prot · GL09116 · 1998-06-02 00:00:00 — Gör det inte för Mode-raternas skull utan för de ungdomar där möjlighetenatt hindra ett bestående och påbörjat drogberoendeskulle öka om man fick chansenatt sätta in alla resurser för att förhindra en fortsattdroganvändning.En stor del av partier är bereddaatt rösta för att effektivisera efterlevnaden av reglernai om otillåten utlämning av videogram.Det är bara Socialdemokraterna och Vänstern somfortfarande tvekar.Fru talman! Avslutningsvis vill jag säga detta:Trots goda insatser från föräldrar, skola och andra isamhället går det snett för en del av våra ungdomar.Samhället måste ha en beredskap för detta. Det ärförödande att avvakta tills den unge hunnit skaffa sigen kriminell identitet och utveckla ett drogberoende.Det gäller att stämma i bäcken. Vi moderater föreslåren mängd åtgärder för att förebygga och i ett tidigtskede fånga upp och tillrättaföra unga människor somannars riskerar att fastna i brottslighet och drogmiss-bruk.Anf. 117 ():Fru talman! har här att behandla rege-ringsförslag om ytterligare ändringar i påföljdssyste-met. Enligt mening är det ett viktigtmål för reformering av straffsystemet att skapa ettsammanhållet system med olika straff vilkas använd-ning i enskilda fall styrs av samma typ av kriterier.Det övergripande målet måste vara ett påföljdssys-tem som tillgodoser de krav på proportionalitet, rätt-visa, klarhet, förutsägbarhet och konsekvens sommåste ställas och som präglas av humanitet.År 1992 tillsattes den s.k. ,som presenterade sitt slutbetänkandeEtt reformerat straffsystem. Kommittén har presente-rat en övergripande översyn av på-följdssystem. anser att reformeringen avpåföljdssystemet bör fortsätta i enlighet medStraffsystemkommitténs förslag.Fru talman! Många ungdomar bryter någon gångmot lagen. I detta sammanhang är det viktigt attkomma ihåg att de allra flesta ungdomarna inte fort-sätter med brottslig verksamhet eller i en"brottskarriär" om man får använda det uttrycket.Huvuddelen av de ungdomar som begår brott kommerinte att bli kriminella som vuxna.Detta förtar dock inte det faktum att det finns ettfåtal unga som behöver tydligare signaler från samhäl-let för att förstå att de gått över lagens råmärken ochatt de är inne på fel väg. För dem är obehaget vidbrottsupptäckt inte tillräckligt - särskilt om detta intekompletteras med andra åtgärder.Fru talman! anser att samhällets re-aktion på ungdomsbrott måste präglas av snabbhetoch av ett fast och konsekvent agerande. Första gång-en ett brott upptäcks kan det ofta vara tillräckligt meden tillrättavisning av polis eller åklagare. I detta ingårt.ex. att fordra att den unge bidrar med att ställa tillrätta efter sig och gottgöra den skada som handlingenorsakat. Om den brottsliga verksamheten fortsätterkrävs dock att samhället reagerar med skarpare sank-tioner.Det är viktigt för ungdomar att påföljdssystemet ärklart, enkelt och överskådligt. Speciellt för unga lag-överträdare är det också viktigt att sambandet mellanbrott och påföljd klart framgår. Barn och ungdomarskall inte gång på gång kunna ertappas med brottsligverksamhet utan att de riskerar ingripande påföljder.Det svenska påföljdssystemet är huvudsakligen ut-format för vuxna lagöverträdare. När det gäller ung-domar som bryter mot lagen har Center-partiet hävdat att det behövs nya former av påföljdersom kan användas i stället för de traditionella påfölj-derna.Även om det är bra att regeringen nu föreslår enny påföljd för ungdomar, sluten ungdomsvård, behö-ver de alternativa sanktionsformerna utvecklas. Ensådan är medling mellan gärningsman och brottsoffer.Centerpartiet har hävdat medling somett effektivt alternativ.Gärningsmannen och brottsoffret träffas och dis-kuterar det skedda under ledning av en medlare. Syf-tet med mötet är att ett avtal skall ingås om hur gär-ningsmannen kan gottgöra brottsoffret. Grundläggan-de för att medling skall komma till stånd är förstås attbrottsoffret frivilligt går med på ett medlingsförsök.Initiativet till medling bör enligt Centerpartietsmening ske under ett tidigt stadium av det rättsligaförfarandet. Initiativ till medlingsförsöket bör tas avpolisen i samråd med sociala myndigheter. Här harnärpoliserna en mycket viktig funktion att fylla. Lyck-as medlingsförsöket och det resulterar i att den ungelagöverträdare gör rätt för sig, bör förfarandet resulte-ra i åtalsunderlåtelse.Riksdagen uttalade under förra riksdagsåret attmedlingsverksamhet bör införas på försök i hela lan-det. Vi är förvånade över att regeringen ännu inte harvidtagit några åtgärder. Mot denna bakgrund är detmotiverat att begära att regeringen skyndsamt åter-kommer med förslag. Det kan inte vara nödvändigtmed ytterligare utredningsarbete.En annan form av medling som bör prövas ärfamiljegruppskonferenser. I en familjegruppskonfe-rens deltar en av samhället utsedd konferensledare,någon från den sociala myndigheten, någon från poli-sen, den unge brottsförövaren och dennes familj samtbrottsoffret. går ut på attalla deltagande parter skall bli eniga om vad den ungelagöverträdaren skall göra för att gottgöra målsägan-den för den uppkomna skadan. Om inte alla parterlyckas bli eniga överlämnas målet till polis och åkla-gare för avgörande i vanlig domstol. Detta är alltså enform av medling där kretsen av deltagare i försöket attkomma överens om gottgörelse för målsäganden harvidgats. Enligt bör denna modell prövaspå försök i Sverige.Fru talman! Jag står självfallet bakom de reserva-tioner där jag finns med, men för tids vinnande yrkarjag bifall endast till reservationerna 10 och 11.Anf. 118 ():Fru talman! tillsatteshade den till uppgift att göra en övergripande översynav just straffsystemet. Vi var många som då hoppadesatt det skulle bli ett förenklat system som skulle blitydligt och klart. Tyvärr blev det aldrig så.Folkpartiet liberalerna hävdar med bestämdhet attett straffsystem skall vara både logiskt konsekventoch ganska enkelt för att allmänhetens tilltro till sys-temet skall kunna upprätthållas. Det tragiska är att desvenska reglerna om just straffmätning och på-följdsval inte är det utan väldigt komplicerade. Ävenför domstolsjuristerna är de väldigt krångliga att till-lämpa. Och hur svårt är det då inte för den vanligemedborgaren att förstå detta? Det är alltså oerhörtviktigt att systemet är logiskt och klart uppbyggt.Samtidigt vill jag passa på att säga att vi tycker attdet är bra att regeringen har tagit initiativ till en fort-satt analys av möjligheterna att skapa just ett tydligareoch mer lättillgängligt system. I avvaktan på resultatetav detta accepterar vi denna proposition som harkommit från regeringen. Den är i alla fall ett litet stegpå vägen.När det gäller det som jag tidigare sade, att på-följdssystemet skall vara klart, enkelt och överskådligtför vuxna så gäller det också i högsta grad för ung-domar. Inte minst för ungdomar är det oerhört viktigtatt samband mellan brott och påföljd verkligen fram-går. Om inte den verkliga grunden just för ingripandettydligt anges, hur skall då ungdomarna kunna få nå-gon uppfattning om hur viktigt det är att de skall låtabli att begå brott? Det finns också en påtaglig risk föratt den unge berövas ansvaret för sina handlingar,vilket är förkastligt. De principer som alltså ligger tillgrund för påföljdsbestämningar för vuxna bör alltså iökad utsträckning också vara vägledande för det fort-satta utformandet av just påföljder för unga. Men detsom vi nu har sagt innebär inte att unga människorsom begår brott måste få en möjlighet till särbehand-ling i vissa fall bara därför att de är unga. Även ommyndigheterna måste reagera snabbt och bestämt dåungdomar begår brott, är det klart, det vet vi alla, attfängelse för unga lagöverträdare kan bli en tragiskinkörsport till livslång kriminalitet. Det kan aldrig nogunderstrykas hur viktigt det är att påföljdssystemetskall vila på en humanitär grund. Och alla möjlighetersom finns skall tas för hjälpande, stödjande och re-habiliterande åtgärder för ungdomar, naturligtvisinom ramen för verksamhet men ävenpå annat sätt. Därför välkomnar regering-ens förslag till ny frihetsberövande påföljd, den somkallas sluten ungdomsvård.Folkpartiet står bakom fyra reservationer och ettsärskilt yttrande, och jag skall nämna litet grand omvarför vi står bakom dem. I reservation 10, om famil-jegruppskonferenser och medling, understryker vi hurviktigt det är att man redan nu påbörjar detta och inteväntar så länge som . Det behöver inteutredas mer. Det finns faktiskt väldigt bra underlag.Sätt i gång och använd det, eftersom vi är många somär övertygade om att det kan ge ett mycket bra resul-tat. Det är en enkel metod, men den sätter familjen icentrum. Och det finns inga som är så bra som föräld-rarna på att ta hand om problemen om de får ett vet-tigt stöd.När det gäller normbildning måste det finnasmycket bättre möjligheter till frivillig föräldrasamver-kan för att föräldrarna skall hjälpas åt med brottsföre-byggande åtgärder. Sedan är det också viktigt attskolan mer än får arbeta med normbildning.Därför menar vi att det är viktigt att man gör en över-syn av hur den nuvarande lagstiftningen kan förbättrasför att tydliggöra och stärka föräldrarnas roll och ävenandra vårdnadshavares ansvar.Tyvärr förekommer en otillåten utlämning av vi-deogram. Vi har markerat vikten av att man effektivi-serar de nuvarande straffbestämmelserna. Vi måstenämligen se till att möjligheterna att komma åt degrova våldsskildringarna minskar.Reservation 14, om föräldrars närvaro vid rätte-gång och förhör, står vi också bakom. Egentligen ärdet tragiskt att vi skall behöva markera i en reserva-tion att föräldrarna, oavsett om de är två som har handom sina barn eller om det är en förälder som harvårdnaden och en som inte har det, självklart skall taansvar för sina barn och att det är speciellt viktigt attde gör det när de råkar illa ut och hamnar i en rätte-gång.Ett antal partier, bl.a. , har skrivit ettsärskilt yttrande om övriga åtgärder mot ungdoms-brottsligheten. Som vi alla vet går brottsligheten ned iåldrarna, och det är inte ovanligt att 12-13-åringart.ex. Detta måste vi se till att göra något åt.Och först måste man ta reda på hur stora problemenär. Detta är ingen lätt fråga. Skall vi se till att samla instatistik och registrera själva brotten eller skall viockså registrera även de som begår brott och se till attnamn och person också registreras? Vi i Folkpartietliberalerna har gjort valet att i ett särskilt yttrandemarkera att vi skall börja med att samla in informationom brotten. Sedan får vi se om vi klarar oss med det.Och om det inte hjälper så får vi gå vidare. Men det ärviktigt att debatten förs och att det händer något. Mankan nämligen inte göra handlingsplaner och åt-gärdspaket om man inte vet hur stora problemen är.Fru talman! står alltså bakom några re-servationer, men vi har ju kommit överens här i kam-maren om att vi skall försöka vinna tid. Därför yrkarjag bifall endast till reservation 10.Anf. 119 ():Fru talman! Vi i delar den bedöm-ning som regeringen och flera av remissinstansernagör av den totala reform av straffsystemet somStraffsystemkommittén har presenterat, dvs. att deninte bör genomföras i sin helhet. Det är nödvändigt attarbeta vidare med kommitténs förslag och att kommamed ytterligare överväganden i det sammanhanget.Vi är positiva till de förslag om samhällstjänstsom regeringen lägger fram i denna proposition. Ilikhet med regeringen anser vi att det blir ett tydligtalternativ till fängelse i och med de förändringar somnu görs. Tyvärr har inte möjligheterna till samhäll-stjänst utnyttjats i önskad utsträckning. Det är vårförhoppning i att det blir annorlunda ioch med dessa förändringar.Fru talman! Jag skall ta upp de frågor där vi iVänsterpartiet har en annan uppfattning än regering-en. Jag börjar med den allra viktigaste frågan, somflera talare här har berört. Det handlar då ompåföljder för unga lagöverträdare.Hur skall vi då möta ungdomar som begår brott?Enligt regeringens förslag utökas rättsväsendetsinflytande över påföljderna när ungdomar begår brott.Till en del får domstolarna ett större inflytande överden vårdplan som lägger fast. Jag måstesäga att jag är väldigt glad över att socialdemokrater-na vidhåller att det är som skall hahuvudansvaret för ungdomar som begår brott menman ger domstolarna ett större inflytande över devårdplaner som presenterar. I det sam-manhanget är det positivt att den tid som socialtjäns-ten har på sig för att presentera en vårdplan nu för-längs från fyra till sex veckor.Att ge domstolarna ett så stort inflytande övervårdplanen anser vi i är fel. Det ärsocialtjänsten som har den utbildning, den erfarenhetoch den kunskap som behövs för att göra en vårdplan.Den kompetensen saknas vid domstolarna. Vi vändeross därför emot det förslaget.I diskussionen om att rättsväsendet skall få ettstörre inflytande över påföljderna för de unga brukarargumenten vara två. Det ena argumentet är att detfrån samhällets sida klart och tydligt skall markerasatt den unge mycket tydligt skall få veta vad som ärrätt och fel. Dessutom skall man snabbt få kopplingoch en påföljd kopplad till brottet. Det andra argu-mentet brukar vara att rättssystemet skall vara klartoch tydligt och att det även skall gälla för unga lag-överträdare. Vidare handlar det om att i alltför stor utsträckning misslyckas med att vidtaåtgärder som förhindrar ungdomar att begå brott.För oss i är det här ett avigt reso-nemang. I mångt och mycket stämmer det att social-tjänsten har misslyckats med de åtgär-der som vidtagits när unga människor har begått brott.Det stämmer också att domstolarna i mångt ochmycket har förlorat förtroendet för ochdess förmåga att faktiskt kunna göra något som ärrelevant.Debatten borde i stället handla om hur vi kan ut-veckla . När nu socialdemokraterna ochregeringen är överens om att den här gruppen av ungabrottslingar skall höra hemma under socialtjänstenanser vi att det är förvånansvärt att man inte diskute-rar bristerna och förändringarna i socialtjänsten.I dag har man ju i många kommuner skurit ned såkraftigt på att det inte är att tänka pånågon institutionsplacering, inte ens för ungdomarsom har begått brott. Många socialsekreterare arbetari dag under ett ok; det finns inte några pengar tillplaceringar. Man kan inte ens uppfylla det som soci-altjänsten och LVU egentligen säger. Då blir det förlitet av ingripande påföljder. Man lyckas inte hellerbryta ungdomarnas brottsmönster. Detta är allvarligt.Men lösningen kan inte vara att domstolarna skall fåett större inflytande. Lösningen kan heller inte vara attdomstolarna skall avgöra om en vårdplan är tillräck-ligt ingripande ifall inte har några möj-ligheter att skapa en vårdplan som egentligen byggerpå de behov av vård som den unge har.Vi i ser det som en risk att ansvaretnu till stor del lyfts över till domstolarna och rättsvä-sendet. Det gäller ju den nödvändiga debatten omsocialtjänsten och dess utveckling - resurserna tillsocialtjänsten, metodutvecklingen och de institu-tionsplaceringar som man har kunnat användasig av - men också att trycket på att detta skall fortsät-ta i en mera positiv riktning inte kommer till stånd.Nu lyfter man ju till en viss del undan ansvaret på dentydligaste gruppen.Det stora problemet, anser vi i , äratt inte heller har ingripit till-räckligt kraftigt. Ofta finns det en historia bakom deungdomsbrottslingar som hamnar i våra domstolar.De har alls inte varit okända för tidiga-re, tvärtom, men man har inte kunnat vidta tillräckligaåtgärder. Därför anser vi i att detta medatt lyfta över frågorna på domstolarna och att satsaresurser på domstolarna är fel väg att gå.Det är viktigt, anser vi i , att de härungdomarna får lära sig vad som är rätt och fel. Det ären självklarhet att de måste ta ett större ansvar försina handlingar och att de i större utsträckning skallkunna dömas även som vuxna. Den som har arbetatmed sådana här ungdomar och grupper vet att deflesta av dem känslomässigt och utvecklingsmässigtinte befinner sig på nivån . I stället befinnerde sig ofta känslomässigt och utvecklingsmässigt påen mycket lägre nivå. Att i det sammanhanget frånvuxenvärlden och från politiker tala om att de härpersonerna måste ta ett större ansvar är att smita un-dan, att lägga ett större ansvar för utvecklingen på ettbarn än på oss själva.I förslaget talas det om att införa en ny påföljd,sluten ungdomsvård. På ett sätt skulle den påföljdenkunna vara positiv. Det finns förvisso en del i pro-positionen som skulle kunna vara positivt. Man sägerju att det här enbart skall användas i den utsträckningoch för brottslighet som är så allvarlig att man döms till fängelse samt att detta är ett led i strä-vandena att se till att vi inte skall ha några som ärunder på våra fängelser. I så fall skulle jag kun-na se väldigt positivt på detta. Men sett till de möjlig-heter till ett straff omfattande till -där finns det en oerhörd sammanblandning av social-rättslig och straffrättslig lagstiftning och även mångaotydligheter - är vi i oroliga för attdenna påföljd används i mycket större utsträckningjämfört med antalet fängelsestraff i dag.Om det här verkligen skulle vara alternativet tillfängelse borde man göra precis som Riksåklagarenoch en del andra remissinstanser har sagt. Man bordealltså införa ett förbud mot att döma dem under 18 årtill fängelse och enbart använda sig av denna påföljd.Mot den bakgrunden yrkar vi avslag i det avseendet.Det är mycket, fru talman, som skulle kunna sägasnär vi talar om just den här gruppen av ungdomar. Detär oerhört viktigt att man lyckas förändra utveckling-en. Därför står vi i också bakom denreservation som handlar om familjegruppskonferenseroch medling. Framför allt gäller det familjegrupp-skonferenserna, där man på ett helt annat sätt väljer enmetod som handlar om att fostra våra unga, även tillatt ta ansvar för de brott de begår. Vidare handlar detom att tillsammans med sin familj och andra anhörigafå stöd och hjälp i utvecklingen när det gäller att taansvar och att faktiskt ställa saker och ting till rätta.Det är en metod som vi i tror på.De här barnen behöver fostras, inte straffas. Det är enväsentlig skillnad. I familjegruppskonferenser är denunge delaktig och får ta del av ansvaret. Ansvaretdelas också med övriga deltagare i familjegruppskon-ferensen. Man ser även till att den unge får stöd ochmöjlighet att delta och ta sitt ansvar.Därför ser vi i det som olyckligt skall utreda ytterligare och att man skall hålla påså länge innan vi kan införa detta. Vi i Vänsterpartiettror att om man vid de första brotten man begår fårmöta den här typen av åtgärd skulle mycket vara vun-net.Fru talman! Min tid är snart ute. Jag skall ta uppen enda sak till. Det handlar om halvtidsfrigivning.Regeringen tar nu steget fullt ut och avskaffar halv-tidsfrigivning även för långtidsdömda. Det anser vi iVänsterpartiet är ett dåligt förslag. Det är dåligt ge-nomtänkt.Regeringen har tidigare lagt fram förslag där manhar pekat på att de långtidsdömdas situation är annor-lunda och att skadeverkningarna av dessa långa fäng-elsestraff är påtagliga. Det finns ingen obligatoriskhalvtidsfrigivning. Genom att man slopar möjlighetentill halvtidsfrigivning för långtidsdömda försämrarman ytterligare för den här gruppen.Jag tycker att det är viktigt att se att samhälls-skyddet är otroligt viktigt. Men det finns faktiskt idagens regler. Man får inte halvtidsfrigivning om manhar begått grova brott. Om det har varit allvarligbrottslighet som riktat sig mot eller medfört fara förliv eller hälsa eller om brottet har ingått som ett led ien yrkesmässig eller organiserad brottslighet får maninte friges förrän två tredjedelar av strafftiden avtjä-nats om det föreligger risk för återfall. Samhällsskyd-det finns alltså . Därför är det befogat har möjlighet till halvtidsfrigivning. Vi vet ju attskadeverkningarna är stora.Jag står givetvis bakom alla reser-vationer. Men för tids vinnande skall jag bara yrkabifall till reservation 9.Anf. 120 (mp):Fru talman! Regeringen föreslår ändringar i på-följdssystemet som kan stå bakom. Menjag vill ändå göra några kommentarer till betänkandet.I betänkandet konstateras hur svårt det är att få ettöverskådligt påföljdssystem. Straffsystemkommitténhar nämnts här tidigare. Kommitténs utredning Ettreformerat straffsystem föll ju inte helt i god jord.Men ambitionen var att få just denna överskådlighet.Det har också visat sig att det är svårt när mansamtidigt har en strävan att hitta alternativ till fängel-sestraff. Det bygger ju på samtycke från den åtalade.Därför blir det ännu mer komplicerat att göra detöverskådligt. Men visst är det en strävan som vi inteskall sluta att ha, så att allmänheten också kan få enförståelse för hur systemet är uppbyggt. Jag hade självväldigt svårt att förstå det när jag började i utskottet,så det är mycket komplicerat.Strävan att få trovärdiga alternativ till fängelse-straff hade vi också i kommittén. försöker mangenomföra några av alternativen, t.ex. samhällstjänst.Man höjer antalet timmar upp till 240. Påföljdenpermanentas och utvidgas och kan även användas vidvillkorlig dom och vid skyddstillsyn. Det här tycker viär bra.Även inensivövervakning med elektronisk kontrollpermanentas vid fängelsestraff på upp till tre måna-der.Men här vi en kommentar. Jag har en reservationsom jag yrkar bifall till. Det är reservation 4. Jag villinte att man skall sluta och sedanlägga förslaget på hyllan. I Straffsystemkommitténföreslogs fängelsestraff . Jag tycker ialla fall att man skall kunna fortsätta med en försöks-verksamhet vid straff på mellan tre och sex månader.Den här påföljden ger nämligen den dömde en möj-lighet att förändra sin livssituation. Det tycker jagskall erbjudas och man får se hur det går med för-söksverksamheten.Åtgärder vidtas under verkställigheten för attfrämja den dömdes återanpassning i samhället. Det ärdet som vi tycker är positivt med denna straffpåföljd.Den som vill kan byta livsstil och har ett utomordent-ligt tillfälle att välja elboja.Utskottets skäl till avslag på reservationen är attallmänhetens förtroende riskeras om skillnader i frågaom ingripande skulle bli alltför påtaglig mellan å enasidan elboja, å andra sidan anstalt.Det här uttalandet stämmer inte. Man konstaterarockså i utskottsbetänkandet att försöksverksamhetenfungerat väl även beträffande dem som dömts till delängsta straffen samt att verkställighetsformen ställerkrav på ordnade förhållanden.Det är ju det som är poängen. Dessa människorskall äntligen få chans till ordnade förhållanden, fåhjälp med bostad, sysselsättning, övervakning ochåtgärdsprogram.Utskottet säger även att gjorda erfarenheter tyderpå att de som genomgått intensivövervakning harfunnit detta väl så betungande som ett fängelsestraff.Vidare säger man: Ingenting har framkommit somtyder på att intensivövervakning skulle uppfattas somen lindrig verkställighetsform. Kravet på en tydligstraffrättslig reaktion har således tillgodosetts.Det här motsäger motiveringen för avslag på minreservation. Jag skulle vilja att socialdemokraternautvecklar varför man har avslagit försöksverksamhe-ten. Det är faktiskt motsägelsefullt i betänkandet.Vi stöder också bestämmelserna om villkorlig fri-givning. Att halvtidsfrigivning slopas och görs enhet-lig till två tredjedelar av tiden i anstalt tycker vi ärbra.När det gäller reformering av påföljdssystemet förunga lagöverträdare begärde i en motion1996 i samband med budgetbehandling ungefär detsom regeringen nu föreslår. I första hand skall ung-domarna vara en angelägenhet för . Meninnehållet i yttrande skall bli utförliga-re och innehålla en vårdplan. Domstolen skall prövaom planerade insatser är tillräckligtingripande med hänsyn till brottets straffvärde och artsamt den unges tidigare brottslighet. Precis så tycktevi också i den motion som jag refererade till.Vi anser också att förutsägbarheten, konsekvensenoch proportionaliteten skall ges större utrymme. Detfår de nu i och med förslaget om sluten ungdomsvårdsom en ny frihetsberövande påföljd.