prot · GL0958 · 1998-01-29 00:00:00 — Tyvärr hjälper det inte resenärernaeller någon annan heller om jag i svaret uttrycker minupprördhet, utan det viktiga med både den här debat-ten och svaret är att något händer med rutiner, att detfinns en ordentlig åtgärdskatalog, så att det här inteupprepas igen.Jag tror att det är alldeles riktigt att man togs medlitet överraskning när en mängd olika omständigheterinträffade tillsammans och gav upphov till det härriktigt långa driftstoppet. Man har daterat upp trafik-ledningscentralen i i takt med att man harbyggt ut järnvägen i , och det har gåtthyfsat bra. Det har varit tekniskt svårt och komplice-rat, eftersom man har haft full järnvägsdrift undertiden.Det här kom alltså uppenbarligen som en vissöverraskning både för SJ och för - det ärju som ansvarar för trafikledningen. Dethela var komplicerat på så sätt att det var SJ somskulle få fram bussar och att det inträffade på efter-middagen. Det finns alltså en mängd orsaker till attkonsekvenserna blev så allvarliga som de blev - all-varliga i form av bekvämlighet, eller snarare brist påbekvämlighet, för passagerarna som drabbades. Där-emot hände såvitt jag har kunnat utröna ingenting påsäkerhetssidan, vilket vi naturligtvis skall vara tack-samma för. Informationen fungerade inte heller bra.Det verkar som att en del informatörer nästan drabba-des av tunghäfta när de inte hade någonting att infor-mera om.Det som är viktigt är att man har satt i gång ettuppföljnings- och utvärderingsarbete. Det gäller un-derhållssystemen, så att man skall ha bättre rutiner fördet periodiska underhållet, och det gäller utbildningav personalen och att man ser över rutinerna för per-sonalens agerande. Det gäller både trafikledningsper-sonal och informatörer. Om det händer något - vi kanaldrig garantera att det aldrig kommer atthända någonting, det är livsfarligt att göra det - skallman minimera de besvärliga konsekvenserna. Det ärett väldigt viktigt arbete, och det är viktigt att vitrycker på det.Anf. 140 ():Fru talman! Tack, statsrådet, för omtanken! Jaghar naturligtvis frågat mig fram bland personal inomSJ om hur de uppfattade det som egentligen inte skallkunna ske. Samhället är precis lika ofullständigt somvi människor, men det är ändock fråga om en oro sommåste stillas med information. Jag tar vara på tillfälletatt här och be statsrådet att informera SJ-personaloch personal om att de i alla fall bör säganågot om vad som händer. Tystnaden är ju förskräck-lig, särskilt när den kan pågå i timmar, då det intesägs någonting. Sedan kommer en nervös tågmästare,och tågmästarna är det ju verkligen synd om i sådanahär situationer. Information tror jag är det viktigaste.På det området syndar såväl flygbolag som icke minstSJ.Det här har ändå fört det goda med sig att man in-om SJ har upptäckt ytterligare en modell för en felkäl-la. Man vet mer , och det är inte så dumt förmorgondagen. Vi hoppas naturligtvis alla att SJ skallfungera bra och att SJ dessutom skall bli ännu bättre -eller skall vi säga bli bra, till skillnad från en del flyg-bolag - på att ge information till resenärer. Där hardet nämligen brustit väldigt mycket, det kan en tågre-senär konstatera.Jag tackar statsrådet och utgår från att man påKommunikationsdepartementet kommer att vidta enmängd ansträngningar och att detta redan pågår.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1997/98:104 ompresstödetAnf. 141 Kulturminister ():Fru talman! har frågat mig om jagär beredd att verka för att stärka presstödets roll fördemokrati och mångfald och förstärkastödet till de ekonomiskt svaga andrahandstidningar-na.Jag instämmer i den analys som görs i interpella-tionen. Medierna har fått en allt viktigare roll i sam-hällsutvecklingen, och på medieområdet sker storaförändringar. Inte minst gäller det utvecklingen avdistributionsvägar och mediernas internationalisering.En stor del av förändringarna drivs på av teknikut-vecklingen, och gränserna mellan olika medier bliralltmer otydliga, vilket även gäller på pressens områ-de. Ägarkoncentrationen på medieområdet har samti-digt accelererat.De främsta målen för statens insatser på massme-dieområdet, som sammanfattas av regeringen i bud-getpropositionen (prop. 1997/98:1), är attstödja mångfald och reella yttrandemöjligheter, garan-tera massmediernas oberoende samt säkerställa till-gängligheten till massmedierna. Mediepolitik är där-med ett komplext område, och statens insatser bör sesi ett helhetsperspektiv.Mångfalden inom dagspressen är enligt min me-ning en av de viktigaste mediepolitiska frågorna.Dagstidningarna svarar fortfarande för en stor del avnyhetsförmedling, debatt och opinionsbildning, ochdet är en viktig uppgift att motverka att fler tidningartystnar eller når allt färre läsare. Det främsta syftetmed statens direkta insatser för pressen genom press-stödet är att värna mångfalden på dagstidningsmark-naden. Det är därför alarmerande att situationen pådagstidningsmarknaden är ett hot mot mångfal-den, bl.a. genom att många tidningar med driftstödhar drabbats hårt av upplageminskningar.Det tillfälliga driftstöd som regeringen föreslog itilläggsbudgeten och som riksdagenbeslutat om (prop. 1997/98:1, bet. 1997/98:FiU11Tilläggsbudget 2, rskr. 1997/98:45) var en nödvändigåtgärd i linje med de slutsatser som dras i interpella-tionen. Det tillfälliga driftstödet är ett bidrag till attlösa de akuta ekonomiska problem som många tid-ningar med allmänt driftstöd har, och det fördelas föråren 1997 och 1998.Jag vill dessutom påminna om tillkän-nagivande (1997/98:KU1, rskr. 1997/98:94) om änd-ring av presstödsförordningen (1990:524, omtryckt1996:1607) till förmån för en- och tvådagarstidningarmed driftstöd. Beredning av dessa frågor pågår förnärvarande inom Kulturdepartementet.I detta sammanhang vill jag också nämna det be-slut som regeringen fattade ,vilket tydligt markerar vilken inriktning som bör gällaför statens politik på medieområdet i syfte att stärkajust mångfalden.Satsningen innebär bl.a. att public service-företagen inom radio och television under perioden1998-2001 får ett tillskott på sammanlagt 507,5 mil-joner kronor utöver de för år1998 som tidigare beslutat om. Detta gerprogramföretagen möjlighet att utveckla program-verksamheten och att utnyttja nya distributionsformer.Regeringen fattade vissa andra beslut föratt utbyggnaden av den marksända digitala televisio-nen skall kunna inledas. Regeringen beslutade ocksåatt tillsätta en kommitté med uppgift att lägga framförslag till lagstiftning för att värna mångfalden ochmotverka skadlig ägar- och maktkoncentration påmediemarknaden. Kommittén skall redovisa sitt för-slag senast den 1 december 1998.Jag följer utvecklingen inom dagspressen mycketnoga och vill också understryka att presstödets bety-delse för demokrati och mångfald kommer att beståunder överskådlig tid. För att detta skall vara möjligtär det viktigt att värna omfattningen av och förtroen-det för dagens stöd. Jag anser dock också att man föratt förstå presstödets betydelse och i framtidenmåste se stödet i ett större sammanhang av tekniskutveckling, medieägande och medievanor. De medie-politiska åtgärder som kommer att bli nödvändiga föratt bevara mångfalden och den reella yttrandefrihetenkommer därför med all sannolikhet att kräva en radinsatser utöver presstödet.Anf. 142 ():Fru talman! Jag har förstått att kulturministern ochjag har samma grundsyn på problemet som sådant,och det är ju bra. Frågan som återstår är: Vad gör manför att lösa det här? Hanterar man det på ett annorlun-da sätt med de annorlunda förutsättningar som vi juhar ?Demokratin är inte något självklart. När vi harskolklasser på besök brukar vi stanna uppe i storafoajén i gamla och prata om bl.a. riks-dagens högtidliga öppnande, och då brukar jag pekapå just det förhållandet: Demokratin är inte någotsjälvklart. Den är inget för allom givet, och det vet viallesammans. Men den är också utsatt för hot på andrasätt nu än tidigare.Ett stort hot mot demokratin är bristen påengagemang i samhällsutvecklingen. Här kanskemediernas roll i någon mån har förändrats: från att havarit opinionsbildare för en relativt intresserad be-folkning till att vara opinionsbildare för alltför många- tyvärr - som inte följer och intresserar sig för sam-hällsutvecklingen. Därför är mediernas roll inte baraviktigare nu , utan den är också annorlun-da.Det ligger också stora pengar i medierna. I dennya mediebranschen, i de nya tekniker som växerfram, finns betydligt mer pengar än vad det har fun-nits i den gamla. De demokratiska aspekterna vägerinte alltid tyngst i den opinionsbildande uppgift somdessa medier har tagit på sig.Jag tror att den nya tekniken för det som förändrarbilden av medierna är någonting som även vår tradi-tionella typ av medier, våra små tidningar av olikaslag, måste tillgodogöra sig. Dessa har dock i regelinte ekonomiska förutsättningar eftersom de har satsatsitt engagemang i den demokratiska delen, i det somhar handlat om demokratisk opinionsbildning. Därförhar man ofta inte de resurser som krävs för att kunnaengagera sig i detta nya.Detta leder fram till en av de frågor jag gärnaskulle vilja rikta till kulturministern: Hur gör man föratt kunna ge de medier som traditionellt har varit braopinionsbildare och fört demokratin framåt möjlighe-ter att hänga med i den teknikutveckling som sker,när nya krafter och nya ägarkonstellationer hela tidenväxer fram med andra förtecken än dem som vi somvärnar demokratin kanske i första hand vill se?Anf. 143 ():Fru talman! Även jag tackar för svaret.Just har vi fått ett väldigt bra, kanske över-tydligt, exempel på att mediemarknaden inte är riktigtsom andra marknader: har medde-lat att man kraftigt skall skära ned, därför att ägarnauppfattar att lönsamheten inte är tillräckligt god. Jagtror att var och en förstår vad detta skulle betyda förden politiska debatten. Även om jag inte tillhör demsom vaknar och längtar efter Svenska Dagbladetssynpunkter skulle jag ändå sakna dem. De är ensjälvklar del av den mångfald som skall finnas i denpolitiska debatten.Jag tycker att Svenska Dagbladets bekymmer geren ganska bra beskrivning av det här. Trots att manhar starka ägarintressen bakom sig, trots att man haren god upplagesituation - man ökar i upplaga - tving-as man ändå fatta de här besluten. Vad jag förstårberor det på att annonsintäkterna minskar.Så här ser det ut. Det är många som har svag lön-samhet, i alla fall enligt ägarnas uppfattning. Det finnsen del som har det ännu besvärligare; det vet vi. I mitteget län försvann en pressröst . Det ärnaturligtvis många som har det besvärligare änSvenska Dagbladet.Men - och det är det som jag tycker är en poäng isammanhanget - det finns också de som klarar sigväldigt bra på mediemarknaden. Jag tror inte att detbara är patos för mångfalden, pressfriheten och dendemokratiska debatten som gör att det finns så oerhörtstarka kapitalintressen i medievärlden. Det berornaturligtvis på att den som verkligen lyckas kan tjänaoerhört mycket pengar. Har man blivit tillräckligt storoch tillräckligt lönsam finns det nästan inga gränserför hur stark och stor man kan bli. Just på det härområdet har storskaligheten enorma fördelar.Därför har jag med stort intresse följt statsrådetsdebatt. Jag tycker att den har varit nödvändig, viktigoch riktig. Man kan inte värna mångfalden bara ge-nom att stödja de små och svaga. Man måste ocksåfundera på hur vi skall se på dem som har blivit oer-hört stora och dominerande. Hur skall vi förhålla osstill dem? Då handlar det inte bara om och detfaktum att det finns giganter på det nationella planet.Regionalt har vi litet grand samma situation. Samti-digt som det i vårt län finns en risk att mångfaldenkommer att minska finns det bevisligen de som gårväldigt bra, som växer och expanderar.Jag tror inte att man kan förbjuda eller hindra deframgångsrika. Tyvärr tror jag att det är oerhört svårtatt göra det. Trots allt är säkert den absolut viktigastevägen att stödja mångfalden att understödja dem somhar det svårt och besvärligt och som inte klarar sighelt av egen kraft. Men i ett ansträngt statsfinansielltläge måste man fråga sig om det ändå inte är möjligtför branschen, för mediemarknaden som sådan, att istörre utsträckning själv bära de kostnader som krävsför att värna mångfalden.Jag vet att reklamskatten har granskats och be-funnits vara ett ganska trubbigt instrument för attbeskatta de vinster som trots allt är möjliga och finnspå mediemarknaden. Men även om nu den tekniskalösningen inte har varit så bra vore det ändå intressantatt höra statsrådets syn på möjligheterna att låta deriktigt stora, framgångsrika och lönsamma vara medoch bidra till att värna den mångfald som faktiskt ärhotad - nationellt, men också regionalt.Anf. 144 Kulturminister ():Fru talman! Det som både och är den kommersialisering av medierna somvi ser. Går man bakåt i tiden ser manatt det har skett väldigt stora förändringar som intehar sin grund i tekniken utan handlar om att mediefö-retag och tidningsföretag agerar på en marknad. Detfinns en konkurrens om vår tid och uppmärksamhet.Det finns en konkurrens om annonsörernas uppmärk-samhet. Det finns en konkurrens mellan olika medier.Man kan aldrig veta säkert vad som händer påmediemarknaden . Utvecklingen går peri-odvis mycket snabbt. Det man kan tro, när man tittarpå hur det ser ut i andra länder, är att de mycket små,verkligt lokala tidningarna - som ändå har den lokalaannonseringen att erbjuda - bör kunna leva vidare omde är välskötta företag.Däremot finns det andra tidningar, regiontidningaroch liknande, som man kan se kommer att ha storaproblem därför att det råder konkurrens om den tidsom vi ägnar åt mediekonsumtion. Man kan ju fånyheter på många andra sätt. Utvecklingen är dess-utom snabb på etermediesidan. Vidare är det en kampom annonsmarknaden, något som inte existeradetidigare, t.ex. via lokala stationer hos . Vad vi nuvet är att vinstutvecklingen/resultatutvecklingen förde här lokala stationerna just nu är mycket god.Vad vi har valt att göra från regeringens sida är,som jag nämner i mitt interpellationssvar, en satsningpå det gemensamma rummet. Det finns bättre ord fördet men jag tror att det här begreppet säger ungefärvad jag menar. Framför oss ser vi ett ännu större me-dieutbud. Den digitala tekniken kommer att göra att vii television och radio kommer att få in väldigt mycketmer på samma utrymme som används för analo-ga sändningar. Det kommer att erbjudas nya alterna-tiv. Det kommer också, förhoppningsvis, att bli möj-ligt för aktörer som inte har alltför mycket pennin-guppbackning bakom sig att gå in och utnyttja dettatillfälle att producera nyheter, "nischade" kanaler ochannat. På det viset kommer mångfalden att öka, förut-satt att det finns en ägarspridning. Utifrån minagrundvärderingar är det viktigt.Jag skulle tro att medieområdet, som utretts såmånga gånger, inte är färdigutrett. På grund av ut-vecklingen, som går mycket snabbt, kom-mer det att bli nödvändigt att tillsättaytterligare en medieutredning; och då inte bara enpressutredning, för numera är gränserna av det slagetatt man måste titta närmare på hela marknaden.När det gäller skattefrågorna har vi ju infört endagspressmoms. Vi gör här en omfördelning från destora och relativt välbärgade tidningsföretagen till justett utökat presstöd för de svaga tidningarna, som förinte så länge sedan fick en höjning med drygt 13 %.Anf. 145 ():Fru talman! Tekniken går, som kulturministern sa-de, oerhört snabbt på det här området. Saker och tinghänder som jag föreställer mig att det är svårt intebara för mig utan också för andra i min generationoch i åldern där omkring att riktigt förstå vart det helapå litet sikt leder.Någon sade för sedan: Jag kommer aldrigatt ta med mig en dator och gå och lägga mig i säng-en. Det är möjligt men jag är inte övertygad om att detinte kommer teknik som ser ut som endator och som man kan ta med i sängen. Jag vet interiktigt hur det förhåller sig med den saken.En sak är dock klar och det är att de som traditio-nellt har ägnat sig åt tidningsutgivning på något sättmåste ge sig in även i den här branschen - kanske intedirekt för att syssla med etermedier och liknande menväl för att kunna tillgodogöra sig den här tekniken vidtidningsutgivning. Därför måste, tror jag, de som gerut tidningar och som vill fortsätta med det vara mednär det gäller den här tekniken. Stora och starka regi-ontidningar o.d. har ju nu gett sig in på etermedieom-rådet och åker med där. De kommer att hänga med iden tekniska utvecklingen på området, medan småandrahandstidningar med svag ekonomi inte kommeratt kunna hänga med här.I dag finns det ett system för distributionssamver-kan. Det systemet kom till i syfte att geandrahandstidningar en möjlighet att hänga med pådistributionen av de större tidningarna. Det är möjligtatt man när det gäller den nya tekniken - detta ärnärmast en fundering - måste söka sig fram i nämndariktning. Det handlar alltså om att ha ett slags sam-verkansfilosofi om hur de medier och andrahandstid-ningar som finns kan tillgodogöra sig den här tekni-ken inom ramen för en form av samverkan som stimu-leras från statsmaktens sida.Mångfald är viktigt. Det har både kulturministern sagt. Jag har också skrivit om det.Mångfald behöver inte alltid betyda mångfald i ägan-det. var inne på den saken. Det kanvara så att vi så länge samhället inte vill ingripa iägandestrukturen inte kan hindra den ägarkoncentra-tion som pågår. Det vill vi säkert heller inte. Men gårdet att hitta andra vägar att se till att mångfald öppnasinom ramen för denna ägarkoncentration? Den fråganmåste man ställa sig. Vi är ute efter att få en mångfaldnär det gäller demokrati och åsikter. Kanske kan detönskemålet tillgodoses även inom ramen för en ägar-struktur som, tyvärr, kanske - som många ser på detta- går åt fel håll.Anf. 146 ():Fru talman! säger att man numerat.o.m. kan ta med sig datorn i sängen. En sak kan jaggarantera: Den kan aldrig ersätta i sängen.Det är jag helt övertygad om. Jag tror att tidningarnafortfarande spelar en oerhört betydelsefull roll.Det är sant, som kulturministern säger, att det ock-så finns lönsamma små tidningar. Det som skrämmermig litet grand, t.ex. när jag tittar på mitt eget län, ärhur man också där har svårt att stå emot lockropenfrån de stora ägarna.Normalt sysslar jag med bostadspolitik. Där pre-dikar vi ofta att ägarna har ett alldeles speciellt an-svar. Man hanterar en social nyttighet, vilket gör attdet inte bara handlar om de traditionella ägarkraven.Man måste också ta ett särskilt ansvar för den verk-samhet som man bedriver. Litet grand kan motsvaran-de resonemang föras på pressidan. När det gäller denutveckling som statsrådet var inne på skrämmer detmig att det finns ägare som bara ser det här som enrent kommersiell affär.Även om vi, naturligtvis, har en folkbildnings-uppgift och en skyldighet att föra en debatt gäller detatt försöka övertyga om det ansvar som jag tycker attägare av medieföretag har. Jag inser dock att det intehjälper med enbart den debatten. Det krävs ocksåmera handgripliga åtgärder.Därför välkomnar jag, precis som , kulturministerns grundsyn, som jag tycker ärriktig. Jag instämmer således helt och fullt i den ochhoppas att det är möjligt att genom t.ex. enomfördelning göra det möjligt att öka det statligasamhälleliga engagemanget. Om vi inte gör det kom-mer marknaden aldrig på egen hand - och, är jagrädd, inte ens med de resurser som vi har i frågaom presstöd - att räcka till för att garantera denmångfald som de flesta av oss vill ha.Anf. 147 ():Fru talman! Jag hade egentligen inte planerat attdelta i den här debatten. Men efter att halyssnat på de redan kända argumenten för presstödkan jag faktiskt inte avstå från att säga några ord. Detgår inte att låta bli att göra det efter att under decenni-er ha arbetat fram tidningar som får stå på egna ben.Jag föreställer mig att det är mycket roligare än attproducera tidningar som är beroende av presstöd.Jag inbillar mig att mycket skulle ha kunnat varaannorlunda om fler i det socialdemokratiska partiethade velat satsa på duktigt tidningsfolk i stället för attsatsa på ett bidragstänkande. Även finns detflera socialdemokratiska dagstidningar som jag villpåstå är - jag säger det med viss adress - alldelesutomordentliga.Och sedan finns det tidningar av olika politiskakulörer där man uppenbarligen inte har velat förstå attdet är köparens marknad och bör så vara i en demo-kratisk stat med ett fritt näringsliv som vårt med frikonkurrens och där människor får lov att utvecklaskreativt.Jag har för begränsad tid på mig för att kunna säganågot om det väsentliga i en väldigt stor och kompli-cerad företagsvärld. I första hand är det de som görsådana tidningar som läsekretsen, publiken, köparna,människorna, invånarna, medborgarna vill ha somlyckas. Om man gör politiska pamfletter misslyckasman. Jag har som tidningsmakare under några decen-nier varit med om bådadera. Man kan nog inom bran-schen lätt förutse vad som blir följden om man avpolitiska motiv ger ut en dagstidning. När det gällerdet parti som jag har arbetat i och vars press - höger-pressen - jag har verkat i under några decennier harman också misslyckats med att göra tidningar somskall vara något slags propagandablad. Man måstegöra sådana tidningar som köparna vill ha, om mantänker arbeta vidare på en fri marknad där köpa-ren/konsumenten får göra tidningsvalet.Det var inte min avsikt att begära ordet i dennadebatt - jag väntar på nästa interpellationsdebatt. Menjag vill ändå säga att vi skall akta oss väldigt noga föratt inte hämma den kreativitet som finns och förut-sättningarna för konkurrens. Presstödet är inte lyckat.Jag förstår att det är många som vill ha det, men det ärde tidningar - inte minst på den socialdemokratiskasidan - som mera sett till att göra bra produkter somköparna vill ha som har lyckats.Anf. 148 Kulturminister ():Fru talman! Jag håller med på enpunkt. Det är en plåga att vakna upp varje morgonoch i brevlådan få de politiska pamfletterna DagensNyheter och som man tvingas läsaeftersom det inte finns något alternativ i publicerar numera ledartexter t.o.m.på första sidan, men man kallar det för politisk analys.Det är likadant även i det redaktionella materialet somhelt präglas av de politiska värderingar som dessatidningar står för.Det är klart att presstödet är oerhört viktigt förSvenska . De neddragningar som skerdär är ju mycket blygsamma jämfört med dem somskulle drabba tidningen om den inte hade ett av lan-dets kraftigaste presstöd.Presstödet är alltså oerhört viktigt. Men som jagsade i mitt interpellationssvar räcker det inte. Me-dieutvecklingen är sådan att man måste se också påandra saker.Att vi har ett presstöd har att göra med att tid-ningsfamiljer, ofta med liberala traditioner, var så attsäga först på bollen på den svenska mediemarknaden.De etablerade sig på de livskraftigaste orterna där detfanns en god annonsmarknad och där distributions-kostnaderna var blygsamma, eftersom tidningenspreds på ett litet område. Sedan kom bl.a. arbetarrö-relsen med sina tidningar och tvingades etablera sigpå de mindre lönsamma orterna. Man tvingades attsprida sin tidning i en hel region i stället för på en ort.Kostnaderna blev höga som man ofta utsat-tes för annonsblockader. Detta är bakgrunden till attvi har presstödsnödvändiga tidningar i det här landet.Det är det historiska faktum som vi har att leva med.När det gäller duktigt tidningsfolk har det produ-cerats mycket sådant på socialdemokratiska tidningar.Dessa människor har sedan köpts upp av de borgerli-ga tidningarna där de kan återfinnas i dag.Beträffande mångfaldsmålet är ägarkoncentra-tionsfrågorna faktiskt oerhört viktiga, eftersom det imediemakten ligger en sådan maktpotential i att varaägare.