skall vi uppträda när det är envaluta inom en stor del av unionen? De som i fort-sättningen går runt med euro i plånboken kommer välatt företrädas av någon från Euro-11-gruppen i exem-pelvis dialogen med IMF. Vi kommer att ha vår dia-log. Det är självklart. Vi har lyckligtvis, höll jag påatt säga, kronor i plånboken. Andra har andra valutoroch företräds av sina regeringar. Jag tycker att det ärganska naturligt att den externa representationen aveuron och Euro-11 klarades ut på det här viset.Det innebär att de små länderna, som är inne i eu-rosamarbetet, på samma sätt som de stora kan repre-sentera den valutan, t.ex. i G 7, G 8 och i IMF-diskussionerna. , som ju blir ordföran-deland, kan mycket väl komma att föra diskussioner-na för euroområdet i den typen av organ. Jag ser ingetkonstigt i det. Jag ser det som ett naturligt inslag fördem som har bestämt sig för att följa den linjen. Vihar ju tills vidare bestämt oss för en annan linje.Anf. 94 ():Fru talman! Det är bra att regeringen står fast vidatt vi har en annan linje när det gäller den gemen-samma ekonomiska och monetära unionen och med-lemskapet där. Det är ju oerhört viktigt för det röd-gröna samarbetet att den ståndpunkten står fast.Samtidigt känner jag en stor oro för vart det inter-nationella solidaritetsarbetet tar vägen när det blir engemensam röst som styr detta. Jag är bekymrad för attnivån på det kommer att dras ned och för att de inter-na problembilderna blir mycket väsentligare än deglobala. Därmed kommer den viktiga röst som jag harupplevt att har haft i internationella forum atttystna i de här sammanhangen.Därför anser jag att det är oerhört viktigt att Sve-rige markerar att vi vill ha kvar en egen röst i världenför att kunna agera inom FN och andra internationellaorgan på ett tydligt sätt för den internationella solida-ritetens skull.Anf. 95 Statsminister ():Fru talman! Jag tror inte att ett eventuellt svensktframtida deltagande i den monetära unionen på någotsätt skulle förhindra oss att internationellt uttryckavår uppfattning.Det var ju också en av de åsikter som framfördesen gång i tiden om EU-medlemskapet. Det skullestäcka oss i våra internationella strävanden. Så är detju inte. Vi har fullt ut möjlighet också nu att bedrivautrikespolitik och utrikespolitisk opinionsbildningoch solidaritetsarbete på samma sätt som förut. Mendet är viktigt att tillägga att vi nu har tillgång tillytterligare en nivå. Vi kan samordna oss i föratt bedriva aktivt solidaritetsarbete.Jag kan försäkra att harman suttit med när har besökt EU:sstats- och regeringschefer är det ingen tvekan om varhan upplever att han har haft stöd i världen. Har manalldeles suttit med vid bordet och lyssnat påYasser i samma dialog med regeringschefernai är det ingen tvekan om var han har upplevtatt han har haft stöd i sin process runtomkring i värl-den.Vi har ett gott sällskap i . Det finns pro-gressiva regeringar som också talar för internationellsolidaritet. Det skall vi inte glömma bort.Anf. 96 ():Fru talman! Statsministern rapporterade att manhade diskuterat den globala finansiella situationen vidrådsmötet. Vad jag förstår fattade man inga skarpabeslut. Jag skulle vilja fråga statsministern hur hananser att man skall försöka komma till rätta med denfinansiella kris som finns och EU:s roll i densamma.Anf. 97 Statsminister ():Fru talman! Det är tur att jag har gott om tid. Jaghar ju faktiskt på mig att klara ut den härsaken. Den tiden skall vi nog försöka att använda.Ryttar tar upp en av vår tids stora och svåra frå-gor. Det är bra. Jag kan på en gång säga att jag intehar något bra svar på den. Jag kan också tala om attjag inte har träffat någon annan heller som har någotbra svar på detta. Jag kan däremot berätta att jag harträffat många politiker, liberaler, konservativa, socia-lister och socialdemokrater, som alla har uttrycktsamma frustration, samma ilska och samma förtviv-lan över det internationella kapitalets enorma genom-slagskraft.Den första förutsättningen för att på något sättåterställa en balans mellan kapital och politik är ju ser likartat på problemet. Den förutsättningenbörjar nu att vara på plats. Det är orimligt att kortsik-tiga spekulationer i ett slag skall radera bort årtiondenav samhällsbyggnadsarbete. Det är orimligt. Det kaningen ansvarig politiker någonstans leva med.Jag kan inte svara på vilka metoder och vilkenteknik som behövs. Det diskuteras olika metoder,som vet. Det kan vara alltifrån Tobinskatteröver till placeringstvång i någon dag, dvs. att kortsik-tiga placeringar skall stå någon dag på ett konto irespektive lands riksbank innan de får placeras vidarei papper. Jag tror att har infört en sådan regle-ring redan. Det finns olika uppslag.Jag är beredd att fördomsfritt och öppet diskuteravarje sådant uppslag. Det finns anledning att hela detpolitiska samhället världen över samlar sig för atthålla emot detta kortsiktiga spekulationskapital.Sedan kan man också säga att det regelmässigt ärså att de länder som råkar sämst ut är de som har enegen ekonomi som är i dåligt skick. Är det någontingvi kan göra för att skydda oss är det faktiskt att vårdavår egen nationella ekonomi.Just nu upplever vi ju en krisunge i världen. Vi iSverige går ju hyfsat igenom detta enbart därför att vihar klarat av att sanera vår egen ekonomi. Tänk om vihade haft ekonomiska situation i den finan-siella oro som har rått. Vilket enormt kaos som dåskulle ha rått i . Det säger någonting om en avde möjligheter som står oss till buds.Anf. 98 ():Fru talman! Jag delar till alla delar den uppfatt-ning som statsministern har fört till torgs här. Jag serockså en komplikation i att försöka att lösa den härkrisen. De exempel som statsministern tog upp hand-lar om olika former av regleringar. I ärkapitalets absolut fria rörlighet garanterad. Ser stats-ministern detta som ett bekymmer, eller är det möjligtatt gå vidare trots dessa skrivningar?Anf. 99 Statsminister ():Fru talman! Jag tror inte att EU:s reglering där ärannorlunda än exempelvis den svenska. Det är ocksåfri rörlighet för kapital i . Vi har en fri rörlig-het över våra gränser för kapitalet. Jag tror inte att EUdär på något sätt är annorlunda som kropp än storaeller små nationalstater.Jag tror inte att man skall söka varken lösningeneller problemet där. Det kortsiktigt enklaste vi har attgöra är faktiskt att se till att vi sköter vår egen eko-nomi. Det minskar vår utsatthet för spekulation. Detlöser dock inte problemet, men det minskar utsatthe-ten.Det andra vi har att göra är att hävda frihandel.Det finns alltid en tendens i svåra tider att stänga sinagränser. Om vi nu stänger gränserna för import frånAsien till kommer vi på allvar att fördjupaden asiatiska krisen till en sådan omfattning att denmycket väl kan komma att starta en ny orosperiod ihela det finansiella systemet. Det handlar alltså omfrihandel, ordning och reda i den egna ekonomin ochäven någon typ av politiska beslut som gör att mark-naderna fungerar bättre. Det sista saknar vi. Det får vihjälpas åt med, , jag och andra somkänner ansvar för framtid.Anf. 100 ():Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga om denkortsiktiga tidsplanen, dvs. , då Agen-da 2000, de ekonomiska perspektiven och de regio-nalpolitiska fonderna skall ut.Om jag har förstått det rätt är ett starkt skäl för attfå budgeten och därmed de andra sakerna på plats attdet nu sittande parlamentet skall kunna klara ut dettainnan man skiljs åt inför den 13 juni.Det ställer väldigt stora krav på att klaraut detta. Min fråga till statsministern är: Finns det flerviktiga milstolpar än parlamentsvalet som gör detnödvändigt för att klara detta?Anf. 101 Statsminister ():Fru talman! skall jag tänka efter så att jag intemissleder tror att i den meningen är naturligtvis parla-mentsvalet en deadline, och den sammanfaller ju istort sett med det tyska ordförandeskapets utgång -sedan är det kvar. Det är ju SanktAntons helg i stora delar av den 13 juni.Jag tror alltså att det är det som är styrande. Jagser inget annat.Precis som säger - det liggerouttalat i hans fråga - antyder det att det blir enohyggligt komprimerad vår. Det blir ett förhandlings-spel, som ju ännu inte riktigt har börjat, som kommeratt behöva gå för fullt. Där kan det komma in frågorsom vi inte riktigt tror skall komma in. Här fårman vara öppen för det mesta, och här får man dess-utom ha en mycket hög beredskap.Jag hade kunnat tänka mig en lättare uppgift fören ny tysk regering att starta med än att börja meddetta och försöka få det att fungera. De tyska politi-kerna har ju samfällt deklarerat att de för sin del intehar ytterligare pengar att skjuta in i EU:s budgetsam-manhang, till skillnad från vad har kun-nat göra tidigare exempelvis i samband med Maas-tricht.Då var det andra tider, andra pengar. är det enbudgetförhandling som är på riktigt, på så sätt. Detfinns liksom ingen ytterligare införsel av nya resurser.Och det kommer att bli väldigt konfliktfyllt, det är jagövertygad om.Samtidigt är det min fasta tro att man sedan kom-mer att komma ut från detta rum beledsagad av vitrök . Så blir det.Men dit fram blir det mycket dramatiskt.Anf. 102 ():Fru talman! Bara en liten ytterligare komplette-ringsfråga.Om vi skulle hamna i den situationen att man inteklarar av föresatserna i budgeten, dvs. att man intenår kommissionens ambitioner, tvingas vi då att antaen mer eller mindre traditionell långtidsbudget och attpå det sättet tappa tempo i utvidgningssammanhang-et? Kan man utläsa det ur korridorskontakterna somstatsministern har haft?Anf. 103 Statsminister ():Fru talman! Det är nog för tidigt ännu att utläsadet som befarar. Det här är oerhörtviktiga frågor, som tar upp. Dethär är det verkligt svåra, det här är konsten det när-maste halvåret. Jag tror inte att vi skall behöva befaradet, även om man naturligtvis inte kan utesluta det.Dramatiken i en sådan utveckling är i sin tur bero-ende av den tillväxt som kommer att vara i den euro-peiska ekonomin. Det är lätt att se att med en godtillväxt skapas ett utrymme ocksåi EU:s budget som faktiskt kan användas för en ut-vidgning, även om inte jordbrukspolitik och regional-politik reformeras i grunden.Det finns alltså ytterligare en parameter i den härekvationen som vi ännu inte riktigt kan identifieramen som kanske blir det som löser ut det hela.Jag har inget svar på direktafråga. Jag kan väl avslöja så pass mycket att vi pratarom det, men vi kan inte bedöma riktigt ännu var dethamnar.Anf. 104 ():Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga tillstatsministern. Jag har läst mig till att det sägs i slut-satserna från , vad gäller de institutionella frå-gorna som inte har lösts i Amsterdamfördraget, attdessa skall lösas före utvidgningen. Vad betyderegentligen detta?Blir då situationen den att EU:s medlemsländerförst måste komma överens om en förändring av bådekommissionens sammansättning och viktningen avrösterna i ministerrådet? Innebär det också att varjenationellt parlament skall ha godkänt denna föränd-ring innan något nytt land kan bli medlem av EU?Anf. 105 Statsminister ():Fru talman! Det där är en formulering som kanverka mer dramatisk än vad den är. Det är en upprep-ning av det beslut vi har tagit och som nuockså står i slutsatserna på samma sätt som man gjor-de efter och troligen också Luxemburg-beslutet.Det är det här det handlar om i nästa fas. Det be-griper ju alla att redan nu är EU tungrott med 15länder kring bordet. Att ta beslut med 15 länder ienhällighet är jobbigt. Vi vet ju, både och jag, hur svårt det är att bli enhälliga i en sty-relse med 10. Det kan vara nog så jobbigt. Och att dåsitta i en med 15, där varje beslut skall tas enhälligt,är ohyggligt komplicerat.Nu blir det snart 20, och sedan kanske det blir 25.Hur gör man då? Det är de sakerna som skall lösas ut.Det här orkade man inte med i samband medAmsterdamfördraget. Det var för konfliktfyllt. Mansköt på det. Det finns dock en öppning här som är avdet slaget att man har antytt i vilken riktning manskall gå. Men det är kanske en av de frågor som rentav kan dyka upp tidigare, vad vet jag, än vad som harvarit avsett.Om saken skall behöva gå tillbaka för ratificeringav respektive parlament är jag osäker på. Jag tror inteatt just den saken - jo, den skall nog kanske gå tillba-ka för att ratificeras hos parlamenten. Där har jagsamma uppfattning som . 106 ():Fru talman! En följdfråga blir hur statsministernegentligen kommer att hantera den här frågan ochSveriges ställning.Anf. 107 Statsminister ():Fru talman! Vi har fått den frågan förut i offentli-ga sammanhang. Det blir en svensk förhandlingspo-sition som skall stämplas in och som vi har stämplatin.Vi vill exempelvis ha en egen kommissionär. Se-dan har vi lagt fast vilka regler vi har haft, vilka ut-gångspunkter vi har haft i förhandlingarna. De ärkända , och jag har ingen anledning attpå något sätt röra på mig där.Sedan är det ju förhandling. Då vet vi om att frånden position man har, går man någon bit. Men för vårdel är det viktigt att varje land har en egen kommis-sionär. Det ligger i botten.Anf. 108 ():Fru talman! Jag tycker att det är en mycket intres-sant redogörelse som statsministern ger. Den är bådeintressant och spännande.Jag tycker att den mycket tydligt visar på att desvenska positionerna, som vi har tagit till oss sedanen lägre tid tillbaka, både håller och bär.Jag tycker också att den pekar på ett resonemangkring löntagarnas och medborgarnas . En frågafår man alltmer ofta när man är ute på möten och närman träffar folk och diskuterar just EU-frågorna. Närföretagen flyttar omkring i och ute i världen -och det gör de av olika skäl - börjar frågeställningarkomma alltmer, även om de kanske är nationella påsitt sätt. Det gäller arbetsrätt och löntagarnas anställ-ningsvillkor och att trygga villkoren för dem i etteuropeiskt perspektiv.Min fråga till statsministern är: Finns det inte an-ledning att fundera, kanske ännu starkare än de sjudirektiv som finns på området, när det gäller densociala dimensionen och det sociala protokollet?Kanske skall man ta några ytterligare steg för att fånågot av en balans eller väga upp de orostecken somändå finns.Anf. 109 Statsminister ():Fru talman! Jag vill först säga att jag delar RonnyOlanders uppfattning att de svenska positionerna bär.Vi ligger nu i en politisk mittfåra i , och allt-flera regeringar runt omkring oss drar åt samma håll.Jag har träffat en premiärminis-terkollega som i spåren av Asienkrisen har upplevt attföretag från hans hemland nu flyttar ut till Marocko.För första gången upplevde han ett problem med densociala dumpningen.Vi har tidigare känt en plåga när svenska företaghar dragit i väg, som t.ex. till , viden del etableringar på osv. Jag är inte allsfrämmande för att den typ av majoritet som finns iEuropa mycket väl kan komma att aktualisera fråge-ställningar av det här slaget.En annan bra framgångsväg, , äratt det fackliga arbetet europiseras, så att vi får tillstånd ett fackligt samarbete i . Fler än metall-arbetarna börjar titta på hur man kan samordna mini-mikrav och sådant i avtal för att få till stånd ettgrundläggande skydd. Med öppenhet för ett samar-bete med fackföreningsrörelsen tror jag att man fårgehör för den typen av synpunkter just , samtidigtsom det naturligtvis också åskådliggör det utsatta i eninternationellt orienterad ekonomi.Anf. 110 ():Fru talman! Jag är mycket nöjd med det svaret.Det kan i samband med utvidgningsprocessen tänkaskomma upp resonemang kring lika eller jämförbaravillkor för löntagarna. Jag delar meningen att vi harall anledning att på olika sätt ta tag i den sociala di-mensionen och i det sociala protokollet. Jag tycker attdetta besked är glädjande.Anf. 111 ESCH (kd):Fru talman! Det är ju väldigt viktigt för EU:sframtid, herr statsminister, att medborgarna har tillittill organisationen som sådan. Inte minst på senare tidhar man även i börjat uppmärksamma alla deoegentligheter som förekommer inom administratio-nen och som också har spritt sig upp till kommis-sionärerna. Tre, möjligen fyra, är nu berörda av deutredningar som pågår. Det är tal om att man inteskall bevilja kommissionen ansvarsfrihet, och detskulle vara mycket olyckligt om det sker just ,när EU skall ta itu med så mycket annat.Var dessa oegentligheter inom EU något som po-litikerna kände oro för och som kom till uttryck iWien?Anf. 112 Statsminister ():Fru talman! Såvitt jag kommer ihåg avspegladesdetta inte i slutsatserna. Däremot är det någontingsom vi talar om när vi informellt diskuterar läget. Jagtillhör dem som tror att det här är förödande för unio-nen, på samma sätt som vi själva i vårt land har drab-bats av en del misstag och oegentligheter inom of-fentlig verksamhet. Vi vet vilken inverkan det harhaft på människors uppfattning om den offentligaverksamheten och om politisk aktivitet.På samma sätt är det med unionen, kanske medännu större kraft därför att avståndet är så stort. Detsker så långt bort, och det finns så mycket av miss-förstånd, av fördomar och av rädsla och ängslan förvad som faktiskt pågår någonstans där borta medmina pengar. Den inställningen finns här i vårt land,och den finns säkert i hela Europa.Om man inte kraftfullt kan göra klart att resurser-na har använts på ett korrekt sätt, är det naturligtvisen för unionen farlig situation.Över huvud taget diskuterar man för litet det de-mokratiska underskott som finns i hela det fantastiskabygge som Europeiska unionen representerar. På talom tillit är det faktiskt så att den linje som vi har valti EMU-frågan just är ett uttryck för ängslan. Manskall inte bara kasta sig framåt inför nya stora upp-gifter utan att låta människor få en rimlig chans attbedöma konsekvenserna av det. Det demokratiskaunderskott som detta representerar tillsammans medden här typen av missbruk är farligt för unionen.Anf. 113 ():Fru talman! Statsministern sade i en del av sinsammanfattning väldigt många viktiga saker, bl.a. omkampen om arbetslösheten och utvidgningen, menstatsministern nämnde också jämställdhetsfrågan somoerhört väsentlig. Det gläder mig mycket att den nu äruppe på dagordningen och att statsministern driverden så hårt.Det är viktigt att EU berör alla människor, bådemän och kvinnor. Då är det också väsentligt att vidriver på jämställdheten och får fram den som en del idemokratin.Min fråga till statsministern är om man har dis-kuterat en form av kvotering för att skynda på proces-sen, på samma sätt som vi inom vårt parti har jobbatmed "varannan damernas". Min fråga är kopplad tillatt jag i en tidning läste om att Indi-ens kvinnor driver på för att få en form av kvoteringför att snabbare komma fram med jämställdheten.Anf. 114 Statsminister ():Fru talman! I slutsatserna finns uttrycket bench-marks. Jag tycker att det är ett acceptabelt uttryck iden engelska sammanfattningen. I den svenska är detväl helt enkelt ett uttryck för ambitionsnivå och bästamöjliga prestation. Vi vill ha jämförbara ambitionsni-våer och bästa möjliga prestation för hela unionen,och det har vi nu fått accept på.Det gäller på arbetslivets område men också inompolitiken. Jag är helt övertygad om att om unionenskall upplevas som trovärdig av alla sina medborgare,är det också viktigt att de beslutande organen rimligtmotsvarar befolkningens sammansättning. Om vikommer så långt att vi får "varannan damernas" iEuropa låter jag vara osagt, men jag är inte främman-de för att vi skall driva det. Jag är definitivt övertygadom att vi redan har börjat processen med att sätta utmål på detta område.Jag accepterar hellre ett ambitiöst mål som vi kanenas om att styra mot än jag nu tar en strid om"varannan damernas", som vi förlorar. Men det äringet tvivel om att EU kommer atthamna i en svensk situation. I ett modernt samhälledelar män och kvinnor på ansvaret inte bara för hemoch familj, inte bara för arbete och produktion, utanockså för samhälle och debatt.Anf. 115 ():Fru talman! Det svaret gläder mig oerhört, och jagkan understryka att kvinnor till fullo stöderdetta. Det får vi besked om när vi är ute och reser iEuropa. Man frågar oss: Hur har ni burit er åt? Vilkavapen har ni? Hur kämpar ni? Vad har ni för taktik?En del av detta har varit just "varannan damernas"men även mainstreaming-modellen.Det här känns alltså förhoppningsfullt, och, somsagt, alla kvinnor stöder det här.Anf. 116 Statsminister ():Fru talman! Jag har inget behov att göra något av-slutande inlägg annat än att jag får önska alla en godjul.Anf. 117 TALMANNEN:Tack detsamma!Överläggningen var härmed avslutad.8 § (forts. från 6 §) Utbildning och universitets-forskning samt studiestöd (forts. UbU1 ochUbU2)Anf. 118 ():Fru talman! Högskolans kvalitet och effektivitetkan mätas ur åtminstone två olika perspektiv, nämli-gen ur studentens, eller för den delen doktorandens,perspektiv och ur samhällets perspektiv. För denstuderande är en bra högskoleutbildning en god in-vestering, som inte bara erbjuder goda förutsättningarför sysselsättning utan även stimulerar till kritiskttänkande och personlighetsutveckling. För samhälletär en väl fungerande högskola en förutsättning förden nationella konkurrenskraften och välfärden.Grund- och spetsutbildning måste vara väl balanse-rad, grundforskningen och den tillämpade forskning-en likaså.Det som vid sidan av utbildning och forskning harkommit att kallas högskolans "tredje uppgift", nämli-gen dess anknytning till samhället i övrigt, är ocksåmycket viktig. Båda parter, dvs. både samhället ochhögskolan, besitter resurser och kunskaper som göratt ett utbyte mellan dem ger en mycket positiv effekt.Det är dock uppfattning att sam-verkan mellan högskola och samhälle, som ju knap-past är en ny tanke, kan utvecklas ytterligare, och vianser att bör få i uppgift att mer spe-cifikt utvärdera hur högskolorna förvaltat denna"tredje uppgift".Eftersom högskolan skall förbereda studenten attta steget ut på arbetsmarknaden är det fullt motiveratoch rimligt att teknik och naturvetenskap ges ett ut-ökat utrymme och att insatser görs för att säkra re-kryteringen till utbildningen inom dessa områden,såsom på sätt och vis nu sker. Det är områden därhögutbildad arbetskraft är en bristvara. Men vi krist-demokrater vill också understryka det faktum atthögskoleutbildningen inte bara skall bidra till stu-denternas och samhällets materiella välstånd. Mångaav högskolans kunskapsområden saknar helt ellerdelvis kommersiellt intresse. För att skapa ett mänsk-ligare samhälle krävs djupare kunskaper också omandliga, kulturella, sociala och etiska värden. Utbild-ning och forskning i allmänhet och i humaniora isynnerhet spelar en viktig roll i den utvecklingen.Fru talman! Jag vill nu gå över till att tala omkvaliteten i grundutbildningen och samspelet mellangrundutbildningen och högskolornas forskningsverk-samhet - ämnen som har varit uppe till debatt härtidigare.Lärarbristen på våra universitet och högskolor äringen ny företeelse, men regeringen tar inte situatio-nen på allvar. Avsaknaden av långsiktighet i rege-ringens högskoleutbyggnad har gjort det svårt attrekrytera och behålla kompetenta lärare. Högskoloroch företrädare för studenter och doktorander signale-rar att det har blivit svårare att rekrytera studenter tilldoktorandstudier inom vissa områden. Detta är ettfaktum som djupt oroar oss kristdemokrater, och viefterlyser regeringens strategi för rekryteringen tillforskarstudier.För att undvika den kvalitetsförsämring som ris-kerar att bli resultatet av regeringens utbyggnadspoli-tik vill vi kristdemokrater tillföra forskarutbildningen50 utöver vad majoritetenföreslår - detta för att göra det möjligt för aktivadoktorander, främst inom humaniora, att slutföra sinastudier. Detta råder delvis också bot på den kritik somframförts när det gäller den genomförda re-formen med forskarutbildningen - en kritik som videlar till stor del. Reformen har gett effekter som inteminst har drabbat humaniora, samhällsvetenskap ochteologi.En framgångsrik forskarutbildning handlar inteenbart om finansieringen. Frågor om handledarrela-tioner och forskningsmiljöer är minst lika viktigafaktorer bakom en effektiv utbildning.