prot · GM0936 · 1998-12-15 00:00:00 — vill återföra vuxenutbildning-en dit där den hör hemma, nämligen till utbildnings-sektorn.Utan tvivel, fru talman, har förmånga människor inneburit en ny chans. Men desenaste fyra åren har ingenting gjorts för att skapa ettsystem som håller för framtiden, där alla har möjlig-het att komplettera sin utbildning, oavsett om de ärarbetslösa eller inte.Ett annat problem är att den snabba utökningen avantalet platser har gjort att greppet om kvaliteten iutbildningen riskerar att gå förlorat. skall följa och utvärdera satsningen, menhittills har få uppgifter som handlar om kvalitetenkommit in. Det har kommit in desto fler uppgiftersom handlar om kvantiteten.Ett uppenbart faktum är att det finns kursanordna-re som använder icke lärarutbildad personal och attkurser som normalt tar läses på tio, ikommunala uppdragskurser och hos andra utbild-ningsanordnare. Denna kraftiga volymökning på korttid måste ha påverkat den pedagogiska verksamheten.Det finns alltså en risk att viljan att visa upp bra sta-tistik går ut över kvaliteten på undervisningen.Ett annat faktum, fru talman, som bl.a. själv kommenterat, är att indivi-duella utbildningsplaner inte utarbetats för elevernaenligt de riktlinjer som delegationen för kunskaps-lyftet gav. Alltför många elever riskerar därmed atthamna i en utbildning som inte ger dem större chansän vad de hade före utbildningen att komma in påarbetsmarknaden.Det finns ingen aktuell statistik, men även om en-dast ett mindre antal studerande råkar ut för dåligaeller oanvändbara utbildningar innebär det för demsom drabbas ett katastrofalt slöseri med tid och kraft.Det riktas en viss kritik mot delar av kunskaps-lyftet från - mot kommun.Den berör i första hand kommunens upphandling avexterna anordnare av vuxenutbildning. Motsvarandegranskning borde göras även av ikommunalt utförande. Med tanke på att den särskildasatsningen skall fortsätta till 2002 borde eventuellabrister i utbildningen rättas till . bördärför få ett uppdrag att följa upp undervisningenskvalitet, lärarnas kompetens och behörighet samtbetygens relation till resultat på nationella prov, t.ex.Det svenska utbildningssystemet behöver en ge-nomtänkt strategi för framtidens vuxenutbildning, enstrategi som garanterar kvalitet och mångfald i ut-bildningen.Avslutningsvis, fru talman, vill jag yrka i enlighetmed den reservation som hade - reserva-tion nr 5 under mom. 1 och 2 i utbildningsutskottetsbetänkande. Jag nöjer mig med att yrka bifall till denoch ställer mig i övrigt bakom de särskilda yttrandenoch andra reservationer som vi har.Anf. 140 () re-plik:Fru talman! Jag har några frågor att ställa till UlfNilsson.Jag kan rent allmänt säga att jag har väldigt svårtatt hitta något nytänkande när beskriversina visioner om den framtida skolan och talar om ettnytt sätt att tänka. För mig känns det så otroligt väl-bekant. Jag tycker att ofta beskriver denskola som jag själv fick erfarenhet av en gång i tiden.En sak som jag gång på gång har tagit upp i de-batten med är det slarviga sättet att ut-trycka sig när det gäller gymnasieskolan. Man sägeratt alla elever inte skall behöva ha högskolebehörig-het. Det låter precis som om vi har sammanhållnakurser och som om alla skall läsa a-kurser i kärnäm-nena därför att alla skall få högskolebehörighet. Så ärdet inte alls.För det första ger detta inte mer än den grundläg-gande behörigheten. De flesta utbildningsprogram påuniversitet och högskola - nästan alla - fordrar sär-skild behörighet. För det andra har man bedömt attdenna nivå är nödvändig inte bara för den personligautvecklingen och kompetensen utan också därför attarbetsmarknaden kräver det. Den moderna tillverk-ningsindustrin, bl.a., är så pass komplicerad. Dess-utom har vi ett samhälle som blir alltmera komplice-rat, med en allt större internationalisering, tack ochlov. Skall man kunna ta till vara sina demokratiskarättigheter och ha modet att tala för sig och det manrepresenterar tror jag att det är oerhört viktigt att manhar den grunden.Jag skulle vilja att i fortsättningen idebatterna hyfsade denna kritik något.Anf. 141 () replik:Fru talman! talar om enskola som hon själv har erfarenhet av. Det låter väl-digt positivt om har en erfaren-het av skola, som innebär en stadielösgrundskola där man möter eleven på hennes egennivå och att elever och föräldrar har inflytande överden vardagliga undervisningen och har möjlighet attvälja mellan olika skolor med olika profiler. Dentypen av skola tror jag inte att igen från sin barndom.Vi är verkligen inte för någon gammaldags stelkunskapsskola. Vi är för en kunskapssökande skola,men vi tycker att det är oerhört viktigt att kvalitetenutvärderas och att samhället tar reda på vad som hän-der i skolan för att kunna åtgärda det som inte går bra.Den svenska gymnasieskolan är faktiskt den endai världen som har inskrivet att av elevernaskall uppnå grundläggande högskolebehörighet. Dethär är inte bra för eleverna - inte för alla elever. Detvore mycket bättre för många elever på t.ex. yr-kesprogram att få en rejäl yrkesgymnasieexamen,naturligtvis möjlig att komplettera när man är intres-serad av att gå vidare. Kanske kunde man ägna fleraår åt att träna upp sig i att använda svenska språketeller engelska, i stället för att tvingas att först klara avkurs A, sedan kurs B osv. med precis samma kravsom på t.ex. naturvetenskapligt program.Jag tror att eleverna vore mer betjänta av att kun-na välja vilken takt och vilken nivå de vill komma tilli de teoretiska ämnena. Det här är av omtanke omeleverna.Anf. 142 () re-plik:Fru talman! Jag kan hålla med om attdet är viktigt att eleverna får ett stort inflytande överhur undervisningen skall läggas upp. Jag tror att en avbristerna i dagens gymnasieskola är att eleverna intehar det inflytandet, att skolan inte förmår att mötadem där de finns med de intressen de har. Jag tyckeratt det är på det sättet vi skall försöka angripa pro-blemen, inte genom att minska kraven.Vad gör vi om vi minskar kraven för de här ele-verna? Jo, vi släpper ut dem till en arbetsmarknadsom egentligen inte tar emot dem. Det är bara attskjuta problemen framför sig. Ambitionen bör givet-vis vara att alla skall klara av det här. kommerinte alla att göra det, men betydligt fler kommer attgöra det än i dag.När jag sade att det var som att känna igen migkanske jag inte tänkte just på den stadielösa skolan.Vi har ju varit överens om att avskaffa stadierna. Detfinns inga stadier . Men när pratar omfler skalsteg i betygen tycker jag att det är ett omo-dernt sätt att se på inlärning. Det har en styrandeeffekt, konserverar ofta arbetsmetoder och stimuleraregentligen inte de egenskaper som många, bl.a. före-trädare för arbetslivet, säger sig önska - kommunika-tionsförmåga, kreativitet, skapande samarbetsförmå-ga, möjlighet att söka information, värdera den kri-tiskt och sammanställa den osv.Jag skulle också vilja göra en kommentar om kun-skapslyftet. Jag tycker att det här lät så negativt. Jaghar varit i mängder med olika grupper där man haruttryckt sig oerhört positivt. Man har sagt: Vilketfantastiskt lyft detta har varit - att äntligen få ägna sigåt studier, att få nya insikter! Vilket lyft för förmåganoch självkänslan det har varit! av dem somdeltar i säger sig också vara mycketnöjda. Det är klart att det finns brister, och dem skallvi försöka åtgärda. Men grundtonen är oerhört posi-tiv.Anf. 143 () replik:Fru talman! Jag sade i och för sig ingenting i mittanförande om fler betygssteg. Men eftersom tar upp det vill jag nämna att när ettbetygssystem uppenbarligen inte uppfattas som rätt-vist på grund av att ett steg, nämligen steget mellanGodkänt och Väl godkänt, är så väldigt brett bör manförsöka nyansera betygssystemet, eftersom man ändå- åtminstone från våra partier - är överens om att habetyg.Sedan gällde det eleverna och deras möjlighet attvälja sin utbildning. När man sätter ribban så högtsom vi har gjort även för de mer yrkesinriktade ele-verna skapar man en känsla av att det faktiskt bara ärteoretisk utbildning som är värd någonting. Det ärganska tungt att behöva gå i skolan när man kanskeinte riktigt orkar med eller vill kämpa så hårt medengelska och matte. Varför inte lägga upp en kursplandär man verkligen lär sig ordentligt det man lär sig istället för att behöva gå vidare? Jag tror att mångaelevers frustration på gymnasieskolan över att interäcka till beror på att man är tvungen att sätta ribbanför högt.Kunskapslyftet har gett många människor mycketpositivt, och det sade jag också. Jag tycker att det ärviktigt att utvärdera allt som har skett där, både braoch dåligt. Men tyvärr har vi haft för bråttom meddet. Vi har ju inte fått in några andra uppgifter än justdet som handlar om kvantitet samt enkäter om hureleverna trivs, och det är ju väldigt viktigt. Men vadsom nu är viktigt är dels att få reda på att man verkli-gen har hållit kvalitetsnivån på samma nivå som iövrig gymnasieutbildning, dels att eleverna inte lurasatt tro att de nu har klarat sig in på arbetsmarknadenoch sedan ändå är i samma trista situation efter det attde gått igenom kunskapslyftet.En sådan här jättesatsning måste man utvärderaoch försöka göra någonting åt innan det har gått femår.Anf. 144 () replik:Fru talman! Jag skall till att börja med kommente-ra det senaste replikskiftet. Är det någonting som harvisat sig viktigt för att bryta den sociala snedrekryte-ringen är det att alla kan ta sig vidare från gymnasiettill vidare studier. Det har en oerhörd betydelse, inteminst för de barn som kommer ur arbetarklassen, skall kunna leta sig vidare, även om man precisefter gymnasiet inte har lust med det. Jag tycker där-för att det är en oerhört viktig sak som har genom-förts.Jag har en kommentar och en fråga till . det nästan att låta som att man gör kunskapslyfteten tjänst genom att vänta med att genomföra sakeroch i stället prata på lång sikt om hur saker och tingskall bli bättre. Låt mig konstatera att de tusentalsmänniskor som inte skulle kunna börja kunskapslyftetom och nedskärning på1 genomfördes nog snarare skulletycka att ord om att på långsikt är vi alla döda var det som i så fall var giltigt.Min fråga är egentligen ganska enkel. Jag hörde iUlf anförande att han hade belägg för attfriskolesystemet, som han uttryckte det, hade minskatsegregationen i . Jag kommer därifrån självoch är intresserad av att veta vilka belägg det är. Jagställer därför den frågan till . 145 () replik:Fru talman! När det gäller villFolkpartiet också anslå ett antal extra miljarder förden särskilda utbildningssatsningen på vuxna, men25 % mindre än vad regeringen vill. Det samman-hänger med någonting som vi inte debatterar ,nämligen att vi avsätter ett stort antal slantar till åt-gärder mot arbetslösheten. Det är företagsstimuleran-de åtgärder av typen sänkta arbetsgivaravgifter osv.,som vi får debattera i ett annat sammanhang. Menman kan inte komma ifrån att en stor del av kun-skapslyftspengarna går just till att göra någonting åtden akuta arbetslösheten. Det får alltså ses i det sam-manhanget.Jag håller med , fru talman, när detgäller den sociala snedrekryteringen. Som jag sade:Skolan är den viktigaste möjligheten att skapa jämli-ka livschanser i samhället, oavsett vilken ålder man äri. Därför tycker jag att reglerna i ärorättvisa. Jag har blivit uppringd av folk i min hem-kommun som varit under och undrat: Varför fårjag inte studera gratis? Någon stackare som hade varitarbetslös tills han blev 27 och inte hade någon a-kassa undrade: Varför får inte jag studera gratis?Varför måste jag låna pengar?Jag tycker alltså att man måste se över även regel-systemet för att känna att det här är någonting somnår alla medborgare, inte bara dem som man kanhyfsa arbetslöshetsstatistiken för.Avslutningsvis, , kommer jag tyvärrinte ihåg namnet på undersökningen, men det kan vita reda på till nästa gång. Det var en utvärdering somgjordes i , av Stockholmskommun, om hur friskolorna hade slagit, om det blevnågon skillnad på den sociala sammansättningenjämfört med övriga skolor. Det visade sig att det blevdet inte. Det blev snarare så att en del föräldrar valdeatt låta sina barn gå i skolor som låg utanför derasegen stadsdel och en del gjorde det inte. Men vi fåråterkomma till det.Anf. 146 () replik:Fru talman! Ja, det kan vi gärna göra. Jag tror attdet är en debatt som kommer alltmer: hur vi skallkunna minska segregationen i samhället. De siffrorsom jag brukar använda mig av är från ,som i samarbete med hargjort en undersökning. Man har tittat på de tio bästaskolorna i landet. Av dem är sex fristående skolor,och på dessa är det av eleverna som harföräldrar med högskoleutbildning. Bland de tio lägstplacerade skolorna finns det en friskola, och där ärdet av föräldrarna som har gått på högsko-la.Detta är ett sätt att mäta att det har hänt någonting.Det här är en uppdelning där en del föräldrar somsjälva har god utbildning har placerat sina barn i enutbildning som passar, medan de andra inte har haftförmågan att göra detta. Självklart får vi återkommatill detta när vi vet vilken undersökning vi pratar om,men jag tror att det blir svårt för att hittabelägg för att segregationen skulle minska i det härfallet.Vad gäller vidhåller jag att det blirmärkligt att hänvisa till att reglerna inte är riktigtklara och att det finns en del små oklarheter. Jajamän-san, då skär vi bort 1 125 miljoner. Den logikenstämmer inte för mig.Jag tror att det handlar om att man från Folkparti-ets sida inte vill prioritera de här frågorna så högt somvi inom , men också majoriteten i ut-skottet, faktiskt vill göra. Det tycker jag är ärligare attsäga: Vi vill inte satsa lika mycket pengar på kun-skapslyftet, därför att vi inte anser att det är lika vik-tigt, eller något sådant. Det vore en rimligare argu-mentation, . 147 () replik:Fru talman! tycker att det är såskrämmande att vi har en sådan hög arbetslöshet attvi i vårt budgetförslag är beredda att lägga 5 miljar-der, alltså betydligt mer än den miljard om, på utgifter för att komma till rätta med ar-betslösheten genom de reformer för företagen somjag talade om. Om det ger resultat kommer inte denhär besparingen på att drabba någramänniskor.När det gäller fristående skolor är det väldigtkomplicerat. Verkligheten är mer komplicerad änman gör den till i debatter. Jag tror, , aldrig kan dra en fullständigt rak linje. Om maninför t.ex. frivillig musik eller kultur i grundskolankan man säkert hitta statistik på att en större procentelever som är barn till föräldrar med hög utbildningväljer detta. Verkligheten är komplicerad. Det gälleratt hitta ett system där man gör t.ex. särskiltriktade insatser för skolor i områden som är utsatta, såatt de blir riktiga spetsskolor för att uppväga de härfaktorerna.Men jag tycker att det är en alldeles för pessimis-tisk inställning att bara bestämma sig för att det endavi kan göra är att inte låta människor välja.Anf. 148 ():Fru talman! debatterar vi utbildningsfrågor,och vi vet att det finns ett allt större intresse för defrågorna, då utbildning kan sägas vara en av de ab-solut viktigaste resurserna för långsiktig tillväxt ochökad sysselsättning. Det märks inte minst när vi dis-kuterar resurser till den högre utbildningen. Vem villinte ha en ny högskola, eller varför inte ett nytt uni-versitet?Allt det här är gott och väl, men jag tänker i daginte tala om den högre utbildningen. Det har andragjort före mig. Jag kommer att prata om det som ärminst lika viktigt, kvaliteten och likvärdigheten i detsom ger grundförutsättningarna för fortsatt högreutbildning, nämligen barnomsorg och skola.Utbildning skapar inte bara förutsättningar för attutveckla samhället och dess näringsliv, utan är ocksåatt betrakta som en rättighet för den enskilda männi-skan. Utbildningens och bildningens roll för denpersonliga utvecklingen måste lyftas fram, då dessaverksamheter ger ökade förutsättningar för ett rikt liv,både i termer av att skapa frihet och kunna försörjasig själv och att utveckla självkänsla och identitet. Attkunna hävda sin rätt och uttrycka sina åsikter är ocksåen av grundförutsättningarna för en fungerande de-mokrati.Utbildning är inte alltid och enbart att ha goda te-oretiska kunskaper, utan handlar mer om att skaffasig kompetens eller redskap för att kunna tackla olikasituationer i livet. Vi lever i en snabbt föränderligvärld och ställs allt oftare inför nya utmaningar somkräver nya redskap. Därav vikten av det livslångalärandet.Fru talman! Förskolan lägger grunden för detlivslånga lärandet, och målet för förskoleverksamhetoch skolbarnsomsorg är att genom pedagogisk grupp-verksamhet stimulera barns utveckling och lärande.Förskolan bidrar tillsammans med föräldrarna till attskapa goda uppväxtvillkor för de allra yngsta i sam-hället. infördes en läroplan förförskolan. Förskolan är därigenom en integrerad delav utbildningssystemet, som bidrar till att skapa ensammanhållen verksamhet som omfattas av en ge-mensam pedagogisk grundsyn.Förskoleverksamheten har under suc-cessivt byggts ut, så att det råder i princip fullbehovstäckning. av de förvärvsarbetandeoch studerande föräldrarnas barn har plats inom barn-omsorgen. Antalet kommuner där barn till arbetslösafår behålla sin plats har ökat något . Fort-farande står dock många barn med arbetslösa föräld-rar utanför barnomsorgen.Vi socialdemokrater anser att det är viktigt attuppmärksamma de barn som av olika anledningarinte får ta del av den pedagogiska verksamhet somförskolan erbjuder. Därför anser vi att det är viktigtatt barn till de föräldrar som blir arbetslösa får behållasin plats på förskolan, men också att förskola erbjudsalla, oavsett om föräldrarna förvärvsarbetar/studerareller inte. Det centrala är verksamhetens värde för detenskilda barnet och att förskola kan erbjudas alla pålikvärdiga villkor och till en rimlig kostnad. Därförstår vi socialdemokrater fast vid vårt förslag om enmaxtaxa vad gäller barnomsorgsavgiften. Detta ärnågot som vi tyvärr inte kan få majoritet för.Förskolan har lång erfarenhet av att på ett före-dömligt sätt förena omvårdnad och omsorg med enpedagogik som stimulerar barnens personliga utveck-ling och lärande. Den integration som blir alltvanligare mellan förskola, förskoleklasser, skola ochskolbarnsomsorg - där lärare, förskollärare, barn-skötare och fritidspedagoger samarbetar - är mycketpositiv och leder framför allt till en spännande ut-veckling.Det här är bra exempel på att vi alltmer får det viönskar, en sammanhållen pedagogisk verksamhet föralla, från förskolan t.o.m. gymnasiet, där eleven står icentrum och utvecklingen följs genom planering, sombl.a. görs i form av utvecklingssamtal.Fru talman! Målet för skolan är att alla barn ochungdomar oberoende av kön, geografisk hemvistsamt sociala och ekonomiska förhållanden skall halika tillgång till likvärdig utbildning av hög kvalitet.Alla barn skall ges förutsättningar att nå målen iskollagen, läroplanerna och kursplanerna.Vi vet att det är kommunerna som har ansvaret föratt dessa mål kan förverkligas. Likvärdighet och kva-litet måste hävdas, och därför är det angeläget attkommunerna ges de rätta förutsättningarna, bl.a.genom att de får erforderliga resurser. Vi är flera här iriksdagen som långsiktigt satsar för att ge kommu-nerna ökade ekonomiska resurser.Vi har här i kammaren redan beslutat om attkommunerna tillsammans med landstingen får 12miljarder fr.o.m. , och vi vill med de för-slag som aviserats successivt öka tillskottet ytter-ligare, så att statsbidragen blir 22miljarder . Jämfört med är detta mer.Det gör vi bl.a. för att vi vill skapa utrymme för attutveckla och förbättra verksamheterna inom skola,förskola och skolbarnsomsorg.Satsningen på barn med behov av särskilt stödskall prioriteras. Detta är så viktigt att jag säger det engång till: Satsningen på barn med behov av särskiltstöd skall prioriteras.Men det räcker inte att enbart se till att kommu-nerna har pengar. Det är naturligtvis det som varjeskola åstadkommer som är viktigast. harhär sin viktigaste uppgift, nämligen att utveckla,stödja och kontrollera kvaliteten och likvärdigheteninom skolan. Resultatet av detta uppföljnings- ochtillsynsarbete presenterat på kommunnivå, eller varförinte på en enskild skola, är ett mycket värdefullt in-strument för lärare, skolledare och kommunpolitiker,som då har att fatta beslut vad gäller resursfördel-ningen utifrån det resultat som man ser.Svaren på frågan om vi får ut det vi förväntar ossär angelägna för oss alla. Därför satsar vi på att geSkolverket ökade resurser i form av nya tjänster somskolinspektörer och en ny nationell inspektionsnämndsom möjliggör att vi noga kan följa utvecklingen ochvidta åtgärder på alla nivåer för att just säkra kvalitetoch likvärdighet.I år har utbildningsinspektörerna fått tre huvud-uppdrag för kvalitetsgranskning: För det första attfölja upp och titta närmare på rektorsfunktionen iskolan. För det andra att se på barn med behov avsärskilt stöd. Slutligen att studera läs- och skrivpro-cessen i undervisningen.Fru talman! Behovet av att rekrytera lärare tillskolan och behålla de som arbetar där framstårsom en av våra mest angelägna uppgifter. Skolanspersonal måste kunna erbjudas en positiv utvecklingoch en bra arbetsmiljö. Det är därför glädjande attkunna konstatera att en gemensam avsiktsförklaringom åtgärder för att stimulera läraryrkets utvecklingoch rekrytering har slutits mellan Utbildningsdepar-tementet, , Skolledarna, och . De konkreta för-slag som förväntas komma kanske kan blien trevlig julklapp i en eller annan form inför julen.Lärarnas och skolledarnas grundutbildning och behovav kompetensutveckling utreds också, och man för-väntas lämna förslag på hur vi kan erbjuda livslångtlärande för lärare.Skolans utveckling med hjälp av informationstek-nologi är redan en viktig framtidsfråga. Lärare ochelever behöver få tillgång till och erfarenhet av ITsom verktyg, men det är också angeläget att utvecklaIT ur ett pedagogiskt metodperspektiv. Därför väl-komnar vi nu det program för IT i skolan som rege-ringen presenterar och som skall genomföras underden närmaste treårsperioden.Fru talman! Med det anförda vill jag yrka bifalltill hemställan i betänkandet och avslag på samtligareservationer.Anf. 149 () replik:Fru talman! Man ser nästan gå ge-nom rummet. Hennes ande finns tydligt kvar när manlyssnar på det inte från ert perspektiv ett problem att enfjärdedel av de svenska barnen inte åtnjuter barnom-sorg på det sätt ni vill? Man väljer av olika skäl att deskall vara hemma, skötas om av mormor, en grannepå gatan osv. Är inte det ett problem för er? Vad villni i så fall göra åt det?Anf. 150 () re-plik:Fru talman! Jag kan inte förstå att det skall varanågot problem att en fjärdedel inte väljer den möjlig-heten. Jag sade att utbyggnaden har skett i en taktsom gör att vi nu kan säga att vi lever upp till löftetatt erbjuda alla barnomsorg som har behov av det.Det är en annan sak att vi också säger att alla som villäven skall erbjudas möjlighet att delta i någon formav pedagogisk verksamhet inom en förskola. Den kanutvecklas på olika sätt. Vi har inte någon statistik fördem som använder möjligheten att delta i öppna för-skolan.Det är inte något problem utan snarare en intres-sant utmaning att kunna tillmötesgå de önskemål ochden efterfrågan som finns från föräldrar om att barnskall ges möjlighet att delta i förskoleverksamhet.Anf. 151 () replik:Fru talman! Vi kanske inte upplever det som ettproblem. Men de föräldrar som gör det valet tyckeratt det är ett problem. De har svårt att förstå att trefjärdedelar av barnkullarna åtnjuter av bidra-get.Det satsas ju i landet på barn-omsorg. De går uteslutande till den grupp TorgnyDanielsson företräder. Det är svårt att förklara. Viförklarar det genom att säga att ni inte vill. 152 () re-plik:Fru talman!