prot · GL09114 · 1998-05-28 00:00:00 — Jag tror att vi män, som imedierna speglas som någon typ av Rambo eller lik-nande, på ett mer aktivt sätt måste visa att vi tar av-stånd från våld och framför allt kvinnovåld.Det är, fru talman, många av de debattinlägg somhar varit som jag skulle vilja kommentera, men jagskall inte göra det. Men en sak som jag är litet förvå-nad över är att det har framförts att det nästan är syndom män som köper sexuella tjänster. Den synen kanjag faktiskt inte förstå.Fru talman! Jag har inga fler yrkanden än de somAlice har gjort.I detta anförande instämde ().Anf. 145 () replik:Fru talman! Låt mig först säga att jag verkligenuppskattar att det är fler män som går upp i den härdebatten. Jag uppskattade också väldigt mycket detpersonliga sätt på vilket framfördesina ståndpunkter. Jag tycker precis som Karl-ErikPersson att det är väldigt viktigt att vi fattar de beslutför att komma till rätta med fysiskt och sexuellt våldmot kvinnor som vi kommer att göra.Men jag har ändå en fråga, eftersom jag inte harlyckats få debatt med någon annan vänsterpartiföre-trädare här . I partimotionförklarar man det här med våld mot kvinnor ur ettkönsmaktsperspektiv. Man konstaterar att det här intehar något med mäns personliga och individuella pro-blem att göra. Att synliggöra maktperspektivet ärdärför fortfarande en av de angelägnaste uppgifterna ikampen mot det sexualiserade våldet, skriver man.Och så skriver man precis som talesmannen sadetidigare : Gemensamt för de allra flesta män sommisshandlar är att de inte slår andra närstående. In-stämmer i den beskrivningen?Anf. 146 () re-plik:Fru talman! Jo, det ligger väl mycket i det när detgäller män som utsätter sina sambor eller fruar. Manslår hellre sin fru. Man går inte ut och slår grannen.Man går inte heller ut och slår sina arbetskamratereller några andra. Men på något konstigt sätt slår mansin egen fru eller sambo, den man säger att man älskari andra sammanhang. Jag tycker faktiskt att det är enkonstig situation när man gör på det viset och uppträ-der på det viset.Jag har en enda gång fått tillåtelse att komma kvinnojour. Det var i . Föreståndaren förkvinnojouren beskrev, utan att man skulle känna igendem, de män som slår sina fruar - ibland så illa att defår ringa efter ambulans. De är med till sjukhuset. Dehotar nästan doktorerna och säger att om de inte sertill att kvinnorna klarar sig från misshandeln - såsäger de väl inte, men från det som har hänt - skall deanmäla dem till ansvarsnämnden.På det sättet menar vi att det är en konstig situa-tion med tanke på att män i alla andra sammanhanginte är så våldsbenägna. Därför måste det på ett ellerannat sätt vara så att man skall utöva sin makt inomhemmets väggar, mot kvinnorna.Anf. 147 () replik:Fru talman! Jag vill instämma. Jag har själv haftkontakt med kvinnojourer . Jag måstesäga att jag har varje gång skämts livet ur mig somman inför hur andra män kan bete sig mot kvinnor -precis som säger. Men precis somKarl-Erik säger är det också för mig som manobegripligt att förstå vad detta skulle ha med att varaman att göra.Karl-Erik säger att han står bakom dettaatt det skulle vara gemensamt för de allra flesta mänsom misshandlar att de inte slår andra närstående -alltså det som står i partimotion somgrund för Vänsterns könsmaktsperspektiv.Men för att visa hur svårt även harmed sina funderingar kring de här frågorna kan vibläddra till näst sista sidan i samma partimotion frånVänsterpartiet. Där skriver : Våld motkvinnor hör ofta ihop med frågan om våld mot barn.Det finns forskning som visar att i många av de falldär kvinnan misshandlas utsätts också barn för miss-handel.Även ser att detta inte bara är ettkönsmaktsperspektiv. Det står två olika saker med tiosidors mellanrum.Anf. 148 () re-plik:Fru talman! har inte jag skrivit den där motio-nen. Det kan hända att det kanske låter motsägelse-fullt. Men visst finns det ett litet sammanhang i allafall. Det finns män som misshandlar sina barn somockså misshandlar sina kvinnor.En sak som jag vill säga är att jag inte skäms föratt vara man. Jag har ingen som helst känsla för, ochjag associerar mig inte med, män som våldför sig påeller slår sina damer. Jag tar avstånd från det. Där-emot kan jag inte som man skämmas för detta efter-som jag aldrig har gjort det själv och förhoppningsvisaldrig kommer att göra det.Det blir litet fel när vi män uttrycker oss på ettvisst sätt. Jag delar i det här. Men jag tycker inte att vi skallkänna någon skamkänsla för att vi är män. Om vi påett klart och tydligt sätt, som har sagt,går ut och visar att vi inte kan acceptera det här isamhället, tror jag faktiskt också att vi kan vara fö-rebilder för andra.Jag tror att det är bra om många som i valrörel-sen kommer ut och träffar ungdomar på skolor ochhögskolor tar upp de här frågorna. Det är inte allagånger man vill diskutera det här. Det finns andra somskall försöka sätta dagordningen. Men jag tror faktisktatt vi män på ett klarare och tydligare sätt skall ta uppde här diskussionerna och tala med dem som är unga . Det var ju också inne på.Vilken förebild har de här pojkarna, framför allt deunga, som slår sina kvinnor? Vilken förebild har de?Kan inte vi män gå ut och tala om vad som ärmanligt? Manligt är att inte bruka våld över huvudtaget - men framför allt inte mot kvinnor. Ser man något sådant på gator och torg skallman gå emellan. Det är manligt.Anf. 149 ():Fru talman! Låt mig börja med att yrka bifall tilljustitieutskottets betänkande nr 13 angående kvinno-frid. Låt mig också, fru talman, understryka att alla avregeringen och utskottet föreslagna åtgärder sommotverkar våld mot kvinnor, prostitution och sexuellatrakasserier i arbetslivet är bra. De bör välkomnas avalla landets invånare och medborgare, både kvinnoroch män.Våld mot kvinnor och sexuella trakasserier skallfördömas och med kraft straffas oavsett var de mänsom utövar detta kommer från. Vi skall aldrig accep-tera att män som utövar våld och sexuella trakasseriermot kvinnor kan hävda att ett sådant beteende är kul-turellt betingat.Fru talman! Ingen kultur eller religion accepterarvåld och trakasserier mot kvinnor. Vi skall i vårt landslå vakt om kvinnornas samtliga demokratiska fri- ochrättigheter, och i det ingår rätten att bestämma översin egen kropp.Fru talman! Jag välkomnar utskottets förslag omatt kriminalisera köp av sexuella tjänster. Jag välkom-nar också förslaget om att utländska kvinnor skallkunna stanna i trots att äktenskapet med in-född svensk man inte har varat i två år.Fru talman! Alla de invandrade kvinnornas orga-nisationer, Alla Kvinnors Hus och all den verksamhetsom över huvud taget riktas mot invandrade kvinnorär värda vårt stöd. De gör en mycket stor insats. Detär i det sammanhanget, fru talman, som jag vill ta uppen del andra frågor.Av den debatt som har pågått i om utländ-ska män, eller för att vara riktigt ärlig om muslimskamän - som skulle utöva våld mot muslimska kvinnor- kan man få den uppfattningen att varje muslimskman är en potentiell kvinnomisshandlare. Så är själv-klart inte fallet. Det förekommer våld mot en delmuslimska kvinnor av en del muslimska män. Men deflesta av dessa män utövar över huvud taget inget våldmot sina kvinnor.Fru talman! De socialdemokratiska kvinnorna be-driver en kampanj mot kvinnoförnedring, dub-belmoral och annonser för sextjänster som de tvåstora kvällstidningarna, och ,tar in. S-kvinnornas kampanj tycker jag är värd attstödja.I dessa nämnda annonser handlar det nästanuteslutande om utländska eller invandrade kvinnor. fanns en annons där manskriver: Två turkiska tjejer söker svenska män. Asia-tiska tjejer söker sällskap i . Polska kvinnorvill träffa svenska män osv.Detta, fru talman, kan ge en konstig bild av kvin-nor och invandrade grupper i . Någon kan fåför sig att många av de här kvinnorna är kvinnor somman hur lätt som helst kan köpa.Jag har tagit ett initiativ i detta sammanhang ochkommer att träffa en del de här annonserna i kvällstidningarna. Detskulle inte förvåna mig om man i det sammanhangetkan komma att diskutera att invandrarförbund ochinvandrarriksförbund t.o.m. kan tänka sig en bojkottav de här tidningarna om de fortsätter med sin publi-cering.Fru talman! diskuterar vi, med all rätt, detfysiska våld som kvinnor utsätts för. Men det finnsockså, vilket inte tas upp i betänkandet, ett psykisktvåld som utövas mot tusentals kvinnor, särskilt in-vandrade kvinnor som drabbas av arbetslöshet, segre-gering, diskriminering och utanförskap.Fru talman! Hur skall en afrikansk, muslimsk, la-tinamerikansk eller kurdisk kvinna kunna utöva sinrätt att uppleva jämställdhet i samhället när hon ge-nom diskriminering på arbetsmarknaden förvägrasrätten till ett arbete? Är man svart, invandrad ochdessutom kvinna i vårt land riskerar man att bli utsattför diskriminering på arbetsmarknaden och andrasamhällsområden.Hur skall en invandrad kvinna som tvingas leva iett bidragsfinansierat utanförskap i en av våra segre-gerade förorter i praktisk handling kunna visa sinadöttrar att kvinnorna i , oavsett hudfärg ochursprung, har rätt att vara jämställda i familjen närhon inte får en chans till arbete? Hon kallas inte enstill intervju när hon söker arbete.Fru talman! Många av de invandrade kvinnor somi dag drabbas av utanförskapet tror allt mindre påviljan och förmågan från samhällets sida att ge demen värdig och jämställd plats i det svenska samhället.Det behövs ett slags dialog mellan kvinnorna så kan förstå varandras livsvillkor i dag.I detta anförande instämde ().Anf. 150 ELISEBEHTMARKSTRÖM (s):Fru talman! Kvinnor jorden runt, oavsett vilketland de lever i, har ett gemensamt, nämligen att våldföljer kvinnors liv från vaggan till graven. Så i sin utvecklingsrapport . Denbeskrivningen gäller också för många kvinnor i Sveri-ge.Synen på kvinnomisshandel har i mångt ochmycket förändrats . Tillmycket stor del har det att göra med det arbete somideellt arbetande kvinnor inom kvinnojourerna harutfört och med den ökade kunskap som det arbetet hargett.Antalet anmälda misshandelsbrott mot kvinnorökade , vilket intekan förklaras av att våldet ökat i samma utsträckningmen som sammanfaller med den period då kvinnojou-rernas arbete utvecklades.Det är klart att när många människor samtidigtöppnar ögonen och klart och tydligt ser det som tidi-gare har varit dolt och undangömt, då sker någonting!Ny kunskap som inte bara några få utan många omfat-tas av har lett till nya insikter och kravpå förändringar.När det gäller våld mot kvinnor är det oftast frågaom ett brott som utförs i hemmet av en närståendeman. Ofta pågår våldet, kränkningarna och övergrep-pen . Det gör brottet särskiltallvarligt.Att inte kunna känna sig trygg från våld och över-grepp i sitt eget hem är förmodligen värre än de flestasom inte befunnit sig i den situationen kan föreställasig. Att som mamma inte kunna skydda sina barn frånatt bevittna hur mamma blir misshandlad, kränkt ochförnedrad är ytterligare en dimension av kränkningensom kvinnor tvingas leva med.Det sätt som misshandlade kvinnor blir bemötta pånär de söker hjälp är ofta avgörande för om en kvinnaskall lyckas ta sig ur våldet. Därför är de myndighets-gemensamma uppdrag som kommer att öka kompe-tensen och åstadkomma ett bättre bemötande så vikti-ga. Att socialtjänstlagen nu kompletteras med attkommunerna har ett ansvar för att ge särskilt stöd åtmisshandlade kvinnor, så att de kan förändra sin si-tuation, är egentligen ingen nyhet utan bara ett för-tydligande. Det har naturligtvis sitt upphov i attmånga kvinnor vittnat om att bemö-tande ofta har varit oengagerat, okunnigt och otill-räckligt.De kommuner där det finns en kvinnojour medfrivilligt engagerade kvinnor är lyckligt lottade! I det i våra 288 kommuner 130 kvinnojourer.Några jourer arbetar över flera kommuner. Uppskatt-ningsvis saknas det alltså kvinnojour för kvinnorna iåtminstone 120 kommuner. Det finns skäl, precis somsocialutskottet skriver i sitt yttrande, att stödja ut-vecklingen så att fler kvinnojourer kan komma i gång- inte minst därför att vi vet att många kvinnor avolika skäl väljer att inte vända sig till myndigheterutan föredrar just en frivillig verksamhets stöd.Fru talman! Även om de lagändringar som nukommer till stånd markerar kvinnomisshandelsbrottetsallvar är det kanhända andra delar i regeringens för-slag som långsiktigt kommer att ha de största effek-terna för ändrade attityder. Jag tänker då påde myndighetsgemensamma uppdrag som jag nysstalat om,satsningar på grund- och fortbildning,den uppmärksamhet som riktas mot män sommisshandlar och de behandlingsmetoder som be-höver utvecklas för dem,den förbättrade statistiken och den ökning avforskningen som kommer till stånd samt, sistmen inte minst,det ökade stödet till frivilligorganisationernasarbete.Det är önskvärt att också enskilda människors atti-tyder till mäns våld mot kvinnor blir lika tydligt somden attityd som ger uttryck för när vislår fast att mäns våld mot kvinnor är ett allvarligtsamhällsproblem som hotar och hindrar den enskildakvinnans rättstrygghet och också är ett hinder förutvecklingen av det jämställda samhälle som vi villse.Fru talman! Jag kan konstatera att trots det storaantalet reservationer är partier i mångt ochmycket överens när det gäller synen på mäns våld motkvinnor. Det är en viktig signal till allmänheten, till demisshandlande männen, till de misshandlade kvinnor-na och till dem som arbetar med de här frågorna bådeprofessionellt och ideellt.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskot-tets hemställan. Jag tillåter mig att särskiltglädjas över att begäran i den socialdemokratiskamotionen nr 934 om att ett särskilt kvinnobrott skallinföras från att ha varit en idé övergår i verklig-het.Anf. 151 ():Fru talman! Jag skulle vilja börja med att knyta antill vad berättade och redovisade, nämli-gen att det i två länder just nu pågår två debatter. Detär en debatt i om att legalisera bordeller, ochdet är en debatt här i om att kriminalisera"torskar". Slutsatsen av resonemangvar att det kunde vara intressant att få studier på dehär två fallen, att se hur utvecklingen går i Hollandoch i Sverige.Jag yrkar bifall till reservation 17, som går ut pådetta.Jag vill säga till regeringen, även om ingen däri-från är närvarande, att det känns väldigt skönt att fören gångs skull kunna säga att det är kul att det liggeren bra proposition här. Det är inte ofta vi i Miljöpar-tiet har anledning att säga det, men i det här falletfinns det skäl att göra det. Även om är här vill jag tacka henne för ett väldigt bra arbe-te.Jag vill också tacka alla de kvinnor som har arbe-tat i motvind i många herrans år för att få upp de härfrågorna.För är det som står här inte så kontro-versiellt - det må vara kontroversiellt för många andrapolitiska partier.Jag vill också betona att det här inte är någonkvinnofråga eller något kvinnoproblem, utan det är ettmansproblem. Det är nämligen männen som är pro-blemet, framför allt mansrollen, den traditionellamansrollen. Därför är det så oerhört viktigt att vi sommän och som pappor engagerar oss och inte är tysta,eller flinar när de här frågorna tas upp så som oftasker i grabbigt sällskap. Det har även varit ett allmäntflinande här bakom stolar. Jag tycker attdet är väldigt pinsamt.Vi män måste reagera väldigt kraftigt när vi sert.ex. de porrbilar som rullar omkring på Stockholmsgator. De skändar mina ungar som sitter i bilar ochtittar. Det är vi män som måste reagera när folk i densvenska kultureliten står och uttalar att de tänder på13-åringar, att alla män tänder på 13-åringar. Mindotter är , och de skändar henne.Det är vi män som måste reagera. Vi får inte låtakvinnor ta över just detta. Vi män måste engagera ossoch bli förbannade när vi ser det som händer. Framförallt måste vi reagera när det är så många män som ärså tysta. När denna lumparjargong fortsätter upp i 40-,50- och 60-årsåldern tycker jag att det är jobbigt.Självklart är mansrollen ett problem i sig. Vadförknippas med krig? Är det män eller kvinnor? Vadförknippas med våld? Är det män eller kvinnor? Vadförknippas med sexuella övergrepp? Är det män ellerkvinnor? Vad förknippas med maffian, utpressningoch allt det som är negativt? Ja, det är tyvärr män.Vad förknippas med det goda i samhället? Ja, det ärkvinnor. Vård, omsorg, ömhet och allt detta förknip-pas med kvinnor.Detta är ett problem för oss män som vill brytaden gamla mansrollen. Män är inte onda i sig, menmansrollen är väldigt förkrympt.Därför är det vi män som på något sätt måste rea-gera mot prostitution. Därför är det viktigt att vi mänsäger att det inte skall vara tillåtet med könsköp. Detär vi män som måste reagera mot våldsskildringar,inte bara kvinnor. Vi kan inte fortsätta med den attitydsom är så vanlig hos män, att det är jättekul och jätte-tufft att hyra en video till grabben där allt möjligtstympas och skändas. Det är vanligt. Vi ser mellanfingrarna, och det måste vi sluta med.Enskilda handlingar som män utför mot kvinnor äri sig vidriga. Men de systematiska kränkningarna ärännu värre. Det är framför allt också tystnaden, denenorma tystnaden hos män. Mäns tystnad legitimerarnämligen ett sjukt system och sjuka normer.Därför skulle jag vilja uppmana alla män att rea-gera mot de män som förnedrar kvinnor och mansrol-len. (Applåder)I detta anförande instämde (), Eli-sa (), (), SigridBolkéus (s), () och ().Anf. 152 () re-plik:Fru talman! Jag har en fråga till vad kommer att göra. här om att han tycker att det är så för-skräckligt att män på kvällstidningarnas sportsi-dor kan läsa att man kan köpa utländska kvinnor. Jagtycker att det skulle vara intressant att höra om BirgerSchlaug kan tänka sig att tillsammans med fortsätta den här kampanjen, så att vi verkligenvisar att vi menar allvar med jämställdheten och intefortsätter med den föråldrade mansbild som vi kanläsa om på sportsidorna.Anf. 153 () replik:Fru talman! Jag skall gärna jobba tillsammansmed för det.Jag vill dessutom upplysa om attdet var som låg på för att en gång få bort070-numren i och . Vi gjordeen bra insats där, och det är vi ganska stolta över.Anf. 154 () re-plik:Fru talman! Jag vill tacka för det.Vi jobbade alla intensivt för att få bort dessa annonserförra gången, men är de tillbaka igen. När jag hadeen debatt med de ansvariga utgivarna för någon dagsedan sade de att de gör det här för att tjäna pengar.Det enda sättet för oss att komma åt det här är då attsäga att vi inte accepterar det och att vi kommer attanvända vår konsumentmakt om de inte omedelbartåterigen tar bort de här annonserna.Anf. 155 () replik:Fru talman! Jag instämmer i det.(forts. )Meddelande om information från regeringenAndre vice talmannen meddelade att fredagen den29 maj skulle statsrådet läm-na information om WTO:s andra ministermöte i Ge-nève den 18-20 maj 1998.AjourneringKammaren beslutade på förslag av andrevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 19.00 för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.6 § (forts.) Kvinnofrid (forts. JuU13)Anf. 156 ():Herr talman! Jag har fått frågan varför det är så fåmän som diskuterar jämställdhetsfrågor i riksdagen.Det är inte lätt att svara för alla män, som herr talmansäkert vet. Men jag kan för min egen del säga att detdåliga samvete som man alltid har som riksdagsmanmed en fru som dubbelarbetar hemma gör att det inteär lika roligt att gå upp i en debatt. Man vet att man ärså väldigt sårbar och lätt att slå hål på.Det blir också väldigt privat mycket lätt. Jag ochmånga andra män undviker gärna just de alltför priva-ta och intima debatterna. Det är mycket lättare attdebattera frågor som är på litet mer distans. Då kanman vara stöddig och raljant, och man kan vinnadebatterna lättare.Nu är det här ett väldigt dåligt argument. Att mansjälv har dåligt samvete skall inte vara skäl att intedebattera jämställdhetsfrågor. Därför vill jag gärnaförsöka var med litet grand i denna debatt i alla fall.Jag tycker att det finns två frågor i denna proposi-tion som känns väldigt viktiga. Jag är väldigt glad attregeringen har lagt fram förslaget och att riksdagenkommer att fatta dessa beslut. Det gäller dels krimi-naliseringen av könsköp, dvs. att torskar kriminalise-ras, dels åtgärderna för att minska kvinnovåldet.Jag tror, precis som sade tidigare, attdet i väldigt stor utsträckning är vanliga, ganskahyggliga medelålders män som har det ganska bra ochmånga gånger är ganska trevliga som inte bara kantänka sig att utnyttja en prostituerad utan också hargjort det eller gör det . Det är denkulturen och det accepterande synsättet som vi måsteförsöka bli av med om det skall gå att få bort prosti-tutionen eller åtminstone minska den kraftigt.Jag vet detta därför att jag har bekanta. Jag harsjälv aldrig utnyttjat någon prostituerad, men jag harbekanta. Det är så lätt att i ett samtal bland män föraen accepterande diskussion kring prostitution och attutnyttja prostituerade. Det finns en kultur som äroacceptabel och som förnedrar kvinnor. Dessutomhänger det oerhört starkt ihop med våldet mot kvin-nor. Om man kan acceptera att köpa är steget inte sålångt till att också slå. Det är i alla fall min tro. Kan vigöra någonting åt det ena så tror jag också att vi hargjort ganska mycket åt det andra. Det hänger ihop.Det är en kultur och ett sätta att tänka, vara och finnastill.Jag har två ganska små tjejer där hemma. Jag hop-pas att de, när de blir i samma ålder som ni kvinnorsom sitter här, inte skall behöva vara med om våldmot kvinnor inom familjen, som det så ofta är, eller iden nära bekantskapskretsen. Jag tror i och för sig attdet tar oerhört att förändra dessa frågor, ochjag tror inte att lagstiftning räcker särskilt långt. Jagtror att det kan ta flera generationer. Men om vi åt-minstone delvis lyckas förändra denna kultur så att viom kan stå någorlunda jämstarka och jämlikabredvid varandra i stället för emot varandra tror jagatt vi har tagit ett ganska stort steg.Jag tycker att kvinnorörelsens kamp i dessa frågorhar krönts med två viktiga framgångar . Detkänns väldigt roligt. Det känns också ganska roligt attveta att vi i åtminstone inte har varit påefterkälken här. Vi har varit med ganska långt fram-me, även om det inte i första hand är killarnas för-tjänst.I detta anförande instämde , ElisaAbascal och (alla mp).Anf. 157 ():Herr talman! Jag vill här svara den fråga hon ställde till mig i sitt inlägg före mid-dagspausen. Det gällde kvinnoförbundsinställning och inställning till kriminali-seringen av de prostituerades kunder.Jag vill först säga att det är en väldigt svår fråga.Det finns olika meningar om vilket sätt som är mesteffektivt för att minska prostitutionen. Prostitutionsut-redningen kom fram till att man skulle kriminaliserabåda parter. Det blev kritiserat. Sedan har det diskute-rats om köparen skall kriminaliseras eller inte. Detfinns naturligtvis fördelar och nackdelar med olikavägval.För kriminalisering talar bl.a. det faktum att en så-dan blir en tydlig signal ut i samhället att vi inte ac-cepterar könsköp. Många av oss tror att detta kanförebygga könsköp. Många män avstå inför hotet attbli kriminella. Men det finns också de som säger attverksamheten går under jorden om den kriminaliseras.Det är svårt att dra gränser.I liberalernas kvinnoförbund kom vifram till att bästa vägen var att kriminalisera könskö-pet, men jag kan inte påstå att vi hade vetenskapligadata på att det är bästa sättet att förebygga. Vi tror påvärdet av signalen att könsköpet är något som vi inteaccepterar.I har vi haft många och långa diskus-sioner om kvinnoförbundets syn och om synen att enkriminalisering leder till att prostitutionen i stället gårunder jorden. Man kriminaliserar i stället för att se detsom ett socialt problem. Vid våra landsmöten har vihaft voteringar. Den linje som harförespråkat har vunnit med knapp majoritet. Detta ärett demokratiskt förfarande, och det är något som vi ikvinnoförbundet därmed har fått acceptera.Men när det gäller sådana här frågor gäller friröstning.