prot · GL0970 · 1998-02-19 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1997/98:70Torsdagen den 19 februariKl. 12.00 - 17.11Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 13 februari.2 § Meddelande om fördröjda svar på interpel-lationerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1997/98:159Till riksdagenInterpellation 1997/98:159 av stöd till skolelever som saknar godkända kunska-per.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 5 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är att statsrådet inte kunnat finna en debattdag som passar bådeinterpellanten och henne.Stockholm den 13 februari 1998Enligt uppdragLil 1997/98:163Till riksdagenInterpellation 1997/98:163 av fristående skolor.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 5 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är att statsrådet inte kunnat finna en debattdag som passar bådeinterpellanten och henne.Stockholm den 13 februari 1998Enligt uppdragLil 1997/98:184Till riksdagenInterpellation 1997/98:184 av omelever utan godkända betyg.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 5 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är att det är uppehåll i riks-dagens kammare.Stockholm den 16 februari 1998Ylva JohanssonInterpellation 1997/98:179Till riksdagenInterpellation 1997/98:179 av ommiljöbrott.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den3 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är plenumfri vecka i riksda-gen.Stockholm den 12 februari 1998Laila FreivaldsInterpellation 1997/98:185Till riksdagenInterpellation 1997/98:185 av omnationella beredskapsstyrkan.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den3 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är plenumfri vecka i riksda-gen.Stockholm den 12 februari 1998Laila FreivaldsInterpellation 1997/98:176Till riksdagenInterpellation 1997/98:176 av boendekostnaderna.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 5 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är att vecka 9 är plenumfri iriksdagen.Stockholm den 12 februari 1998Jörgen AnderssonInterpellation 1997/98:164Till riksdagenInterpellation 1997/98:164 av ()om sysselsättning för utvecklingsstörda.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den3 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är att interpellanten inte kannärvara den 17 februari 1998.Stockholm den 16 februari 1998Margot WallströmInterpellation 1997/98:177Till riksdagenInterpellation 1997/98:177 av () om personal i vården.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den3 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är resa.Stockholm den 12 februari 1998Margot WallströmInterpellation 1997/98:183Till riksdagenInterpellation 1997/98:183 av () om allergier.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 5 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är resa.Stockholm den 17 februari 1998Margot WallströmInterpellation 1997/98:186Till riksdagenInterpellation 1997/98:186 av () om transplantationer.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 5 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är resa.Stockholm den 17 februari 1998Margot WallströmInterpellation 1997/98:188Till riksdagenInterpellation 1997/98:188 av ()om elöverkänslighet.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 5 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är resa.Stockholm den 17 februari 1998Margot Wallström3 § Svar på interpellation 1997/98:87 om nor-disk partnerskapskonventionAnf. 1 Justitieminister ():Fru talman! har frågat statsrå-det vilka åtgärder regeringen avservidta för att åstadkomma en samordning av lagstift-ningen i de nordiska länder som har en part-nerskapslag.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som skall svara på interpellationen.I dagsläget finns lagar om partnerskap för homo-sexuella i , , - inklusiveGrönland - och . I samtliga dessa länders lagaruppställs krav på att de som vill registrera sitt part-nerskap skall ha viss anknytning till det land där re-gistreringen är tänkt att ske.Enligt den svenska partnerskapslagen (lag[1994:1117] om registrerat partnerskap) får registre-ring av ett partnerskap ske endast om minst en avparterna är svensk medborgare och har hemvist iSverige. I de danska och isländska partnerskapslagar-na uppställs motsvarande krav på medborgarskap ochhemvist. I står möjligheten att ingå partnerskapöppen för två personer av samma kön under förut-sättning att en eller båda parterna har hemvist i Nor-ge, och minst en av dem är norsk medborgare. Tillskillnad från vad som gäller i , ochIsland krävs alltså inte enligt den norska lagen att detär samma person som uppfyller både medborgar-skaps- och hemvistkravet.Alla nordiska partnerskapslagar uppställer såledesvillkor på medborgarskap och hemvist i den egnastaten för att partnerskap skall få registreras där. An-knytningskraven kan leda till att ett homosexuellt parsom levt tillsammans i ett annat nor-diskt land än det där de är medborgare inte kan regist-rera sitt partnerskap utan att åtminstone någon av demavsäger sig sitt eget medborgarskap för att i stället blimedborgare i det land där paret bor. Det är naturligt-vis inte tillfredsställande att sådana situationer kanuppkomma.Som tar upp i sin interpella-tion krävs samordnade åtgärder i de nordiska ländersom har en partnerskapslagstiftning för att åstadkom-ma en förändring. Frågan hur det här problemet bästkan lösas har också diskuterats i en nordisk arbets-grupp för internationellt familjerättsliga frågor. Sveri-ge deltar mycket aktivt i det arbetet.Det finns en samstämmig önskan i alla de berördanordiska länderna att snabbt hitta en lösning. Attupprätta en nordisk partnerskapskonvention är onö-digt komplicerat och tidskrävande. I stället inriktasarbetet nu på att varje land i sin egen partnerskapslaggör de ändringar som behövs.Jag har för del redan tidigare givit klar-tecken till att den svenska partnerskapslagen ses överi de här delarna.Arbete pågår alltså inom föratt lösa det problem som pekar påi sin interpellation.Anf. 2 ():Fru talman! Min interpellation om en nordiskpartnerskapskonvention väcktes den 21 november1997, efter det att samordningsminister i samband med möte fick frå-gan om vilka åtgärder han avsåg vidta för att samord-na partnerskapslagarna i , , ,och så att de skulle stå i överensstäm-melse med den nordiska traditionen om samordningav social lagstiftning. Han hade då inget svar på frå-gan. Därför tänkte jag att jag frågar i . Sedanhar inte våra almanackor fungerat, så att säga. Det harpå båda sidor varit svårt att hitta tid. Därför kommerden här interpellationsdebatten först nu.Vad jag förstår av justitieministerns svar finns deten vilja hos de nordiska länder som har en part-nerskapslag att få till stånd en samordning. Samtidigtsäger justitieministern att det skulle vara onödigttidskrävande att gå vägen över en nordisk part-nerskapskonvention. Jag vill fråga vari komplikatio-nerna består. har ju anvisat den vägennär utskottet har avslagit motioner med denna inne-börd. Beror det på att inte alla de nordiska ländernahar en lagstiftning? har ju inte det. Eller är detandra komplikationer? Hur tar det att få tillstånd den här typen av nordisk konvention, när allatycks vara överens?Detta är litet betecknande för situationen kring dehomosexuella. Man hittar olika skäl för att senareläg-ga åtgärder som för mig inte tycks vara så komplice-rade. I övriga frågor som gäller sociallagstiftningenfinns ju en nordisk tradition av samordning.Jag har en fråga till. Om vi nu går den andra vä-gen, med varje enskilt land, och om det är så mycketlättare att ändra den svenska lagen - när får vi då ettlagförslag på bord? Att vi har den här -som jag tycker - klumpigheten i den svenska lagstift-ningen beror på att när vi antog partnerskapslagen iSverige var den ganska ny i , och Norgehade inte heller haft den särskilt . Detta var enform av rädsla för att skulle bli ett Las Vegaseller motsvarande, om jag får uttrycka mig så. Maninförde därför den här restriktionen. kan man tabort den när det gäller de nordiska länderna.Jag tycker att lagstiftningen är en del i det attityd-förändrande arbete när det gäller synen på homosex-uella som vi kommer tillbaka till i nästa interpella-tionsdebatt.Anf. 3 Justitieminister ():Fru talman! Det tog som sagt tid att få upp inter-pellationen till en diskussion. Men det har haft detpositiva med sig att det har hunnit hända saker i självafrågan, nämligen att den har tagits upp av den arbets-grupp som finns på familjerättens område. Den har nudiskuterats mellan de nordiska länderna.Därför gör jag bedömningen att alla är lika intres-serade av att ta bort den begränsning som finns isamtliga länders lagstiftning. Det är ingen tvekan omatt det är det snabbaste sättet. Det betyder nämligenatt vi råder i över hanteringen av frågan. Detviktiga är bara att vi blir överens inom de nordiskaländerna om att göra den här förändringen. Varje landkan sedan välja litet olika lösningar, och t.ex. före-skriva att medborgarskap i ett nordiskt land jämställsmed svenskt medborgarskap. Jag tror att det är deninriktningen som diskussionen har tagit. Mendet kan ju finnas varianter på detta.Jag tror att det är viktigt att alla de länder som här lagstiftningen inser att den begränsning somfinns inbyggd måste bort. Och man är beredd att göradessa förändringar. Vi skall naturligtvis välja denmetod för att göra detta som går fortast.Den nordiska traditionen att samordna vår lag-stiftning har inte inneburit att vi alltid har nordiskakonventioner, utan det har just inneburit att vi harsamordnat vårt nationella lagstiftningsarbete ochunder arbetets gång sett till att vi har likartade lös-ningar på frågor som rör familjerätten. Jag tror att detblir det smidigaste och snabbaste sättet även i det härfallet.Anf. 4 ():Fru talman! Jag vill bara göra ett förtydligande.Det här innebär att ett nordiskt land inte har en part-nerskapslagstiftning, men det innebär inget hinder förframfarten när det gäller den här ändringen.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1997/98:149 om åt-gärder mot våld och trakasserier mot homosexuel-laAnf. 5 Justitieminister ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder regeringen i avvaktan på ett visst ut-redningsresultat avser vidta för att homosexuella skallkänna sig trygga i det svenska samhället.Vad syftar på är att jag i ettfrågesvar har redovisat att rege-ringen avser att tillsätta en parlamentarisk utredningför att överväga bl.a. frågan om en kriminalisering avhets mot homosexuella.Jag redogjorde emellertid även för andra åtgärderi mitt frågesvar. Först nämnde jag att det i lagstift-ningen redan finns ett förstärkt straffrättsligt skydd förhomosexuella. Om ett motiv för ett brott varit attkränka någon på grund av dennes sexuella läggningskall detta beaktas som en försvårande omständighetvid straffmätningen.Vidare nämnde jag att polisen under en följd av århar kartlagt och riktat insatser mot nynazistiska ochandra extrema grupper som bedriver såväl hets motfolkgrupp som hets mot homosexuella. För att under-lätta och effektivisera bl.a. det här arbetet har rege-ringen i en lagrådsremiss lagt fram förslagsom skall göra det möjligt för polisen att använda sigav datorer i sin underrättelseverksamhet.Jag betonade också vikten av ett effektivt polisar-bete i allmänhet för att ge skydd åt homosexuella ochderas möteslokaler. I budgetpropositionen har rege-ringen angett att brottslighet med rasistiska förteckenskall ägnas särskild uppmärksamhet. Detta innebär attäven brottslighet som riktar sig mot homosexuellakommer i fokus, eftersom dessa båda typer av brotts-lighet är starkt knutna till varandra. Att polisen tardenna uppgift på stort allvar framgår av senare tidsingripanden mot bl.a. nazistkonserter.Polisens resurser förstärks nu med 862 miljonerkronor avseende detta och de två kommande budget-åren. Det innebär ett ökat utrymme för att arbeta medde av regering och riksdag prioriterade områdena, tillvilka våld mot homosexuella hör.Även om efterfrågar åtgärderpå kort sikt, jag har redogjort för några, är det åtgär-der på som är det viktigaste. Vad jag dåavser är att påverka attityder. Det är ett arbete sommåste börja redan i skolan och som måste vara kon-sekvent, uthålligt och tålmodigt.Vi politiker måste vara tydliga. Det får aldrig rådanågot tvivel om att vårt samhälle vilar på humanis-mens grund. Därför tycker jag att det var en viktigmanifestation vi hade här i kammaren för några veck-or sedan inom ramen för projektet var att vi aldrig får glömma nazismensbrott mot mänskligheten. I dessa brott ingick, som vialla vet, förföljelse av och mord på homosexuella.För mindre än hemställde justitieut-skottet om avslag på en motion om just kriminalise-ring av hets mot homosexuella. Det ansågs då inteföreligga tillräckligt starka skäl för en sådan krimina-lisering. Inte någon av utskottets ledamöter reservera-de sig mot det.Vad som senare framkommit om den faktiskabrottsligheten mot homosexuella, bl.a. från nynazis-tiska och andra extrema grupper, talar emellertid föratt det kan finnas anledning att tänka om i det härhänseendet. Det är därför som jag har tagit initiativtill en utredning av frågan. Utredningsarbetet får visaom detta är rätt väg att gå. De svårigheter med ensådan lagstiftning som utskottet då pekade på förelig-ger alltjämt.Vi kan givetvis inte acceptera ett samhälle därhomosexuella utsätts för trakasserier och våld. Detbetyder att vi måste bekämpa intolerans och fördomarsamtidigt som vi utvecklar de nödvändiga rättsligaverktygen. Jag vill betona vikten av att vi kan agera isamförstånd i dessa frågor, där det är av särskild be-tydelse att visa att samhället står enat.Anf. 6 ():Fru talman! Min interpellation har som justitie-ministern nämnde föregåtts av en fråga i samma ären-de. Skälet till att jag tog upp den igen var att jagtyckte det var bra att vi möttes här i kammaren ochdiskuterade den, eftersom detta har hänt en gång till iTrollhättan.I frågesvaret tar justitieministern upp att en parla-mentarisk utredning skall tillsättas och visar på olikasätt att man tar frågan på allvar.Justitieministern nämnde också i sitt svar här pro-jektet Levande historia och den inledning till detprojektet som vi upplevde här i kammaren och senareunder . Det är ett oerhört viktigt pro-jekt. Jag noterade dock en sak i de olika anförandensom där hölls. Man fördömer nazisterna och derasjudeförföljelser, men man glömmer väldigt ofta dehomosexuella i det här sammanhanget. Flera av före-dragen tog inte upp att det var tiotusentals homosex-uella som också drabbades.Därför tycker jag att det är så viktigt, när det härprojektet vidareförs, att man kommer ihåg att det varflera grupper som förföljdes. Här finns en grupp somockså utsätts för våld, trakasserier och diskrimi-nering. Vi har ju haft ett trettiotal mord . Det här måste vi få stopp på.När lokalerna i återigen vandaliseratskänner jag att vi måste vara väldigt tydliga i vårt av-ståndstagande här. Vi måste visa en samsyn överparti- och blockgränser.Den här samsynen, dvs. att vi inte tolererar detta,måste också innefatta polisen. Man måste prioriteraatt vidta åtgärder mot brott av det här slaget. De ho-mosexuella får inte känna att de lämnas därhän och attde brottsliga handlingarna prioriteras ned. Vi måstearbeta både , som jag ser det. Detär här och som vi också måste visa att vi menarallvar.Jag ser flera vägar. Vi har polisens insatser, bådenär det gäller att förebygga och utreda brott och attskydda de som är utsatta. Möjligheter måste skapasför homosexuella som lever otrygga i det här samhäl-let. Deras möteslokaler måste skyddas när man upple-ver att de kan komma att skadas.I projektet tycker jag att manockså måste påpeka de homosexuellas historia ochlyfta fram det som vi gjorde i Partnerskapsutredning-en. Jag vill citera inledningen: "Vi erkänner den ho-mosexuella kärleken som likvärdig med den hetero-sexuella. Vi bejakar, inte förnekar, kärleken mellanmänniskor. Kärlek är en viktig drivkraft för såvälpersonlig som samhällelig utveckling. "Detta måste också få genomsyra undervisningen isex och samlevnad i skolan. Där är det väldigt vä-sentligt att vi får till stånd attitydförändringar och attdet ges utrymme i skolan för den här undervisningen.Det är litet si och så med det i landet.Slutligen undrar jag om den parlamentariska ut-redningen har kommit i gång. Vad finns att säga omdirektiven? När skall den vara färdig?Anf. 7 ():Fru talman! Först vill jag tacka för svaret som jagtycker är klargörande. Jag tycker också att det är braatt den här debatten kommer till stånd.Jag har i sak inte så mycket att tillföra till det somsagts. Men utöver att instämma i detta har jag begärtordet därför att det är illdåd utförda i min hemkom-mun som är den trista bakgrunden till interpellationen.Sedan interpellationen inlämnades har tyvärrfönstren i i krossats ytter-ligare en gång. Jag vill gärna här i uttalamin sympati med dem som drabbats och min avskyöver attentatet.Det känns naturligtvis smärtsamt att vår finakommun än en gång förekommer i sådana samman-hang. har vi tyvärr fått upplevaen grov misshandel med rasistiska motiv, moskébran-den, en stor nazistdemonstration och dessa attentatmot RFSL. Om det finns något direkt samband på detpersonliga eller organisatoriska planet mellan dessavidriga händelser vet vi inte. Däremot vet vi, somframgått av tidigare talare, att det är samma mänsk-lighetens ondska som ligger bakom.Jag tror för min del också att de som utför sådanahär attentat på något vis tycker att de som är annor-lunda än de själva inte har något människovärde. Detmå gälla att de har annan hudfärg, annan tro eller attde har homosexuell läggning.Jag tycker, som också ministern framhöll, att detfinns kopplingar mellan detta och den ondska som lågbakom Förintelsen; samma ondska som skickademiljoner av annan ras eller tro, människor med handi-kapp eller homosexuell läggning till döden i nazis-mens gaskamrar.Som trollhättebo vill jag dock gärna få sagt att jaginte tror att invånarna i vår kommun ärmer anstrukna av sådana här irrläror än andra. Av-ståndstagandet till de olika attentaten har också varitmycket starka. Jag tror att det främst handlar om attvår kommun, efter de första illdåden för några årsedan, på något sätt har utsetts till någon sorts slagfältför ondskans kolportörer. Det är naturligtvis väldigtallvarligt för oss. Vi i måste ta vårt ansvarför denna situation. Det har också gjorts bl.a. genomatt kommunen ersatte de ekonomiska skadorna vid desenaste attentaten. Kommunalpolitikerna och vi andrahar också försökt att ge moraliskt stöd genom attentydigt och över alla partigränser fördöma illdåden.Men jag tycker också att vi alla måste göra mer. Vimåste hjälpas åt oavsett om vi bor i närheten av denplats där en sådan här händelse skett eller inte.Jag tycker, som också har sagts tidigare, att detbästa vi kan göra kanske är att knyta an till den verk-samhet vi nu har för levande historia. Om man startarmed samtal om nazismens vidrigheter kanske det kanvara en bra grund för att få igång en bredare diskus-sion om tolerans mot olika grupper i samhället.Anf. 8 Justitieminister ():Fru talman! I likhet med note-rade jag under den manifestation som ägde rum här iriksdagen att inte alla nämnde alla de kategorier somvar utsatta för förföljelse. Men jag gjorde faktiskt denmotsatta reflexionen, att det ändå var flera som gjordedet. De nämnde både utvecklingsstörda, psykisktsjuka, handikappade och homosexuella. Det är natur-ligtvis viktigt att vi kommer ihåg att nazismens förföl-jelse och inhumana agerande riktade sig mot olikakategorier av människor. Gemensamt för dem var attde avvek från något slags ideal som man satte upp förmänskligheten.Det är det som är det ohyggliga med det som häntmed vår historia. Det är det som är skälet till att vi harett ansvar för att reagera mot alla tecken på att dentypen av värderingar och agerande återigen skullekunna förekomma i vårt samhälle.Som svar på konkreta frågaom utredningen och direktiven och tidsramarna förden kan jag säga att direktiven i princip är klara. Vikommer inte att publicera dem förrän vi också har enordförande bestämd för utredningen, så att han ärinförstådd med direktivens upplägg. Det är vi ännuinte riktigt klara med. Jag hoppas att vi är klara meddet inom den närmaste tiden.Anf. 9 ():Fru talman! Jag tycker att det är viktigt att vi tarupp detta att ondskan riktar sig till så många i samhäl-let som på ett eller annat sätt avviker. Det är en ökadtolerans i samhället mot att vi är olika som måstekomma fram på många olika sätt.Det vi hörde om gav mig en idéom att man, när lokalsamhället vaknar, reagerar ochagerar egentligen borde beskriva vad man gjorde ochhur man gjorde. Man kanske också skulle titta litet ibackspegeln och se vad man mer hade kunnat göraoch sprida den erfarenheten till andra kommuner. Dethär har ju inte bara hänt i , utan i Göte-borg, , och på ytterligare orter.Jag tror att man skulle ha glädje av en sådan lokalaktionsplan för vad man gör för att visa vilket av-ståndstagande man gör gentemot detta.Det får inte bli så som har sagt - det ärmöjligt att han har knyckt det - att många människorsnavar över sanningen, men reser sig upp och skyndarvidare som om ingenting hänt.När det gäller ondskans framfart i samhället får viinte bara resa oss upp och skynda vidare som omingenting hade hänt. Vi måste både reagera och agera.Det vi hörde om avståndstagandet i lokalsamhälletkänns fint och riktigt. Den erfarenheten behöver spri-das vidare.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1997/98:84 omslöjdlärarutbildningenAnf. 10 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat migom jag överväger att i samband med nästa budgetpro-position behandla slöjdlärarutbildningen på ett likartatsätt som annan näraliggande praktisk-estetisk, dvs.konstnärlig, utbildning vad gäller resurstilldelningen.Varje högskola fastställer själv till vilket utbild-ningsområde en kurs skall höra. universi-tet klassificerar slöjdkurserna som teknisk utbildningmed det ersättningsbelopp som gäller för utbildnings-områdena naturvetenskap, teknik, farmaci och vård.Frågan om resurstilldelningen för slöjdlärarut-bildningen vid har diskuteratsmed alltsedan tillkomsten av nuvaranderesurstilldelningssystem. Jag håller med om att detkan vara svårt att finna lämpliga indelningsgrunderoch att dra gränser mellan olika utbildningsområdensamt att fastställa rättvisa ersättningsbelopp.Kommittén om lärarutbildning som regeringen hartillsatt har bl.a. i uppdrag att lämna förslag om inne-håll och omfattning när det gäller de olika lärarut-bildningarna. Förslagen skall därefter remissbehand-las på sedvanligt sätt. Enligt min mening bör resur-stilldelningen för lärarutbildningar behandlas i ettsammanhang även om frågarörande slöjdlärarutbildningen i rör enrelativt begränsad del av lärarutbildningen.Om lärarutbildningskommittén föreslår föränd-ringar beträffande slöjdlärarutbildningens innehåll,t.ex. att utbildningen ges en starkare konstnärlig in-riktning än den nuvarande och därmed påverkar er-sättningsbeloppen, kommer den frågan att behandlastillsammans med övriga förslag rörande lärarutbild-ningen. Regeringen kommer därefter att lämna förslagtill eventuella åtgärder så snart som möjligt.Talmannen konstaterade att interpellanten inte varnärvarande i kammaren och förklarade överläggning-en avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna i väntan på attstatsrådet skulle infinna sig i kamma-ren för att besvara interpellation nr 145.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 12.37.6 § Svar på interpellation 1997/98:145 om ned-skärningar i skolanAnf. 11 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mighur jag skall öka resurserna till barn med behov avstöd, hur jag skall kunna verka för att förbättra lärar-nas situation och för att skolledarna utan polisensdeltagande i skolan skall kunna upprätthålla en tryggskolmiljö.Skolan har varit ut-satt för kraftiga nedskärningar. Under perioden 1991till 1996 förlorade man av resurserna för un-dervisning. Minskningen av skolans resurser är enföljd av den ekonomiska kris landet har gått igenom.På grund av denna har kommunerna ställts inför storakrav på anpassning av sina kostnader.