prot · GL0979 · 1998-03-12 00:00:00 — Många av de svar som vi får ärmycket märkliga.Vad direktivet anför är att man skall kunna bedri-va jakt på vissa arter om det finns följande skäl: hän-syn till människors hälsa och säkerhet, hänsyn tillflygsäkerhet, för att förhindra skador på gröda, bo-skap, skog, fiske, vatten och för att skydda flora ochfauna. Det står ingenting om att man skall ta hänsyntill att jägare vill jaga. Det är alltså fågeldirektivetsom vi diskuterar, och där utgår jakten inte från jäga-ren utan från fågeln. Det vi diskuterar nu är inte enallmän jakt utan jakt under häckningstid.Det finns många människor som delar uppfatt-ningen att det kan vara berättigat med jakt. Men attjaga då det finns smått i markerna är detockså många jägare som tycker är mycket tveksamt.Det är inte bara morkullan som har smått i markernaprecis för jakten, utan det har också kid,hararungar osv.På min fråga om man först skall undersöka om detfinns någon annan lämplig lösning är svaret att jägar-na inte har något annat att skjuta på. Det är ett mycketmärkligt svar, måste jag säga. Jag hoppas att det är enav de frågor som kommissionen har krävt förtydli-gande på.När det gäller om det är ett hot mot arten undrarjag om detta innebär att vi har att vänta oss mer jaktpå andra arter. Det finns ju arter som det finns betyd-ligt fler individer av än morkulla. Betyder det att detfinns många arter för vilka vi kan se nya jaktformer?Varför i så fall inte tillåta jakt på t.ex. lövsångare ellerbofink? Det går ju inte att svara så generellt, utan vimåste titta litet grand på den situation som vi befinneross i.Jag skulle vilja höra litet om begränsningen. Harman bestämt sig för ett visst antal som får skjutas?Har man t.ex. börjat göra en inventering av hurmycket morkulla som finns kvar? Att ange siffran200 000-600 000 innebär en oerhörd spännvidd.Finns det 200 000 morkullor kanske man skall ha ensorts jakt, om man absolut skall bedriva jakt. Finnsdet 600 000 kanske man kan tillåta en annan sortsjakt. Därför vill jag höra vilka begränsningar minis-tern föreslår utifrån populationens storlek.Jag vill också höra några kommentarer till statisti-ken. Man har nämligen gett svaret till kommissionenatt man anser sig ha bra statistik. Man säger att denårliga avskjutningen omfattar ungefär 30 000 indivi-der.Men Jägareförbundet säger själva att statistiken ärmycket darrig och att man därför vill förbättra den.Tittar man på den statistik som har gällt då viinte har haft vår- och sommarjakt, så ser man att detdå skjuts mellan 2 000 och 3 000 morkullor. Det ärväl egentligen det här det handlar om; att det är svårtatt jaga morkulla . Morkullan är ju natt-sträckare. Den ger sig inte så mycket till känna påhösten.Jag måste säga att jag tycker att det här är oerhörtoetiskt av . Vi har varit en nation som hardrivit fågelfrågor och gått emot andra länders tradi-tionella jakt. hänvisar vi själva till traditioner somdet dessutom är tveksamt om de har funnits. I Italienhar man t.ex. jagat småfågel på limsticka. Det är vadman kallar för traditionell jakt. Den har funnits underflera . Och det är en jakt som Sverigemycket starkt har gått emot. Vi har också fått mycketsympati i internationella sammanhang för att den skallförbjudas.Naturligtvis har anseende när det gällerde här frågorna fått en allvarlig knäck av jordbruks-ministerns agerande. Jag hoppas verkligen att kom-missionen tar jordbruksministern i örat och talar omatt jakt under häckningstid inte är etiskt.Dessutom ifrågasätter jag starkt att skjuta på mor-kulla som vill synas och som sträcker under vårkväl-lar. Vi är många som uppskattar morkullan under denhär tiden. Vi är många som är oroliga för den syn somman börjar få på jakten. Det är alltfler som vill jagaoch alltfler som vill ha skottillfällen. Om det inte finnsen begränsning när det gäller hur den här försöksverk-samheten skall bedrivas finns det stor risk för att detskjuts betydligt fler än 30 000 under det kommandeåret, framför allt eftersom det finns risk för att det ärdet sista året.Under Un der sköts både ugglor ochrovfåglar. Anser att vi skall återgåtill den traditionen också?Anf. 113 ():Fru talman! Lika häpen som jag var över detskriftliga svaret, lika besviken blir jag nu över detmuntliga svaret som kompletterar. Jag kan bara tolkadet på det sättet att jordbruksministern tycker att detfinns ett stort värde i att skjuta fåglar i häckningstid,att det är en sorts rikedom.Jordbruksministern försvarar ju den här försöks-verksamheten och undviker helt och hållet att bemötafrågan om försiktighetsprincipen, att man faktisktskulle kunna ha givit det här ett moratorium tills manhade hunnit undersöka om det strider mot fågeldirek-tivet eller inte.Sedan till detta att det är ett önskemål från många.Ja, från jägarna - och de är ju många. Det är klart attde har önskemål. Men det är väl inte så man skallargumentera om man nu har att göra med en art sompå något sätt kan vara hotad? Skall man då experi-mentera med den här överlevnad? Skall manockså bortse från de etiska frågorna bara för att detfinns några som vill det? Herregud, skulle vi ha denformen av försvar för vårt handlande så vore det väl-digt mycket som vi skulle tillåta för att det finnsmånga som vill det.Och så försvaras detta, något som jag nästan villbeteckna som ett skamgrepp, med att har skrivit om det! Det finns massor av författaresom jag skulle kunna ta upp som har skrivit mycketstolligheter i sina dagar. Det kan ju knappast vararimligt att man som jordbruksministern använder detsom ett slags förstärkning av argument och därmedundviker att diskutera de centrala frågorna.August får ha vilken status som helst ivems ögon som helst, men talar vi ju inte om litte-rära verk. Vi talar om levande varelser som faktiskthar ett beteende som gör att de blir väldigt lättåtkom-liga. Dem ger man sig på på det här sättet.Det är väldigt märkligt att man tycker att man kanforsätta med den här typen verksamhet och bara kalladet för försök. Man skulle faktiskt kunna göra utvär-deringar under betydligt mer tilltalande former.Anf. 114 Jordbruksminister ():Fru talman! Låt mig säga att den här jakten skermed stöd av artikel 9.1c i fågeldirektivet. Jag kanockså säga att samtliga medlemsländer tillåter jakt pånågon fågelart med stöd av samma artikel. Just jakt påmorkulla tillåts i och på . Det var väljust det faktum att andra nyblivna medlemmar i deneuropeiska unionen fann det förenligt med fågel-skyddsdirektivet att fortsätta att bedriva den här jak-ten som väckte mycket upprördhet i , att Sve-rige hade gjort en annan tolkning.Låt mig säga att det gläder mig att kan finna kommissionen som en nära lierad idetta arbete. Jag vill själv också säga att jag tycker attdet är mycket bra att vi är medlemmar i den europeis-ka unionen och att den som känner sig missnöjd medett nationellt beslut i det här avseendet kan vända sigtill kommissionen. Och kommissionen fäster såmycket avseende vid detta att man vänder sig tilllandet i fråga och ställer ett antal frågor.Självfallet kommer vi från svensk sida att ge svarpå alla de frågor som kommissionen har att ställa. Vihar inte dragit slutsatsen att man från kommissionenssida som någon sorts omedelbar reaktion har sagt attdetta är fel eller inte tillåtet. Man har begärt att få inupplysningar för att se om detta skulle kunna varaförenligt med fågelskyddsdirektivet eller om manbedömer att det inte är förenligt. Och som jag sadeinledningsvis: Om man kommer fram till att det härinte är förenligt med fågelskyddsdirektivet så kommervi självfallet inte att låta den här jakten fortsätta.Låt mig sedan säga att jag inte själv är jägare. Jagser inte personligen ett värde i att jaga efter dragandemorkullehanne . Men jag har allrespekt för de människor som gör det. Jag tycker inteatt de är en sämre sorts människor eller att de är omo-raliska i något avseende. Jag tycker att det är ett heltlegitimt önskemål.Låt mig också säga att jag nog tycker att vi tilläm-par försiktighetsprincipen. Vi vet ju att vi har bedrivitden här jakten utan att det har hotatpopulationen av morkulla. Det är väl det som är detangelägna. Såvida man inte av principiella skäl ärmotståndare till jakt så är det väl den frågan som ärdet viktiga och som i grunden måste vara avgörande.Innebär den här jakten ett hot mot morkullans existensi ? Såvitt jag vet har vi inga erfarenheter av attden tidigare jakten innebar ett sådant hot.Jag vill också säga att jag inte hade någon avsiktatt göra en bedömning av om skrev stolligteller inte. Det tycker jag för övrigt inte att han gjorde.Han skrev en hel del tänkvärt. Jag bara anförde ho-nom som ett exempel på att det här inte är någon nyföreteelse. Det är en tämligen väl känd och etableradföreteelse i vårt land. Det är just en traditionell jakt.Det var ju det frågan gällde.Anf. 115 ():Fru talman! Låt mig då till slut konstatera att vi iSverige inte vet hur stor population av morkulla vihar. Den är möjligen någonstans mellan 200 000 och600 000. Vi vet alltså inte vad som har skett medmorkullpopulationen under . Det finns ingainventeringar gjorda. Det har inte heller kunnat säga.Vi har ingen tillförlitlig statistik på hur många somskjuts. Det skriver självt i sin anna-ler; att man nu försöker att förbättra statistiken. Där-för är det mycket konstigt att den svenska regeringenskriver att tillförlitligheten i uppgifterna bedöms somstor. Det säger inte ens själva, alltsåde som lämnar uppgifterna.Vi kan också konstatera att det som krävs i c-artikeln, den som hänvisar till, är skall kunna fånga - som det faktiskt står - vissafåglar i litet antal. Det finns ingenting i det som Anni-ka har tagit upp som talar om vilket litetantal som är tillåtet i den här försöksverksamheten. Ärdet en begränsad jakt där vi tillåter ett visst antalfåglar att skjutas eller är det att ses som en allmän jaktpå sträckande ? Det är faktiskten stor skillnad. Jag har svårt att se att en allmän jaktpå sträckande skulle innebäraett visst litet antal fåglar.Jag måste säga att jag tycker att skämmerut sig i det här fallet. Det här har engagerat många.Jag delar helt den uppfattningen som förra jord-bruksministern hade, den åsiktsom också fanns i ,alltså att vi inte skall ha jakt på häckande fågel i Sve-rige.Man kan avsluta med att säga att det har varitmycket diskussioner om det här i naturkretsar. Jag kansäga att har tappat mycket av anse-endet som minister med ansvar för jakten i de kretsar-na. Jag finns också i dessa kretsar eftersom jag harvarit fågelskådare i hela mitt liv. Man kan säga att deti det här fallet behövs bly för att hämta hem 25 gkött. Jag är ledsen, , men jag kan intesäga att jag högaktar dem som ägnar sig åt den härtypen av jakt.Anf. 116 Jordbruksminister ():Fru talman! Denna diskussion tycker jag har belystatt det här är en kontroversiell fråga och att vi säkert igrunden har djupt olika uppfattning inte bara omsommarjakt på morkulla utan om jakt över huvudtaget. Jag delar alltså inte uppfattningen att jakt i sigskulle vara en förkastlig sysselsättning. Även om jagsjälv inte är jägare har jag respekt för dem som ärintresserade av jakt. Det som för mig är avgörandenär vi skall besluta om villkoren för jakt är huruvidadenna jakt utgör ett hot mot en art eller inte.Låt mig säga att vi självfallet har myndighetermed ansvar på det här området: . Vihar också ett omfattande frivilligarbete inte minst frånjägarna själva som, det vill jag hävda, gör många ochbetydelsefulla insatser för en god vilt- och naturvård ivårt land.Det är min bestämda uppfattning att vi efter de härtvå årens försök med en på nytt tillåten sommarjaktskall kunna göra en utvärdering och en bedömning avom den här jakten på något sätt har inneburit ett hotmot populationen.Till detta kommer naturligtvis de övervägandensom kommissionen nu gör och vad resultatet av derasfördjupade arbete kommer att innebära.Jag vill än en gång upprepa att om detta skulle vi-sa sig inte vara förenligt med fågelskyddsdirektivet ärvi naturligtvis beredda att acceptera detta och inte låtajakten fortsätta.Om det å andra sidan visar sig vara förenligt medfågelskyddsdirektivet och om det inte heller enligtvåra egna undersökningar innebär ett hot mot morkul-lans fortsatta existens ser jag inget hinder för att ensådan jakt kan fortsätta.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1997/98:182 omDjurskyddetAnf. 117 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig närpropositioner kommer som behandlar eldressyr avhund, tillsyn av hundar och katter och den offentligadjurskyddstillsynen. frågar samtidigtnär de råd och anvisningar kommer som efterfrågatsav de lokala tillsynsmyndigheterna för att dessa skallkunna tillse att djurskyddslagen efterlevs samt när jagavser att lägga förslag som förbjuder pälsdjursfarm-ning.De utredningar som nämner iinterpellationen har remissbehandlats. Mot bakgrundav utredningsförslagen och de ändringsförslag somförts fram i andra sammanhang gjordes inom Jord-bruksdepartementet en översyn av djurskyddslagensom resulterade i departementspromemorian Änd-ringar i djurskyddslagen (Ds 1997:11). Dessutom harinom utarbetats departe-mentspromemorian Förslag till lag om tillsyn överhundar och katter (Ds 1996:32). Syftet med översy-nen av båda lagarna var att skärpa reglerna och i öv-rigt åstadkomma en väl fungerande tillsyn. Underärendets beredning har det visat sig att det finns be-hov av ytterligare underlag beträffande gränsdrag-ningarna mellan länsstyrelser och kommuner vid enförändrad djurskyddstillsyn. Dessutom behöver fi-nansieringen av tillsynen klargöras.Mot denna bakgrund har regeringen gettStatens jordbruksverk i uppdrag att efter samråd medRiksrevisionsverket, ochföreträdare för länsstyrelserna lämna en utförlig re-dovisning av konsekvenserna av en förändrad djur-skyddstillsyn. Uppdraget skall redovisas senast den 1november 1998. Den lokala tillsynen är nu kommu-nernas ansvar. Den kommunala nämnd som fullgöruppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet skallha tillräckligt med resurser och personal med tillräck-lig utbildning för att kunna fullgöra sina uppgifter.Detta är ingen nyhet utan har gällt sedan djurskydds-lagen tillkom år 1988.Jag utgår från att med frågan områd och anvisningar till den lokala tillsynsmyndighe-ten avser de s.k. båspallsmåtten, eftersom det är såda-na som har efterfrågats av en del djurskyddsinspektö-rer. De mått som anges i föreskrifterär minimimått. I ett befintligt stall godtas mindreavvikelser från föreskrivna mått om det är djur-skyddsmässigt acceptabelt för det enskilda djuret.Regelverket medger alltså att en helhetsbedömninggörs i det enskilda fallet. I den bedömningen skallockså djurets allmänna välfärd vägas in. Här har denlokala tillsynsmyndigheten ansvaret.När det gäller den sista frågan vill jag hänvisa tilldet svar om burhållning av mink som jag lämnade tillMarietta de den 10 december 1997.Där meddelade jag bl.a. att gällande svenska reglerkommer att ses över när fattat beslut omhållande av pälsdjur, bl.a. vad avser höjden på burar-na och burarnas golvyta. Ett sådant Europarådsbeslutkommer förhoppningsvis i år.Anf. 118 ():Fru talman! går den här mandatperioden motsitt slut. Vi är nog många som är engagerade i djur-skyddsfrågor som hade förväntat oss att det skullehända någonting när blev jord-bruksminister, inte minst därför att var aktiv i de här frågorna som riksdagsledamot.Tyvärr, kan vi se att det än så länge har blivit en halvtumme.Det har kommit en mängd utredningar, t.ex. denHugosonska utredningen djurskyddstillsyn.Det har kommit en utredning som heter Elhund, ochen som heter Tillsyn av hundar och katter. Vi i jord-bruksutskottet har väntat på propositionerna, och jaghar i en frågestund fått svaret att den som väntar pånågot gott väntar aldrig för . Uppenbarligen ärdetta aldrig för länge åtminstone inte under den härmandatperioden. Det kan vi konstatera. Det finnsingenting annonserat om att det kommer några pro-positioner i de här frågorna.Detta är naturligtvis mycket allvarligt. Det somhar skett under den här mandatperioden är att de härfrågorna har stått stilla. Kommunerna har inte riktigtvågat satsa eftersom man inte vetat om tillsynenskulle gå över till . har intevågat satsa eftersom man trott att tillsynen skulle liggakvar på kommunerna. Det har lagts en död hand öververksamheten.Jag vet många socialdemokratiska kommuner, ex-empelvis , som har avvaktat och inte gjortnågonting. De säger själva att tillsynen inte bedrivs påett riktigt sätt. harfaktiskt begärt extra pengar från sin fullmäk-tige för att kunna stärka djurskyddstillsynen, men fåttnej bl.a. med motiveringen att man inte vet om tillsy-nen blir kvar i kommunen.Det här är naturligtvis oerhört olyckligt. Det göratt det inte sker så mycket. Ett annat skäl till att detinte sker så mycket togs upp i den Hugosonska ut-redningen och handlar om hur hante-rar de här frågorna.Man kan konstatera att djurskyddslagen inte blirbättre än den svagaste länken. Man kan diskutera vadden svagaste länken är. Kanske är det just , där man faktiskt har varit oerhört dålig på attkomma ut med allmänna råd. Man har inte ordnattemadagar och man har inte ordnat några samord-ningskonferenser. I den Hugosonska utredningenlyfter man fram att allt detta behövs om det skall blifart på djursyddsarbetet.Vi är många som tycker att mycket av det somtogs upp i den Hugosonska utredningen är ganska bra.Det svar som jag får av jordbruksministern sägeratt har man givit i upp-drag att samråda för att få fart på djurtillsynen. Det ärnaturligtvis bra. Jag vet inte om interpellationeneventuellt påverkade att det blev just i dag.Frågan är om det verkligen är Jordbruksverketsom skall göra en översyn när har fåttså mycket kritik.Det kanske är så att de djurskyddsinspektörer somfinns i landet och som gång på gång har efterfrågatinstruktioner skall se över vad som har fallerat. Detfinns bra djurskyddsinspektörer i många kommuner,bl.a. i den och jag kommer ifrån,nämligen . Där har man en bra djurtillsyn.När jag var ordförande i såg vi till att stärka den funktionen.Det är också beklämmande att det inte har kommitnågonting som handlar om eldressyr på hund. Jaghade hoppats att skulle ha varit med . Hon har tyvärr fått förhinder. Men jag kan sägaatt det är mycket svårt att uppfatta att eldressyr påhund skulle inbegripas i djurskyddslagen. Jag vet attAnnika har utsatts för en hel del lobbyingnär det gäller detta. Personligen måste jag säga att jagär mycket skeptisk till den typen av dressyr.När det gäller vilka råd och anvisningar som efter-frågas vill jag säga: Låt oss slippa båspallsdiskussio-nen. Den kan vi ta någon annan gång. Det handlarmer om tillsynen. Det är där det saknas.Många miljö- och hälsoskyddsinspektörer sägeratt det kommer decimetrar när det gäller miljö, detkommer möjligtvis centimetrar när det gäller djurtill-synen. Miljöministern skickar ut sina instruktioneroch synpunkter , men från jordbruksministernhörs aldrig någonting. Det kanske är dags att visa delokala tillsynsmyndigheterna att vi har en regeringsom faktiskt bryr sig.När det gäller minkfrågan vill jag säga att jag i etttidigare svar har fått veta att det i Jordbruksdeparte-mentet fanns en beredning som skulle titta på föränd-ring av minkhållning. Under första åretav den här mandatperioden fick vi veta att det fannsen sådan beredning på . gått upp i rök?Det är intressant att konstatera att vi i fort-farande inte vet om minkar, ett vattenlevande mård-djur, behöver vatten.Anf. 119 Jordbruksminister ():Fru talman! Det är sant som in-ledningsvis sade, att mandatperioden går mot sitt slut.Det kanske sätter sin prägel på debattformerna.Jag delar oron över att djurskyddstillsynen fortfa-rande, så efter den nya djurskyddslagen, inteöverallt är tillfredsställande. Det har naturligtvismånga skäl.Ett skäl är att behovet i varje enskild kommun kanvara mycket litet.I den utredning som gjorde ochsom hänvisat till konstaterade han attbehovet i av kommunerna uppgick till enfjärdedels djurskyddsinspektör och i av kom-munerna till en halv djurskyddsinspektör. Han konsta-terade också att det är mycket svårt att med en verk-samhet av den låga omfattningen behålla tillräckligtmed kompetens och kunnande när det gäller djur-skyddstillsynens olika delar.Det var naturligtvis detta som var skälet till att viså småningom kom fram till att det skulle vara en bralösning att mera av tillsynsansvaret fördes över tilllänsstyrelserna. Detta väckte mycken oro bland dekommuner som har en fungerande och väl utbyggddjurskyddstillsyn.Den svårighet som återstår att undanröja innan vikan lämna förslag till är hur man gör denavgränsningen, så att de kommuner som har en funge-rande tillsyn och som vill fortsätta med den kan hakvar den möjligheten, medan å andra sidan de kom-muner som inte klarar att på egen hand göra det härpå ett tillfredsställande sätt kan få den hjälp och assi-stans som följer av att får ett utvidgatansvar på det här området.Det fanns också oklarheter som rörde finansie-ringen. De här oklarheterna behöver redas ut. Motbakgrund av den omfattande diskussion som uppstodfann jag det vara bättre att man hade rett ut och klar-gjort de här olika gränsdragningarna innan förslagettill förändringar förelades . Jag är den förstaatt beklaga att det gick på det viset. Det skulle natur-ligtvis ha varit oerhört mycket bättre om vi hade kun-nat formulera ett klart och tydligt förslag och därmedradikalt förbättra djurskyddstillsynen.Men jag tror nu inte att det är så alldeles enkelt attlösa de här problemen. Vi har ju en situation där till-synen till vissa delar och i vissa kommuner med gäl-lande regelverk fungerar mycket bra men i andradelar, fortfarande med samma regelverk, inte allsfungerar bra. Det gäller att vi hittar en lösning där viinte slår sönder det goda arbete som har byggts uppmen kan förbättra i de delar av landet där verksamhe-ten är svag.Även om jag beklagar att fördröjningen sker trorjag att den är nödvändig för att vi skall kunna få ettförslag som i realiteten leder till den förbättring avdjurskyddet som vi alla önskar. I avvaktan på den villjag säga att det inte finns något som helst skäl förkommuner att inte bedriva ett intensivt djurskyddsar-bete. I den mån man använder sådana argument är detnog fråga om dåliga undanflykter.Det är nämligen tydligt utsagt att de kommunersom har en fungerande tillsyn och som även själva ärintresserade av att fortsätta att bedriva denna tillsynkommer att få göra det. Man behöver alltså i dekommunerna inte känna någon som helst oro för attbli fråntagen ansvaret för den här verksamheten. Dettahar jag också i många olika sammanhang tydliggjortför kommunerna, senast vid en träff med där man hade samlat kommunernas mil-jöchefer. Jag tror alltså inte att den osäkerhetenegentligen finns.Anf. 120 ():Fru talman! Jag fick inget svar på frågan varfördet inte kommer något som handlar om eldressyr avhund och inte heller något om varför vi inte får enproposition om tillsyn av hundar och katter. Men detkommer ju nya mandatperioder, även om vi inte vetom vi då kommer att ha samma minister.Jag tror att det behövs klara och entydiga signalerfrån jordbruksministern, både till ochut till kommunernas tillsynsmyndigheter, om att dethär skall prioriteras. Framför allt gäller det kanskeJordbruksverket. Vad man säger i de flesta kommunerdär man är ambitiös är att man saknar en uppbackningfrån . Man saknar råd och anvisning-ar, man saknar samordningskonferenser och mansaknar en myndighet som ger stöd. Från är man tyst.Jag tror att det är mycket viktigt att få i gång , så att man i de kommuner där man be-driver en aktiv djurskyddstillsyn känner att djur-skyddslagen skall tas på allvar.