prot · GM0910 · 1998-10-29 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:10Torsdagen den 29 oktoberKl. 13.00 - 16.23Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------1 § PartiledardebattAnf. 1 ():Herr talman! Så står vi här igen i inledningen aven ny mandatperiod. ligger framför oss, somkommer att föra oss in i ett nytt decennium, , ett nytt århundrade, t.o.m. ett nytt årtusende. Vihar en ny riksdag med en ny sammansättning, flervänsterpartister, fler kristdemokrater, fler moderater,färre av en del annat och färre socialdemokrater ännågonsin tidigare. Ja, det är faktiskt färre socialde-mokrater än vad som funnits i riksdag nå-gonsin som vi har haft allmän rösträttför män och kvinnor i detta land.Men verkligheten förblir densamma. Vårt uppdragär att förändra och förnya för att bidra till en bättrevardag för medborgarna och en ljusare framtid förvårt land och vår värld. Det låter högtidligt när mansäger så på det här sättet. Men det politiska uppdragetför oss alla, oavsett vem vi företräder eller vilka idéervi har, är högtidligt. Det politiska uppdraget är vik-tigt. Det blir inte mindre så i som ställer såstora krav på förändringar och på förnyelse som,enligt min mening, vår tid gör.Den enskilda viktigaste uppgiften för oss alla un-der blir att skapa bättre förutsätt-ningar för ny tillväxt och för nya jobb i Sverige.Lyckas vi med det, har vi bättre förutsättningar attklara mycket av det andra som vi måste kunna klara,dvs. vården av de äldre, en bättre skola för våra barn,renare miljö för framtiden och mycket annat. Om vimisslyckas med det viktiga uppdraget, går vi mot ettalltmer splittrat och söndrat samhälle. Vi vet alla -och vi diskuterade det i valrörelsen - att tendensernafinns därute i alla delar. Det gäller arbets-lösheten, bidragsberoendet, den sociala segregationenoch den desperation som så lätt växer ur denna segre-gation.Före valet och under valrörelsen var det mest visom pratade om tillväxt och jobb tillsammans med deandra partierna i jobballiansen. Efter valet verkar detsom om alltfler har insett att det är tillväxten ochjobben som är den avgörande uppgiften.I regeringen har inrättats ett tillväxtdeparte-ment. De bägge ministrarna är väl för ögonblicketupptagna med att ge intervjuer eftersom de inte är ikammaren. De ger ständigt intervjuer, och de låtersom halvmumlande halvmoderater när de säger sakerom arbetsrätt och skatter som föreföll att vara anate-ma inom socialdemokratin för bara några veckorsedan.Detta sker som det har varit litet svårig-heter på andra områden, om jag har förstått rätt. Detär som denna den svagaste socialdemokra-tiska regeringen någonsin ännu efter valet,och trots två försök, inte har lyckats hitta någon somvill ta ansvar för de sociala frågorna - även om jaginte vill utesluta utan närmast förutsätter att statsmi-nistern har ett besked på den punkten senare i dag.Den som före valet utannonserades som socialmi-nister ville helt enkelt inte vara med efter valet. Densom därefter fick ta över tyckte att socialpolitiken vartråkig och att det var roligare att vara chef för Sparbank. Rätt eller fel, men det var det be-sked vi fick.Vad som kommer att komma ut ur detta återståratt se. Det är viktigt att vi får en tillväxt- och jobbpo-litik som är klar och tydlig. Det är viktigt att vi får ensocialpolitik som både kan ta itu med köerna i sjuk-vården och ger oss ett tryggare socialförsäkringssys-tem. Det är riktigt att vi har en regering som kanarbeta, ge besked och ge politiken inriktning. Det varinte snällt sagt när den tillträdande bankdirektörensade att närmare halva regeringen inte kunde såmycket och skulle tillbringa med attprya på sina arbetsplatser. Så får det inte vara, och jagutgår från att det inte heller är så.Jag talar om tillväxten, och jag talar om jobben.De riktlinjer vi diskuterade i valet är fortfarande desom är viktiga för de kommande åren.För det första: sänka skatten. Det finns inte en en-da studie av svensk ekonomi som inte rekommende-rar sänkta skatter för arbete och för företagande. Dehöga skatterna är ett direkt och tydligt hot mot denframtida välfärden och den framtida sysselsättningen.Det har i allmänna ordalag välkomnats att manfrån socialdemokraternas sida talat om att inledasamtal om skattepolitiken. Vi bidrar gärna med våraidéer och förslag.Ett första viktigt mål måste vara att leva upp tilldet löfte som många har gett, nämligen att de allraflesta skall betala högst av sin inkomst i skattoch att ingen skall behöva betala mer än hälften av eninkomstökning i skatt. Det är rimligt och rättvist.Lägre ambition än så vad gäller inkomstskatten tyck-er jag inte att vi har anledning att acceptera.För det andra: att befria tjänstesektorn genom läg-re skatter på hushållstjänster. Vi har fått utredningefter utredning med förslag efter förslag efterår. Det har varit stopp efter stopp från regeringenssida på den punkten. Därmed har man bromsat nyajobb, men därmed har man också bromsat möjlighetertill bättre jämställdhet för moderna familjer.För det tredje: bättre förutsättningar inte minst förde nya och små företagen. 71 förslag från Småföreta-gardelegationen har samlat damm i lådorna i Re-geringskansliet i jag vet inte hur många månader utanatt det har hänt något, utan att det har varit någrabesked. får vi reda på att nyföretagandet iSverige har minskat.Jag hade för någon dag sedan besök av chefen ochinitiativtagaren till en av de mest framgångsrika IT-företagen i världen, som satsar stort i . Hanvar här för att titta på förutsättningarna. Han sade tillmig: "Ni har så mycket i . Ni har talang, nihar öppenhet och ni har kunskap. Varför är det sådyrt, krångligt och motarbetat att starta och etableranya företag i ?" Jag skall inte tala om vad jagsade till honom. Men det måste vi kunna ändra på.För det fjärde: att modernisera arbetsrätten. I dagsäger i en intervju i :"Den är föråldrad och bygger på ett annat samhälle. "Jag brukar säga i grunden samma sak, även om for-muleringarna kan vara olika. Men det som är föråld-rat och det som bygger på ett annat samhälle måstesjälvfallet moderniseras och förändras och anpassastill ett modernare samhälle. Det handlar om turord-ningsreglerna i småföretagen - inte turordningsreg-lerna i regeringen - för att de skall kunna anställabättre. Här hoppas jag att regeringen skall vara villig,och här vet jag att det finns en beredskap i riksdagen.För det femte: införs den gemen-samma eurovalutan i elva länder, från i sö-der till i norr. Det är den enstaka största eko-nomiska förändringen i vår del av världen i vår tid.Här kännetecknas socialdemokratin - det är vad dethandlar om - av en handlingsförlamning och en oviljatill ledarskap som skadar . Vi har denminst stabila och minst säkra valutan av något avländerna i den europeiska unionen. Detta bromsar jobb. Detta minskarSveriges möjligheter till inflytande i . Nuväxer trycket - jag såg ett debattinlägg i DNi går - på att vi skall gå från en vänta-och-se-linje förbered-och-besluta-linje.Jag har sagt att vi bör så snabbt som möj-ligt få samtal mellan partierna om att lägga upp entidsplan för förberedelse av när beslutet skall fattasoch hur beslutet skall fattas. Där måste det självfallettill informationsinsatser som är större än dem som vinu har, med utrymme för de olika värderingar ocholika åsikter som kan finnas. Ännu så länge har rege-ringen inte velat diskutera denna fråga. I ett visst lägekan det bli nödvändigt att eller riksdagenspartier direkt tar initiativet. Att vänta med beslut tillvalet är inte möjligt. Vi är öppna för en folk-omröstning, eller ett ställningstagande i allmänt val,1999 eller 2000. Rege-ringen måste ha en linje.För det sjätte: vi måste ha en sund och stabil ener-gipolitik. Jag skall inte gå in alltför mycket i detaljer-na kring detta, utan bara säga att med den linje somman har valt har vi sämre förutsättningar för miljönoch för att bekämpa koldioxidutsläppen, och vi fårmångmiljardkostnader för sådant som egentligeningen vill ha. Efter valet fick barnfamiljerna beskedom att pengar till den utlovade maxtaxan i dagisav-gifter inte fanns. Men miljarder till skallfinnas. Barsebäcksavvecklingen går före löftena tillbarnfamiljerna. Det är inte klokt från någon utgångs-punkt alls.För det sjunde: vi måste satsa på som enIT-nation. Det handlar om företagarklimatet, omskolan, om euron, om att skapa förutsättningar förbredband till alla, om att undvika den typen av felstegsom den nya personuppgiftslagen är ett exempel på.Jag är övertygad om att det är en politik enligtdessa sju riktlinjer - detaljer kan alltid diskuteras -som är förutsättningen för bättre tillväxt och fler jobbunder kommande år. Ju tydligare kan varalängs den linjen, desto bättre är det för framtiden. Jumer den bromsas och begränsas, desto sämre blirförutsättningarna.Nu har vi nya parlamentariska förutsättningar idenna kammare. Den vind som blåste var inte till-räckligt stark för att förändringen till de icke-socialistiska partiernas förmån skulle leda till ettregeringsskifte, men den skapade på några punktermåhända nya öppningar. Vi har fått en parlamenta-riskt svagare förankrad regering än i något annatmedlemsland i den europeiska unionen. Vi har fått enmajoritetskonstellation som efter att manhar pratat sig samman om ett papper börjat uppfyllaalla tänkbara krav på rödgrön röra.Vi moderater kommer att stå för en klar och enkraftfull oppositionslinje. Det har vi redan visat, ochmed den som grund kommer vi att bilda opinion fördet vi är övertygade om är rätt. Men vi kommer sam-tidigt att vara beredda till samförstånd och samverkannär så krävs för att föra politiken framåt och i Sveri-ges intresse. Det gäller, med den jobballians varsvärde kommer att vara. Det gäller med andra partier,som vi kan förenas med i större och mindre frågor.Det gäller också med den socialdemokratiska rege-ringen, där vi skiljs åt i så många frågor men där viför den skull icke skall säga nej till möjligheter tillsamverkan om detta ligger i intresse, medden socialdemokrati som kanske har att se fram motfortsättningen på den "förvirrande tid" som MonaSahlin talade om - det är synd att hon inte är här- apropå de plötsliga politiska och personliga föränd-ringarna i regeringen.Klar och kraftfull i oppositionsrollen. Konstruktivoch konsekvent i öppenheten för samförstånd. Såkommer vår linje att vara.(Applåder)Anf. 2 ():Herr talman! Vi har haft ett val, och vi har fått ettvalresultat, som betecknar som en rödgrönröra. Jag tror att vi kanske snarare kan beteckna detsom en framtidsinriktning på politiken att vi har fåttdet utslaget också i . Vi har ju sett det i andraländer. Vi har sett det i , och vi såg detsenast i . Det är det röda och det gröna ikombination som kanske står för de framtidslösningarsom vi behöver. Vi behöver insikter om att det ärrättvisa som är viktigt för människor, och vi behöverinsikter om att det är hänsyn till miljön som är viktigt,och vi behöver insikter om att det är i den kombina-tionen som lösningarna finns.Jag vill gärna börja den här debatten med att tackaalla som har gett oss ett så stort förtroende i det härvalet. Jag tycker också att det är viktigt att märka attde partier som gick fram i det val som vi just har haftär de partier som har pratat om värderingar. Jag troratt vi skall ta fasta på detta när vi nu fortsätter i en nymandatperiod, att politiken - som jag är helt överensmed om - är ett viktigt uppdrag. Politikenär det som skall ge möjligheter till förändringar ochge människor möjligheter att växa.Vi skall ha tillväxt, och vi skall ha jobb. Vi skallha en ekologiskt hållbar utveckling. Vi skall ha ettsamhälle som bygger på rättvisa, på solidaritet och pårespekt för varje människas lika värde. De här värde-ringarna går inte bara att översätta i kronor och ören, istaplar och diagram. Det är en viktig insikt som vi harfått när vi kan tolka både valrörelsen och valresulta-tet.Det finns ett stort behov av att vi talar om värde-ringar. Det finns ett tomrum i samhällsdebatten ,och det är just bristen på diskussion, levande debatt,ett offentligt samtal om vad det är för värderingarsom skall vara grundstenarna i vårt samhällsbygge. Idetta tomrum, i detta vakuum, kan vi se hur värde-ringar - som jag tror att inte någon av oss här omfat-tar - breder ut sig. Det är rasistiska och fascistiskavärderingar, yttringar och grupperingar som finns pågator och torg. Vi ser främlingsfientligheten. Vi serett sexualiserat våld som drabbar många kvinnor ochmånga unga flickor. Vi ser ett förakt för svaghet somdrabbar flera grupper - som drabbar homosexuella,funktionshindrade osv.Om vi skall komma till rätta med detta och om viskall bygga ett samhälle med plats för alla är detnödvändigt att vi diskuterar värderingarna och värde-ringsgrunden. Då tror jag också att det är nödvändigtatt vi släpper på fixeringen vid kronor och ören, vidvalutakurser och procentsatser. Det är en del av poli-tiken, men det är inte hela politikens uppgift. Politi-kens uppgift är att göra det möjligt för varje människaatt växa och bli större än vad hon eller han kanskenågonsin hade trott.Det är ett gemensamt uppdrag som vi har. Det ärett uppdrag som inte lämpar sig för konfrontations-politik, utan som lämpar sig för seriösa samtal förda ioffentligheten och i de institutioner och i de samman-hang där vi alla finns och verkar - i förskolan, i sko-lan, på arbetsplatserna och naturligtvis också i depolitiska fora och de representativa demokratiskainstitutioner som vi har. De samtalen hoppas jag att viockså skall föra i denna kammare under den kom-mande mandatperioden.Vi behöver som sagt var tillväxt, men vi behöverockså mänsklig tillväxt. Vi har satt som mål i Väns-terpartiet att vi nu skall försöka medverka i ett samar-bete med regeringen för att bygga detta samhälle. Dåhar vi sagt att det centrala måste vara att alla männi-skor som kan och vill skall ha möjlighet att också haett arbete. Det är inte bara för att arbetet ger lön, utandet är också för att arbetet ger den värdighet och denmöjlighet till gemenskap och utveckling som vi allabehöver för att just växa som människor. Därförmåste vi forma en arbetsmarknad som också har platsför alla - även för dem som inte arbetar , ävenför dem som också vill ha och kräver tid för annat änenbart lönearbete. Därför ingår som en viktig frågaför oss när vi diskuterar arbetsmarknadspolitik ochsysselsättning att vi också kombinerar det med mo-derna reformer som tar sikte på en sänkt arbetstid.Men vi tar naturligtvis också upp frågor om ar-betsrätten, som berörde. Vi står inför enhelt ny arbetsmarknad med helt ny organisation, medhelt nya anställningsförhållanden. Men det är våruppfattning att det i detta läge, med en förändrad ochförnyad arbetsmarknad som kräver en större rörlighetav alla, är viktigt att förstärka tryggheten. Det är integenom att försvaga tryggheten för anställda som vifår en växande och kreativ arbetsmarknad, utan det ärgenom att ge en trygghet som gör det möjligt förmänniskor att våga och att våga gå nya vägar ochbryta in på nya områden. Det är på det sättet som vikan skapa regler för en modern arbetsmarknad. Dethär vill vi naturligtvis vara med och göra.Vårt uppdrag är klart. Jag hörde i eftervalsdebat-ten att det var en del borgerliga partier som talade omatt vårt uppdrag var så diffust. Vad skall detta nyasamarbete leda till? Uppdraget är mycket klart defini-erat av väljarna: rättvisa, rättvis fördelning, solidari-tet, arbete åt alla. Det låter gammaldags, men det ärfrågor som fortfarande kräver sin lösning. Vi är intedär . Vårt mål är naturligtvis att vi skall kommadit.Vi lägger fram förslag i denna riktning, och vikommer att diskutera våra förslag i det samarbetesom vi nu har med regeringen. Vi har inte kommit tillklarhet i alla frågor. Vi har inte gjort upp ett programtillsammans om hur detta samarbete skall gå till. Mendet har passerat - om räknar rätt - 39 dagarsedan valet, och vi har på oss. Jag är överty-gad om att vi skall kunna nå de sysselsättningsmålsom vi från Vänstern har fått gehör för - ett operativtsysselsättningsmål, som innebär att vi skall skapamöjligheter för nya jobb i storleksordningen 55 000-60 000 per år.Då krävs det naturligtvis mycket nytänkande. Detkrävs att vi är aktiva. Det krävs att vi tittar på Sverigesom ett helt land och att vi stimulerar i de olika regi-onerna. Det krävs att vi tänker nytt både vad det gäl-ler den privata sektorn och den offentliga sektorn. Detkrävs att vi ser den offentliga sektorns roll för attockså kunna utveckla den privata sektorn. Det krävsatt vi ser att vi behöver konsumtionsökningar som vikan åstadkomma genom en rättvis skattepolitik, så attvi också kan få möjligheter för nya företag att få nyakunder och på det sättet växa. Det krävs att vi ser attkvinnor har en svagare position på arbetsmark-naden än vad männen har. Av en rad olika orsaker ärdet på det sättet. Jag tror ingen tvivlar på att det är så,men det krävs att vi gör någonting åt det. Jag tror attdet är klokt att vi inser att många av oss kvinnor kan-ske bär på det som är framtidens ledarskap och fram-tidens nytänkande - möjligheten att se helheten, möj-ligheten att dela ansvar med andra och inte byggahierarkier och nya toppstyrda organisationer.Jag tror att vi måste inse vilken oerhörd tillgångsom våra invandrare är när det gäller att forma dennya arbetsmarknaden.Det är många sådana här frågor som vi skall sättaoss ned och diskutera i den arbetsgrupp som skalltillsättas med representanter för Socialdemokraterna,. Jag är övertygad omatt vi tillsammans kan komma fram till kreativa lös-ningar och fruktbara förslag som vi kan föreläggariksdagen.Jag är litet förvånad över att de borgerliga partier-na i eftervalsdebatten har framställt det parlamenta-riska läget som så skakigt och bräckligt. Det förvånarmig å andra sidan inte, eftersom det är er roll att göradet som opposition. Men jag tycker att bräcklighetenoch skakigheten i oppositionen är nog så talande närdet gäller bristen på alternativ. Den bristen var ocksåtydlig i valrörelsen.Jag skulle vilja att vi höjde blicken litet grand idenna debatt och såg på åtminstone en internationellfråga. Det är en fråga som jag vill att samtliga partiersledare tar med sig, funderar på och gärna ger ett svarpå i denna riksdagsdebatt. Det är en fråga som ärmycket aktuell just , och det gäller ochhans ställning och vad som skall ske med honom.Vi vet alla att det pågår aktioner av olika slag föratt få honom fälld för de mord som han har deltagit i.Det finns länder som tar olika initiativ i denna fråga.Det finns också grupper av människor i ,naturligtvis, som tar initiativ i denna fråga.Det förvånar mig att regeringen inte på något sätthar uttalat sig i denna fråga. Det bekymrar mig attSverige, som har varit ett föregångsland och ett le-dande land i den internationella debatten, är tyst i ensådan här viktig fråga. Jag skulle väldigt gärna viljahöra statsministerns kommentarer om vad regeringenär beredd att göra för att medverka till att Pinochetställs till svars för de förbrytelser som han har begått.Jag skulle också gärna vilja höra vad de andra politis-ka ledarna säger i denna fråga.Jag skulle också gärna höra från regeringen attden tystnad vi nu har hört inte kommer sig av dediskussioner man för om en eventuell försäljning avJAS-flygplan till . Jag hoppas att det inte ärdetta som lägger hinder i vägen för ett aktivt ageran-de. Jag hoppas att jag i den här debatten får höra klarabesked om att skall ta aktiva stegför att medverka till att blir fälld.(Applåder)Anf. 3 ():Herr talman! Under den här mandatperioden skall,som vi alla vet, steget tas in i ett nytt millennium.Ingen av oss tror väl att den på 1900-taleti ett historiskt perspektiv kommer att te sig särskiltannorlunda än då vi skriver 2000.Om vi däremot under någon sekund erinrar oss hurlandet låg vid räcker ordenknappt till för att skildra skillnaderna. Och hur skullede kunna göra det? Då ristades i runor. Då regeradeOlof Skötkonung. Då foro vikingarna i väst- ochösterled.Det är på intet sätt en nyhet för någon att utveck-lingen varit och är enorm. Och nog kan vi enas om attvi som har vår stund på jorden har fått vara medom ett rent gigantiskt språng när det gäller föränd-ringar.Kanske har vi politiker fastnat i föråldrade ochurgröpta hjulspår. Har vi måhända för mycket fångatsi ett sökande efter motsättningar - trots att föränd-ringarna i vår omvärld snarare borde ha fått oss attåtminstone treva efter mer av samförstånd?Kanske har vårt intresse för mycket fängslats avdet egna partiets väl och ve och för litet av insiktenatt vi finns här och för att främja hela ,alla medborgares, trygghet, trivsel och välbefinnande.Dessutom har vi ju faktiskt ett visst ansvar för vårtlands hela omvärld.Jag tycker att vi är för dåliga - allihop - på attklargöra, både för oss själva och för våra medmänni-skor, hur gränslöst beroende vi är av varandra och avvår omvärld. Vi hör om krisen i . Vi ser bilderfrån . Vi får oss föreläst om klimatförsämring-ar. Men vi klarar ändå ganska utmärkt av att isoleraoss i den falska föreställningen att i vår vrå av världenkan vi sköta oss själva.Förändringarna i vår omvärld har varit dramatis-ka, och har självfallet påverkats. Morgondagen handlar om EU:söstutvidgning. Det finns nu i historie-böckerna. Vem kunde ana attsvenska marinsoldater skulle dansa i den tidigaresuperhemliga sovjetiska flottbasen i ochatt svenska Viggenplan skulle välkomnas på baser därflygplan tidigare stått startberedda för att skjuta neddem?Nog finns det väl någon anledning att funderaöver om den utrikes- och säkerhetspolitiska omvälv-ningen bör få några följdverkningar i vår svenskainrikespolitik. Vi har kommit så långt att vi av och tilldristar oss att debattera ett svenskt medlemskap i ettNato som är helt annorlunda än för bara någraår sedan. Men vi lever gärna kvar i flydda tidersstämningar och koncentrerar oss mindre frimodigt påde gemensamma tag och takter som krävs, såvitt jagförstår, i ett litet land som vårt när internationalise-ring och globalisering är ett oavvisligt faktum.Utrikesnämnden väljs och ledamöterna avgertysthetslöfte, och beskeden efter sammanträdena äralltjämt kryptiska - som om allting var vid det gamla.Jag påstår nu inte att skall klara sig utan utri-kesnämnd. Men det kan knappast vara orimligt, nu dåvi kanske alla av och till funderar inför 2000-talet, attställa frågan om inte ett omvärldockså fordrar något som kanske kunde kallas inrikes-nämnd eller något liknande - ett organ i vilket ly-hördhet och samförstånd kunde sökas i segslitnainrikespolitiska frågor. kan ju faktiskt inrikes-politiken av och till te sig mer hotfull för den enskildeän vad utrikes- och säkerhetspolitiken gör.Herr talman! har regeringen bevisligen underflera år stått rådvill inför arbetslöshetens gissel. Detfordras gemensamma tag och takter i de internatio-nella fora där har, och givetvis skall ha, säteoch stämma. Det rapporteras nu och då att GöranPersson och hans regering vid besök nere på konti-nenten pläderar för gemensamma europeiska åtgärderför att främja sysselsättning. Borde inte samma strä-vanden, samma insikt om samförståndets behov, fåbreda ut sig också inom landet?Det är obegripligt att inte regeringen försökt ordnaen sysselsättningspakt eller åtminstone ett konstruk-tivt rundabordssamtal.Det finns absolut ingen nationalekonomisk lagsom kräver att satsningar på sysselsättning inte fårske så länge besparingsåtgärder vidtas. Hade rege-ringen skapat bättre förutsättningar för ökad syssel-sättning hade detta kunnat skona mången individ ochmånget hushåll från svåraste vånda och kränkandebehandling. Vi vet ju att största interna pro-blem är arbetslöshet och brist på sysselsättning.Hur länge kan det förresten accepteras att rege-ringen gömmer undan nödvändiga progressiva åtgär-der genom att bara tillsätta arbetsgrupper som skallhålla vänsterpartister och miljöpartister fogliga?Här finns en jobballians att ty sig till, men i ställetreser till och förespråkaråtgärder som han och övriga tidigare beslutat att intestyra över.