prot · GL0965 · 1998-02-11 00:00:00 — Var-enda debatt har vi talat om betydelsen av att i länder iutveckling är demokrati, mänskliga rättigheter ochrättssamhälle grunden för all form av utveckling.Anf. 60 () replik:Fru talman! Det är glädjande att höra säga att marknadsekonomin måste fungera inomett ramverk som är fastställt av staten. Det är det vialltid har hävdat och det jag har hävdat i tidigaredebatter med honom. Men då har jag framställts somen motsträvig person till den fantastiska framgångs-medicin som den sydostasiatiska ekonomin har varit.Jag gläds över att talar ombehovet av demokrati och mänskliga rättigheter ochatt staten fastställer ramar för hur ekonomin skall seut. Det är ett gott steg på vägen.Anf. 61 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja höra talaom när jag inte har talat om behovet av respekt förmänskliga rättigheter och demokrati i den tillväxandedelen av världen. Det lär vara svårt att hitta någonsådan situation.Det är bra för hela världen att det går bra för enlång rad länder. Det har varit en kris i . Dethar varit en kris i . Det är bra att Sverigehämtar sig. Det är bra att hämtar sig.Anf. 62 ():Fru talman! Jag skall ta upp några frågor som jagtycker att utrikesministern gick snabbt förbi ellermarginellt berörde i deklarationen.Först och främst är det . För några veckorsedan var det en delegation från som besök-te för att granska situationen när det gällermänskliga rättigheter. Det var ingen särskilt uppmunt-rande resa. Visserligen medgav ledande politiker attdet finns problem när det gäller mänskliga rättigheter.Det är i sig ett framsteg. Men så fort frågan kom in påundantagstillståndet i sydöstra var det tvär-stopp. Det fanns ingen som helst vilja att konstruktivtförsöka lösa konflikten på fredlig väg med hjälp avförhandlingar.Vi besökte bl.a. i sydöstra . Vikunde där konstatera att förhållandena är mycketsvåra. Fattigdom, sjukdomar, brist på det mesta, rätts-säkerhet existerar inte, fängslanden och tortyr. Vi fickinte tillträde till något fängelse, men vittnesmålen omförhållandena där var förfärande. Tortyr användsallmänt.De läkare och advokater vi träffade vittnade omsina svårigheter att arbeta. Läkarna betraktas sommotståndare om de behandlar människor som miss-tänks ha någon anknytning till PKK. Det misstänks deflesta för i det området. Därför har det varitomöjligt att upprätta ett rehabiliteringscenter för tor-tyrskadade i området eftersom det har varit omöjligtatt rekrytera läkare - förståeligt nog. Ett antal läkarehar fängslats och ett antal har mördats under senaretid.Nu skall man ändå försöka upprätta ett rehabilite-ringscenter och rekrytera läkare från övriga landet atttjänstgöra - i förhoppningen att deinte skall hinna råka illa ut.Jag skulle kunna fortsätta med uppräkningen avförhållandena . Men jag tror att regeringen ärganska medveten om situationen. Utrikesministernsade att regeringen vill utveckla relationerna till Tur-kiet, bl.a. därför att landet vill komma med i EU. Jaghåller med om att det är viktigt att utveckla relatio-nerna. Utrikesministern sade också att vi förväntar ossförbättringar vad gäller respekt för mänskliga rättighe-ter, demokrati och minoritetsskydd. Då är det viktigtatt tydligt kräva att även situationen i sydöstra lösas.Vi upplevde när vi talade med politiker i Turkietatt när man där talar om mänskliga rättigheter gällerde inte för sydöstra utan endast resten avlandet. Förbättringarna måste göras i hela landet. Detblev alltmer uppenbart för oss att demokratin i landetär mycket bräcklig. Det visste vi i och för sig innan. Isjälva verket är det militären som styr oavsett vilkenregering som sitter vid makten. Militären har natur-ligtvis behov av fiender för att upprätthålla och legi-timera makten. Därför är de inte intresserade av enfredlig lösning av konflikten. Därför är jag i dagslägetpessimistisk när det gäller att uppnå förbättringarinom en snar framtid.Jag menar att måste arbeta direkt motTurkiet, men också mycket kraftfullt i EU för attåstadkomma en gemensam europeisk strategi förmänskliga rättigheter och demokrati i . Det ärviktigt att vi samarbetar om dessa frågor och verkli-gen är tydliga med vad vi menar.Så tänkte jag ta upp ett annat krisområde som utri-kesministern bara snuddade vid. Hon nämnde ordetBalkan. Frågan om Kosova har tagits upp tidigare idebatten, och det tänkte jag tala om.Situationen i Kosova förvärrades under förra året.Det har fortsatt även . Rapporterna om övergreppoch mord, attacker mot civila, tårgas och arresteringarkommer ständigt. Vi minns säkert alla studentdemon-strationerna förra året.Frågan har varit uppe i en mängd internationellaforum , t.ex. och i . Situationen i Kosova måste lösas innansanktionerna mot lyfts och innan kanfå plats i de internationella samfunden. Mänskligarättigheter för befolkningen i måste upprättastill en internationellt godtagbar nivå. Man måste iKosova själv få bestämma sin politiska framtid.Konflikten kan lösas bara med fredliga medel, intemed våld. Valen som planeras måste kunnagenomföras utan inblandning av myndighe-ter, och valresultatet måste respekteras. Internationel-la observatörer måste kunna verka i Kosova, liksomvalobservatörer under valet. De människor som förlo-rat sina arbeten av etiska skäl måste återfå dem. Över-enskommelser om utbildning i Kosova måste imple-menteras. Alla invånare måste kunna få utbildning påsitt eget språk. Studenterna måste få återgå till uni-versiteten.Jag vet att regeringen inte har någon annan upp-fattning av situationen i Kosova. Men jag menar attdet är viktigt att lyfta fram denna oroshärd i Europasom återigen riskerar att blossa upp på allvar.Sverige måste agera med all kraft i och i EU för att försöka åstadkomma en för-ändring. kan vi inte skicka tillbaka män-niskor till Kosova. slöts ett återtagan-deavtal som öppnar för tillbakavisningar av albanskaflyktingar till Kosova. Det är i sig viktigt att Sverigeagerar för att fastslå principen om varje människasrätt att återvända till sitt hemland. Men i fallet Kosovaär det känt att flyktingar som återvänder dit blir utsat-ta för polisiära trakasserier, rånas, misshandlas ochfängslas.Jag vill, liksom gjorde tidigare, vädjatill regeringen att inte använda sig av möjligheten attunder nuvarande förhållanden återsända albaner tillKosova.Anf. 63 () replik:Fru talman! Det var en skrämmande bild av läget iTurkiet som vi här fick rapporterad. Den ger ytterliga-re farhågor för framtiden. Jag skulle vilja fråga omMariannes bild är att går mot en utveckling isamma riktning som , dvs. att man tryckertillbaka de politiska opinionerna och då får ström-ningar som tar sig andra än demokratiska uttryck.Anf. 64 () re-plik:Fru talman! Det är en intressant fråga som CarinaHägg ställer. Vi diskuterade också frågan.Det muslimska partiet Refah har ju förbjudits. Detskedde dessutom under de dagar då vi besökte Turki-et. Det är inte det första parti som har förbjudits.Enligt den turkiska konstitutionen kan man förbjudapartier, men naturligtvis är det ur demokratisk syn-punkt förfärande att så sker.Min allmänna uppfattning är att demokratin äroerhört bräcklig. Vilken utveckling som kommer attske är väldigt svårt att säga. Jag hoppas på att militä-rens makt urholkas, så att demokratiska krafter kan fåstörre inflytande.Det pågår ju en mer öppen debatt i massmediernanu än vad det gjorde tidigare, och det kan ju ses somen förhoppning. Just konflikten mellan militären ochdemokratin är ju oerhört allvarlig, men den kanskeinte har uppmärksammats så mycket.Anf. 65 ():Fru talman! Erfarenheten har lärt oss att i den typav öppen, oreglerad marknadsekonomi som ut-vecklas över hela världen får vi inte bara tillväxt utanoundvikligen också fördjupade klassklyftor och regi-onala klyftor. Hela regioner slås ut, vilket leder tillfolkomflyttningar och krav på regionalpolitik ochstrukturpolitik. I värsta fall leder det också till etniskakonflikter.Andelen fattiga är större än någonsin i världen ochklyftorna fördjupas. Den rikaste femtedelen av jor-dens befolkning har av världens in-komster, medan den fattigaste femtedelen förfogaröver av inkomsterna. Jag och Vänster-partiet menar att på lång sikt är detta ett av de störrehoten mot den globala säkerheten.En grundförutsättning för att de som håller på attslås ut och bli underordnade i denna process är rättenatt organisera sig fackligt och politiskt. En annanförutsättning är givetvis yttrande- och tryckfrihet,strejkrätt, demonstrationsrätt, rätt att delta i allmännaval osv. Vi vet att bristen på dessa grundläggandemänskliga och politiska rättigheter är omfattande imånga länder. De demokratiska institutionerna måsteförsvaras och stärkas. Folkvalda parlament måsteskaffa sig verklig makt över samhällsutvecklingen. Viär i alla partier överens om att folkstyret för-utsätter mänskliga rättigheter och respekt för dessarättigheter.Jag tycker att många anföranden här och detpraktiska samarbete som vi har haft i mel-lan alla partier är bra när det gällermr-området. Från höger till vänster kan vi resa kravpå regimer i andra länder och kräva respekt förmänskliga rättigheter.Ett land som särskilt bekymrar oss är det somMarianne var inne på , nämligen Tur-kiet. Utrikesministern sade i sitt anförande att honförväntar sig förbättringar vad gäller respekten förmänskliga rättigheter, demokrati och minoritetsskydd.Det är givetvis bra med förbättringar, men villkoretför medlemskap måste ändå vara att man fullt ut re-spekterar politikområdena mänskliga rättigheter,demokrati och minoritetsskydd. Det kan inte finnasnågra kompromisser för eller för något avmedlemsländerna.Jag skall ta ett exempel som blixtbelyser de poli-tiska villkoren i . I början av november 1996inträffade en svår bilolycka, som har kommit att spelaen stor roll i den inrikespolitiska debatten. I bilen satten ledande parlamentsledamot som tillhörde TansuÇillers parti, en inrikesministern närstående man somvar rektor för , en känd av Inter-pol efterlyst mördare och en skönhetsdrottning. Stat-liga utredningar har visat att det förekommit omfat-tande samarbete mellan politiker, polis och maffia,som många tidigare påstått var en verklighet. haren statlig utredning i visat att detta också sker.I går fick vi meddelande om att en del av de härmänniskorna kommer att ställas inför rätta.Utrikesministerns anförande präglades för övrigtav ett, tycker jag, tämligen EU-centrerat synsätt. Närdet gäller formuleringarna om speglades varkenopinionen i eller i övriga . I måndagspublicerade ett upprop från 155 eko-nomiprofessorer i , som reste ett krav på attövergången till det tredje steget i EMU-processen,dvs. valutaunionen, skulle skjutas upp, åtminstonenågra år. Sju av professorerna är ekonomiska rådgiva-re till den tyska regeringen.Jag skulle vilja veta hur det svenska regeringspar-tiet ser på dessa krav. Kraven tycks ju ligga ganskanära den svenska hållningen, att inte ta ställning nu.Ett uppskov med valutaunionen skulle kunna öppnamöjligheter att omförhandla hela upplägget, så attvalutaunionen blev mer en möjlighet och inte ett hin-der i kampen mot arbetslösheten.Den tyska författningsdomstolen har ännu inteavgjort frågan om ett tyskt deltagande i valutaunionenär förenligt med grundlagen. Också denna process kanju leda till att deltagande kommer att för-senas. Jag tror att den djupare analys av EMU som detyska professorerna efterlyser och den oro de kännerdelas av många bland allmänheten i Europa.Ett brittiskt opinionsinstitut har genomfört en un-dersökning om hur Europamedborgarna ser på valu-taunionen. Det visade sig att av opinionenanser att detta är en prioriterad fråga. Förtroendet förunionens verksamhet är enligt opinionsinstitutetsrapport också sjunkande därför att de tillfrågade anseratt man inte ägnar sig åt de väsentliga frågorna, ochbland de väsentligaste frågorna anses ju naturligtviskampen mot arbetslösheten vara.Anf. 66 ():Fru talman! Jag vill inleda med att säga att minbestämda uppfattning är att det arbete som sker inomramen för Barcelonaprocessen, och som omfat-tar alla medelhavsländer utom , är en utmärktförtroendeskapande och ytterst en fredsskapandeinsats. Det är ett medel för att knyta samman EU ochde södra genom frihandel, säker-hetspolitiskt samarbete och samverkan samt utbyte påde kulturella, sociala och teknologiska områdena, inteminst genom kontakter mellan de civila samhällena.Man får inte fokusera på vilken hastighet Barcelo-naprocessen framskrider med. får inteutvecklas till en vallgrav mellan människor. Därför ärdet processen i sig som är viktigast.Jag kommer av tidsbrist inte att beröra alla nord-afrikanska länder, men det går inte att tala om ikammaren utan att beröra detta land som såstarkt gett oss känslan av vanmakt. Vi har sett hurondskan sticker upp sitt anonyma ansikte i Algeriet.Vi har sett hur barn och kvinnor dödats, hur helafamiljer utplånats, människor lemlästats och fått sinahalsar avskurna i deras egna hem. Men vi ser ingagripna, inga rättegångar, inga som ställs till ansvar,utan man möts bara av olika gruppers olika beskyll-ningar mot varandra.Svårigheterna för utländska medborgare att resaoch göra reportage i bidrar till bilden av attlocket har lagts på, och vi undrar: Av vem och varför?Det är inget orimligt krav som ställs på att regeringeni borde bidra med en större öppenhet. Närdet förefaller svårt att få acceptans för en internatio-nell ligger initiativet till ennationell kommission tungt på den algeriska regering-ens eget bord. Men den fråga alltfler ställer sig är omregeringen i vill bidra till att locket lyfts av.I denna fördunklade situation är också de algeris-ka journalisterna en viktig kugge. Alltför många avdem har sett bevis på vilken personlig fara som ärförknippad med öppenhet. Men trots de begränsningarsom situationen sätter, fortsätter journalister modigtatt försöka upplysa omvärlden om terrorn i Algeriet.Därför var det glädjande för mig att kunna närvara vidPalmeprisets utdelande här i Stockholm.Pristagaren var , en kvinnlig journalistsom talade engagerat om situationen i sitt hemland,om det besinningslösa våldet.Fru talman! har alltid hävdat betydelsenav dialog. Därför ser jag positivt på besöksutbyte påolika politiska nivåer. Det gäller EU-trojkan, EU-parlamentariker, kabinettssekreterare . Men det gäller också besöksutbyte mellan frivil-ligorganisationer. reser på inbjudan avFoundation Boudiaf snart ned till för att deltai ett seminarium kring ett angeläget tema; de krigs-drabbade barnen. Här är det fråga om en konflikt därvi verkligen ser prov på att oskyldiga barn gått ettgrymt öde till möte.I dagarna har också f.d. premiärminister ,som lever i exil i , besökt och givitoss en skrämmande bild av vad som sker i Algeriet.Men Brahimi sade också: "Vi algerier har alltid settde nordiska länderna som ett ljus. De hade inga ko-lonier och agerar för de mänskliga rättigheterna. Sve-rige kan spela en roll inom EU genom att motverkaFrankrikes passivitet och kräva en internationell ut-redning av massakrerna i . "Vi tar till oss Brahimis ord, men det är ord somockså förpliktigar. Här kan hela det svenska samhälletspela en roll. Genom samarbete och besöksutbyte kanvi visa vår solidaritet med det algeriska folket samti-digt som regeringen fortsätter med politiska påtryck-ningar för att få slut på våldet. Vi ser nu att en avförutsättningarna, kunskapsuppbyggande i fråga omAlgeriet, åter växer i Sverige.Fru talman! I deklarationen tog utrikesministerLena upp . Då berörde honbl.a. att regeringen undersöker möjligheten till insat-ser på minröjningsområdet. skall talaytterligare för oss om . Jag tillhör ocksådem som har glatts väldigt mycket åt, och jobbat för,minförbudet.Den 1 juli 1997 startade totalförsvarets ammuni-tions- och minröjningscentrum sin verksamhet i Ek-sjö. Tanken är att all svensk kompetens inom minröj-ning, såväl humanitär som militär, skall samlas underett tak. Vid centrumet bedrivs utbildning för Försvar-smakten, men också för andra myndigheter. Ävenutländska organisationer skall kunna utnyttja denkompetens och kunskap som samlas i , somockså skall utgöra bas för forskning och utvecklinginom området. Att regeringen inrättade ett minröj-ningscentrum var ett mycket framsynt beslut. Att mandessutom valde som lokaliseringsort gjorde intebeslutet mindre klokt.Som motionären bakom minröjningscentrumet,och som länsbo, är det nu glädjande för mig att semed vilket ansvar man i förbereder sig föruppgiften i . Den globalisering som vi så ofta talar om, och som vi ofta har svårt attgripa, blir här tydlig. En bit av förutsättningarna förett framtida normalt vardagsliv för västsahariernaligger i småländska Eksjö.Fru talman! Jag skall citera fredspristagaren : "Statschefer och andra som styr i den rikavärlden borde söka inspiration i . I tredje mo-seboken beskrivs jubelprincipen, som inebär att manvart femtionde år börjar om på nytt. Alla skulder sominte är betalda avskrivs, och de som är slavar släppsoch blir fria. Detta är en chans till förnyelse för allamänniskor. "Jubel 2000 är den svenska delen av den interna-tionella 2000. Bakom kampanjen,som har siktet inställt på , står kyrkor,fackföreningar, biståndsorganisationer och solidari-tetsrörelser. Man ser som en bra tid-punkt för att göra något åt skuldkrisen och de orättvi-sa relationerna mellan jordens fattiga och rika länder.Den har på ett realistiskt sätt re-dan tagit sig an den angelägna frågan om skuldernaoch de fattigaste länderna, de som inte förmår attbetala.Man ser att både låntagare och långivare har ettansvar för att lösa skuldkrisen. en skuldbörda på sex miljarder dollar.Priset för det krig de tvingades in i var högt - intebara i mänskligt lidande utan också i dollar. Men vemär moraliskt ansvarig för skulden? Ja, vem granskarmoralen hos dem som orsakade skuld?Det gäller t.ex. de vita regimerna i ochSydafrika. Vi i har tagit på oss en del, ochefterskänkt av skuldtill oss.Startskottet har gått för kampanjen. Risken attJubel 2000 hamnar i skuggan av Asienkrisen är dockuppenbar. Men den delen behandlade jag redan i från kammarens talarstol. Jag skall därför inteupprepa mig.Fru talman! När Mobutus tid i gick mot sittslut, tog jag upp frågan om återbetalningskrav. Jagvidhåller att på allvar borde ta upp krav pååterbetalning av lån som inte använts till det de varavsedda för. Den flathet som omvärlden uppvisar,underlättade för Mobutu att fylla de egna fickorna,skinna sitt folk samt lämna notan efter sig. Det ärenligt mitt sätt att se helt oacceptabelt.Yusuf , informationschef för i södra och mångårig Afrikakor-respondent, sade: Vilken väg det nya än väljer,så är lärdomen för att de västerländska länder-na bara stöder den typ av demokrati som de själva villatt skall ha; en som måste underordna sig derasstrategiska intressen. sade vidare: Sam-tidigt fortsätter det afrikanska folket sitt sökande efterdemokrati. De drivs av en stark längan att få bestäm-ma sitt eget öde och befria sig från lokala diktatorersbojor och utländska eller internationella finansbyrå-krater.När det från västvärlden krävdes snabba beslut omfria val efter fall, sade förrepresident : Året är - inte 1897.Det är en personlig utmaning för varje att hörautomstående ta sig friheten att försöka lära oss skötavåra egna affärer på detta stadium i vår historia.Sydafrikas har också gjort ett ut-talande i samma riktning.Fru talman! Jag tycker att det är väldigt angelägetatt vi tar itu med världens skuldtyngda länder och dekriser detta medför. Men det är också viktigt att vi,när vi har möjlighet att återkräva skulder, ser att an-svaret för de här skulderna inte enbart ligger på defolk som tyngs av skuldkriserna.Anf. 67 ():Fru talman! När man kommer långt ned på talarlis-tan, märker man att de flesta av ämnena redan ärbehandlade på ett eller annat sätt.I slutet av oktober förra året började åter SaddamHussein att ställa krav på FN:s vapeninspektörer.Flera sammankomster hölls i säkerhetsrådet, somenades om att inte ge vika för påtryckningar utanfortsätta med vapeninspektionerna. är situationenännu mer akut och farlig, även om president om risken för ett världskrig får tas med en stornypa salt.I säkerhetsrådet, där ju inlett sitt sista , meddelade chefen för vapeninspektörerna,, han som efterträdde , attIrak fortfarande undanhåller mycket viktig informa-tion. Det gäller de tre vapengrupper, missiler, kemiskavapen och biologiska vapen, som säkerhetsrådet för-bjöd att inneha efter 1991.Väldigt många av de här stridsmedlen, ett stortantal av dem, är oredovisade. sätter hela tidenkäppar i hjulet för inspektörerna. Man kan alltså sägaatt en förutsättningslös inspektion inte har kunnat skepå mycket länge.Det är i ett sådant sammanhang som beslutskrafteni hela prövas. Å ena sidan finnsdet de som vill fortsätta med en diplomatisk vända engång till för att övertala att samarbe-ta med FN. Å andra sidan finns det de som säger atten militär aktion kan komma . står förden senare uppfattningen, för den tidigare.Båda är ständiga medlemmar i säkerhetsråd.I regeringsdeklarationen tas frågan upp. Utrikes-ministern konstaterar att regeringen värnar om ett fastoch enigt FN-agerande i och om att säkerhetsrå-dets resolutioner skall respekteras och massför-störelsevapen elimineras. Men är det ju så att Irakoch inte följer de här resolutionerna.Då måste FN bestämma sig för en reaktion. Problemetär att man har prövat diplomati, men det har hittillsvisat sig föga framgångsrikt.Ett misslyckande från FN:s sida i en konflikt ska-dar hela organisationen, och vi har ju sett exempel pådetta i , , krisen kring de stora sjöarnaoch i i f.d. . var ju enframgång på det sättet att tvingades utrymmaKuwait. Men problemet med förbjudna stridsmedelfinns kvar. Jag tror att det är väldigt viktigt att FNvisar beslutsamhet, att man verkligen kräver respektför fattade beslut och att säkerhetsrådet uppträderenigt. Det räcker då inte med att stapla den ena reso-lutionen på den andra.För några år sedan firades FN:s 50-årsjubileum,och är det det den allmänna förkla-ringen om de mänskliga rättigheterna antogs. Menviktigare än jubileer är att FN får den beslutskraft sommedlemsstaterna har rätt att kräva. Därför är denreformprocess som pågår under generalsekretera-rens ledning väldigt viktig. Den kan leda till en bantadmen vassare organisation som kan fatta nödvändigabeslut även om de kan vara obekväma för vissa FN-medlemmar. Ingen har ju i längden någon glädje avsammanträden och byråkrati om de viktigaste beslutenändå får vänta. En samordning mellan FN-organ iNew och i andra storstäder där sådana finns ärnödvändig men kanske allra viktigast ute på fältet.Organisatoriskt måste det viktigaste organet, sä-kerhetsrådet, anpassas till en ny tid. speglar ju ivarje fall sammansättningen av de permanenta med-lemmarna och andra världskrigetsslut. och finns inte med, ochKina är den enda asiatiska medlemmen. Det gäller tar itu med de här frågorna.50-årsminnet av förklaringen om de mänskligarättigheterna är för den skull inte utan betydelse. Denkan ju resultera i att frågorna om demokrati ochmänskliga rättigheter lyfts fram än en gång som självagrunden för världssamfundets arbete.Fru talman! Jag skall ta upp ytterligare ett område,nämligen . Man kan säga att den senastefredsprocesen inleddes vid 1991.Den ledde inte till någon omedelbar framgång, menman lyckades i alla fall uppnå ett ömsesidigt erkän-nande, och parterna inledde direkta förhandlingar,Osloförhandlingarna, mellan och . Detskedde också vissa andra framsteg i området utanförjust de palestinska områdena. Fredsavtal tecknadesmellan och 1994 på samma sätt sommellan och 15 år tidigare.Osloprocessen ledde till en början till påtagligaframgångar. tecknades ettinterimsavtal som utökade den palestinska självstän-digheten i alla större städer på , och deförsta demokratiska palestinska valen ägde rum den20 , då man valde ett råd och en presi-dent. Förhoppningen var att man sedan skulle gåvidare till ett centralt fredsavtal mellan ochPLO.