prot · GM0923 · 1998-11-26 00:00:00 — Det kan handlaom arbetsmarknadsmedel som kommuner och lands-ting kan sätta in där man bedömer att det gör störstnytta, men det handlar också om att förbättra under-visningen i det svenska språket för invandrargrupperså att dessa får de kunskaper idet svenska språket som krävs för att man skall kunnadelta på någorlunda lika villkor på arbetsmarknaden.Fru talman! Vi kristdemokrater anser att tre områ-den är särskilt viktiga för att minska segregationen.De är arbete, skolan och språket samt boendemiljön.För att komma till rätta med dessa områden krävs mergenerella åtgärder som skapar nya riktiga jobb, ochen stor del av detta arbete rör kommunernas ansvar-sområden och bör skötas på den nivån. Det här jobbarvi aktivt med exempelvis i därKristdemokraterna nu har ansvaret för segregations-frågorna. Vi har rotelansvar och leder en nyinrättadintegrationsnämnd i . Detta ärett exempel på hur man tar det här mycket seriöst istorstäderna, och man kommer att jobba mycket ak-tivt inom de här områdena. Statens roll är att skapagoda förutsättningar för kommunerna, att sprida godaidéer och att stödja kommunerna och de människorsom jobbar med detta. Man skall inte heller glömmaden stora frivilligsektor som finns i vårt samhälle. Vikristdemokrater vill också satsa mera på rättsstatenoch på kommunernas möjligheter att ge en bra skola,vård och omsorg. Vi tror att en viktig del av proble-men med etablering i det svenska samhället förmånga av de nya svenskarna beror på att invand-ringspolitiken styrs av ett planekono-miskt tänkande där många invaggats i ett passivtbidragstänkande.Mot den bakgrunden, fru talman, vill jag yrka bi-fall till reservationerna 2 och 21.Anf. 151 ():Fru talman! Först vill jag yrka bifall till reserva-tionerna 2 och 21, som redan har yrkatbifall till, och dessutom till reservation 24. Jag stårgivetvis också bakom de övriga centerreservationer-na, men jag nöjer mig med att yrka bifall till dessa.Utveckling och rättvisa - en politik för storstadenpå är rubriken för dagens betänkande ochpropositionen. Som landsortsbo kan man funderaöver vad regeringen har menat med den rubriksätt-ningen. Rättvisa och utveckling är nödvändigt i alladelar av vårt land. Jag väljer att tolka det välvilligtoch att det därmed innebär att man skall skapa störrerättvisa mellan dem som redan bor i storstäderna ochatt man också skall ta till vara den utvecklingskraftsom finns hos de enskilda individerna och som idagsläget tas till vara ganska dåligt.Jag har också ett par exempel som jag kan bjudapå där man har lyckats ganska bra med integreringoch ta till vara intresse och initiativkraft bland männi-skorna, och inte minst bland de nya svenskarna, vårainvandrare. Det är i och , där före-tagen med glädje anställer människor som har enannan etnisk bakgrund än en svenska och kommerfrån andra delar av världen. Där har man upptäckt huroerhört duktiga dessa människor är.I vår partimotion från säger vi bl.a.att omflyttningen inom landet orsakar stora spänning-ar mellan stad och land. I de stora städerna blir tryck-et på bostäder, service, trafik, m.m. hårt samtidigtsom landsbygden utarmas, och det sker en stor kapi-talförstöring där. Vi har samma problem i vårt landsom vi brukar säga att vi i vårt biståndsarbete skalluppmuntra biståndsländerna att motverka.För dem som bor och arbetar i de stora städerna ärkravet att ha en god miljö och tillgång till bra servicelika grundläggande som för dem som bor på lands-bygden. Nedläggningen av postkontor, polisstationeroch annan service i kranskommunerna är förödande.När dessutom lokal service för näringsliv och kom-muner skärs ned blir man lika fattig som i de glesastbefolkade delarna i vårt land.En viktig detalj som regeringen i ett annat sam-manhang fått ändra är upprustningen av samlingslo-kaler. För att människor skall kunna utveckla sittlokalsamhälle behöver det finnas bra samlingslokaler.Att då föreslå att bidraget till upprustning av dessaskall tas bort helt slår hårdast mot de delar av de storastäderna som är dåligt försedda med så-dana resurser.Till de största städerna flyttar människor som intehar fått jobb på hemorten. Många flyktingar och in-vandrare flyttar också dit för att komma närmaresläktingar och vänner. Man tror att det skall gå lättarepå arbetsmarknaden om man flyttar. Det finns ju såmånga jobb i storstäderna. En utredning som redovi-sades pekar dock på att den som inte har ettjobb att flytta till skall stanna kvar där han eller honär. Man har lättare att få jobb och även bostad på denplats där man är känd.De mål regeringen har satt upp är till en del tvety-diga, och andra är för tunna. Målet som majoritetenför fram i betänkandet, att de stora städerna skall hatillgång till välutbildad arbetskraft motsvarande be-hovet i regionen, kan man fundera över. Menar manatt deras behov skall gå före alla andra regionersbehov, att man har för liten andel av denna arbets-kraft, eller vad betyder denna målsättning?Resurser behöver användas i områdena för attmänniskor som redan finns i storstäderna skall kunnata de arbeten som finns. I t.ex. har man storarbetslöshet inte minst bland invandrarna, där i vissagrupper av invånarna har jobb. Att stärkaderas möjligheter på arbetsmarknaden och ocksåderas förmåga och möjlighet att vara med och formasitt närsamhälle skulle vara bra för hela området.Här behövs mer och generella insatser som attförbättra företagsklimatet, bättre möjligheter att deltai samhällslivet, ett förstärkt lokalt inflytande på allapolitikområden, långsiktiga åtgärder och mer av lo-kala insatser i integrationsarbetet.Fru talman! De arbetsmarknadsinsatser som i dagär möjliga löper över , och det är enalldeles för att få ut invandrare ellerarbetshandikappade på arbetsmarknaden. Vissa för-sök görs i , statlig och privat regi, och debehöver förstärkas och uppmuntras för att dessagrupper skall få en bättre situation på arbetsmarkna-den.Miljöfrågorna anser jag också vara summarisktbehandlade i propositionen. Detta mål behöver därförförstärkas ytterligare, och mer konkreta miljömålbehöver införas. Områden som regeringen inte dis-kuterar med någon större energi i propositionen ärvärnet av nationalstadsparker, miljöhänsyn i byggan-det och att man tar hänsyn till människans sätt attfungera både psykiskt och fysiskt när man bygger nyabostadsområden och när man renoverar t.ex. miljon-programmet.Jämställdheten är ett annat område som inte ärsärskilt penetrerat i propositionen. Kvinnors situationär svår eftersom de oftast inte har tillgång till bil menändå har stort behov av den. De lämnar och hämtarbarn på dagis, och de skall handla mat och annat somär tungt att bära.Ofta är dessutom den kommersiella servicen dåligi bostadsområdena. Affärerna lokaliseras långt ifråndär människor bor, eftersom man förutsätter att allahar bil. Därför behövs ett särskilt jämställdhetsmåloch att man mycket aktivt arbetar med kvinnornassituation vid planarbetet i kommunerna. Det behöverman ha med i de utvecklingsavtal som man skallskriva med kommunerna.Utbildningsnivån i storstädernas förortsområdenär ofta lägre än genomsnittet i landet. Därför är detviktigt att regeringen följer upp utvecklingen vid dennya högskolan i och högskola.Båda har fått speciella uppdrag att inom sina områdenverka för att nya grupper av studerande värvas tillhögre utbildningar. Man arbetar mycket med det, ochförhoppningsvis kommer man också att lyckas.I många delar av de stora städerna är skolornanedslitna och eleverna har dåliga resultat. På andrahåll, bl.a. i , har man lyckats vända den ne-gativa trenden och skapat en skola som är bra för allaoch som tar till vara elevernas inneboende förmågaoch skaparkraft.Att lära sig bra svenska och att förstå både sitteget ursprung och hur det svenska samhället fungerarär två grundläggande delar för att ge de här ungdo-marna goda förutsättningar i livet. Bl.a. är s.k. språk-förskolor där man särskilt fäster uppmärksamhet vidde små barnens språkinlärning viktiga för en fortsattgod utveckling.Invandrarnas organisationers och andra ideella or-ganisationers arbete skall här uppmärksammas ochstödjas. Biblioteken är viktiga mötesplatser för män-niskor och för människors möte med andra kulturer.Att bevara biblioteksfilialer på så många ställen sommöjligt är en kulturgärning som inte kan överskattas.Hälsotillståndet för människor i flera storstadsom-råden är sämre än för svenskar i genomsnitt. Därför ärfolkhälsoarbetet viktigt, och extra resurser behöversatsas för att inte få mycket större kostnader för sjuk-domar och förslitningsskador . Närhetentill vården och att man känner personalen och kännertrygghet i mötet med vården är också angeläget fördem som från början känner sig utsatta.Fru talman! De stora städerna är delar av vårtland, och de som bor där skall ha samma möjlighetersom alla andra i vårt land till ett rikt och bra liv. Ing-en del av landet skall leva på någon annan dels be-kostnad. En jämn utveckling i alla delar av landet ärbäst för alla parter. Från sida vill viskapa ett land i ekonomisk, ekologisk och socialbalans. Det ger möjligheter till ett bra samhälle föralla våra invånare.Anf. 152 ():Fru talman! För mig som f.d. kommunalpolitiker ien storstadskommun i är den härdebatten högintressant. Jag är väldigt glad att få deltai den.Storstaden har stora kontraster. Många människorbor i storstadens utsatta förorter. Det gäller inte minsthär i , som ju av naturliga skäl ärdet område som jag känner allra bäst till. Arbetslös-heten är hög, utbildningsnivån är låg och alltförmånga lever på socialbidrag.Vi i är övertygade om att problemen istorstadsområdena kan lösas med en liberal politik.Det gäller att föra en politik som tar sin utgångspunkti den enskilde individen. Uttrycket Hela skallleva om samhällsutvecklingen skall kunna gå bra, ärett mycket bra uttryck.Därför för en politik som tar hänsynbåde till storstadsbon och till landsbygdsbon. Med engod utveckling i samtliga storstadsområden kan vi nåen bra utveckling i hela landet. Jag vill betona att dethär inte är fråga om något motsatsförhållande, utandet är storstad och landsbygd som tillsammans skallfå fram en bra utveckling för Sverige.Vi delar därför regeringens mål för storstadspoli-tiken. Storstadsregionerna skall ges goda förutsätt-ningar för tillväxt för att kunna bidra till att nya jobbskapas såväl inom storstadsregionerna som i övrigadelar av landet.Politiken skall verka för att bryta den sociala ochetniska segregation som vi har i storstadsregionerna.Den skall verka för jämlika levnadsvillkor för stor-städernas invånare.Utöver detta vill vi lägga till målet att de enskildainvånarna skall ges ökade möjligheter att forma sinaliv och sin framtid.Vi är övertygade om att för att nå de ovan angivnaövergripande målen krävs det en annan inriktning påen generell politik. De selektiva insatserna i form avprojekt och särregler skall i huvudsak formas av demde gäller, och inte uppifrån.Särskilda projektpengar - tidigare talare har ocksåvarit inne på detta - leder lätt till att man cementerardet faktum att i de flesta kommuner kommer sats-ningar på infrastruktur av hård eller mjuk karaktär ide fattiga, segregerade stadsdelarna upp som projekt.Motsvarande satsningar i övriga stadsdelar hamnar iordinarie planering och är permanenta och får dåvägas mot de övriga utgifterna. De ändras ständigt och blir av när det blirpengar över eller när staten skjuter till pengar. Vi harsett många exempel på sådana rätt nyckfulla projekt.I propositionen redogörs för ansvarsfördelningen,men medborgarna själva finns inte med som aktörer.Det är vår uppfattning att det krävs en grundläggandeförändring, särskilt för att skapa utveckling lokalt iutsatta förorter, där människorna själva, som indivi-der eller i grupper, frivilligt ges betydande möjlighe-ter till självbestämmande. Antingen man bor i stor-stadsförorter som , eller Hammar-kullen eller i glesbygdsorter som och Doroteamåste grunden för politiken vara den enskilde indivi-dens och områdets förmåga att mobilisera sina resur-ser utifrån sina egna förutsättningar.Det är först genom en sådan politik som vi kan fåen gynnsam utveckling med god tillväxt, fler jobboch fler företag.Folkpartiet har talat förbehovet av lokal mobilisering i våra glesbygds- ochlandsbygdsområden. Mobiliseringen av lokala resur-ser är minst lika viktig i storstadsområdena för att nåutveckling och tillväxt. Därför är det hög tid att seden lokala mobiliseringen och den enskilde individensom en utvecklingspotential också i storstaden. Härhar storstäderna mycket att lära av landsbygdsut-vecklingen och byautvecklingen. Det vill jag gärnapåpeka. Man bör kunna ha byautveckling i olikastadsdelar också. På samma sätt som det går att för-vandla en bostad till ett hem, borde det gå att för-vandla ett bostadsområde till en hembygd.Arbetet i och framtagandet avden här propositionen visar, fru talman, med all tyd-lighet att ansvaret för storstadspolitiken är både oklartoch splittrat. Propositionen togs fram avFinansdepartementet för att sedan remitteras till ar-betsmarknadsutskottet i . Den här splittradehanteringen är olycklig.Storstadsfrågorna är visserligen av övergripandekaraktär och kan inte anses vara bundna till någonspeciell sektor, men det måste ändå finnas någon somhar huvudansvaret. Det framgår också väldigt tydligt ipropositionen att en politik för storstaden berörmånga områden. Det handlar om allt från arbets-marknadspolitik och bostadspolitik till kulturpolitikoch inte minst utbildningspolitik. Precis som när detgäller regionalpolitiken bör ett departement och ettstatsråd ha huvudansvaret.Om regeringen inom sig väljer en lösning med enstorstadsdelegation kan det säkert vara bra för sam-ordningens och ansvarsfördelningens skull, men vi iFolkpartiet anser inte att delegationen skall få alla deuppgifter som skisseras i propositionen.Några förhandlingar och förhandlingsöverens-kommelser mellan delegationen och regionala före-trädare skall enligt vår uppfattning inte ske. Vi villinte ha en förhandlingsekonomi eller politiska uppgö-relser i slutna grupper. Den här delegationen får intebli ett organ för samtal endast mellan regeringen ochkommunalråden i de aktuella kommunerna.Våra medel för att bekämpa segregation och utan-förskap är att ge mer makt åt den enskilde, bästautbildningen åt den som bäst behöver den och godaförutsättningar för jobb och företagande.En skola med god kvalitet är av största vikt varman än befinner sig i . Behovet av en braskola är en viktig faktor i många förortsområden föratt bryta segregation och höja utbildningsnivån, inteminst på grund av att invandrartätheten är hög i dessaområden med därtill följande språkproblem. Ett fak-tum är att alltför många elever lämnar isocialt utsatt områden utan godkända betyg. Detmåste med kraft motarbetas.Vi vill se fler magnetskolor, friskolor och fritt valav gymnasieskola. Det är ett aktivt sätt att förbättraskolan och höja områdets status. Tidiga insatser redani förskolan, och helst med föräldrarnas stöd är viktigt.Regeringen föreslår i propositionen att storstads-områdena skall tilldelas 5 000 nya permanenta platserpå högskolorna fr.o.m. höstterminen . Det ärbra om det kommer fler platser på högskolan i stor-stadsområdena, inte minst mot bakgrund av att antaletpersoner som har eftergymnasial utbildning måsteöka.Det är dock värt att notera att det är många in-vandrare som har eftergymnasial utbildning från sinahemländer men ändå har väldigt svårt att få jobb sommotsvarar utbildningen i . Detta är ett mycketstort problem som på alla sätt måste lösas, och jag ärövertygad om att det går att lösa.Många politiker tenderar att ofta försöka lösa pro-blemen i ett område med olika selektiva insatser.Storstadspolitiken är inget undantag. Från regerings-håll åker man runt och delar ut pengar till olika för-orter i kris i tron att man kan lösa alla problem genomatt skapa konstlade jobb. kan det hända atten annan intilliggande problemförort inte får någotstöd alls.Folkpartiet anser att kungsvägen till fler jobb ochfler företag går genom generella åtgärder över helalandet. Därför vill vi föra en politik som innebärskattesänkningar på jobb, och då framför allt inomtjänstesektorn.Fru talman! har, liksom många andrapolitiska partier här, en rad reservationer till utskot-tets betänkande. Jag tycker att det visar vilket enga-gemang vi känner som politiker i den här frågan. Jagstöder samtliga reservationer, men med tanke på dentid det kommer att ta i voteringar kring reservationer-na nöjer jag mig med att yrka bifall till vår reserva-tion nr 7 som handlar om näringspolitiska insatseroch nr 14 som handlar om en översyn av socialbidrag.Jag har en del synpunkter som jag hoppas få möjlig-het att ta upp senare i debatten.Anf. 153 ():Fru talman! I våra tre storstadsregioner bor, leveroch verkar mer än var tredje svensk. Storstadsregio-nerna pulserar av liv och aktivitet, av kultur och en-gagemang. Det finns ett rikt utbud av arbete, utbild-ning, boende och goda förutsättningar för en ekolo-giskt hållbar utveckling. Där spirar drömmar ochförväntningar. Där finns människor som utvecklasoch når framgång. Det finns nyfikenhet, optimismoch till synes oändliga möjligheter.Nu när tillväxten tar fart, sysselsättningen ökaroch arbetslösheten sjunker märks uppgången tydligasti storstaden. Men bilden är inte entydig. Vardagensvillkor skiljer sig från kommun till kommun, frånbostadsområde till bostadsområde och från familj tillfamilj.I storstadsregionerna bor de rikaste människorna iSverige, men där bor också de fattigaste. Höga ohäl-sotal, låg utbildningsnivå, lägre medellivslängd, högarbetslöshet och en stor andel socialbidragstagare hörtill bilden i storstadsregionernas mest utsatta områ-den. I vissa bostadsområden är arbetslösheten högreoch utbildningsnivån lägre än i många glesbygdsom-råden.Storstadens särskilda problem handlar i förstahand om de växande klyftorna mellan dem som haroch dem som saknar arbete och egen inkomst.Den tidigare växande arbetslösheten har ställt sto-ra grupper utanför samhällsgemenskapen. Vi vet attdet finns ett starkt samband mellan tillväxt och väl-färd. Hög sysselsättning är en förutsättning för dengenerella välfärden och utvecklingen av vården ochomsorgen. Det är därför angeläget att främja tillväx-ten.De tre storstadsområdena , Göteborgoch är tillväxtcentrum i och utgör enstrukturell ryggrad i vårt land, eftersom storstaden ärmotorn för tillväxt i hela landet.I en alltmer internationaliserad värld kommer va-let av framtida investeringar och etableringar att ståmellan olika nationer. Det är därför i sammanhangetviktigt att betona att storstaden inte konkurrerar medandra delar av vårt land utan konkurrerar med andraländers storstadsområden.Avgörande för om de tre storstadsregionerna skallkunna hävda sig i den internationella konkurrensen ären modern infrastruktur med goda kommunikationeroch en hög transportkapacitet, en väl fungerandeoffentlig service och en god levnadsmiljö.Växande motsättningar mellan olika stadsdelaroch grupper i storstadsregionerna är mot denna bak-grund ett hot mot storstadsregionernas förmåga atthävda sig som lokaliseringsort.Den dubbla utmaningen för storstadspolitiken bliratt slå vakt om storstädernas dynamiska roll i dennationella ekonomiska utvecklingen och att förbättravälfärden för invånare som står utanför den positivavälfärdsutvecklingen.Fru talman! Med detta som utgångspunkt är det välkommet att kammaren dis-kuterar en nationell sammanhållen storstadspolitik.Den storstadspolitiska propositionen som vi be-handlar i vårt betänkande ger enligt min uppfattningen god grund och start för en modern framtidsinriktadstorstadspolitik. Detta är starten på en process därinsatser samordnas på alla nivåer för att bryta denegativa effekterna av segregationen och för att vän-da dem till en positiv utveckling med nyföretagandeoch växande arbetsmarknad. Politiken syftar till attjämna ut strukturella orättvisor mellan såväl regionersom mellan olika områden i regionerna.Den regionalpolitiska propositionen som riksda-gen har fattat beslut om innebär nya möjlig-heter att bedriva tillväxt- och sysselsättningsfrämjan-de utvecklingsarbete i landets olika delar. Det ärnågot som måste gälla såväl storstadsområdena somövriga landet.Fru talman! Jag skall nu kommentera delar avbetänkandet lite närmare. Utskottet ställer sig positivttill regeringens förslag att inrätta en storstadsdelega-tion. uppgift blir att utvecklaoch samordna den nationella storstadspolitiken. Denskall även ansvara för arbetet med de lokala utveck-lingsavtalen. Utskottet vill dock framföra att det finnsanledning för regeringen att ytterligare se över dele-gationens organisation.Propositionen innehåller två målsättningar ochsyftar till att samordna storstadssatsningar inommånga politikområden. Målen skall betraktas somlångsiktiga inriktningsmål.Det första målet är, precis som många andra redanhar talat om, att ge storstadsregionerna goda förut-sättningar för en långsiktig hållbar tillväxt och där-med kunna bidra till att nya jobb skapas såväl inomdessa områden som i övriga delar av landet. Det ärväsentligt att uttalarvikten av att storstadsregionerna ges goda förutsätt-ningar för tillväxt och att det därmed är viktigt förhela landet.För att storstadsregionerna skall utvecklas krävsatt fler företag skapas och kan växa. Och det pågårredan i dag insatser inom näringspolitiken för attunderlätta tillväxten av småföretagarsektorn. Rege-ringen avser att presentera ett program för regel-förenklingar bl.a. utifrån Småföretagsdelegationensslutbetänkande.Eftersom det finns en småföretagarkultur blandmånga människor med utländsk bakgrund i vårt land,vill jag också i sammanhanget säga att det är bra attregeringen har tillsatt en särskild utredare som skallkartlägga vilka svårigheter som människor med ut-ländsk bakgrund möter i samband med att de skallstarta och utveckla företag.När det gäller det andra målet i propositionen fö-reslår utskottet en liten komplettering, så att målet istället lyder: att bryta den sociala, etniska och diskri-minerande segregationen i storstadsregionerna och attverka för jämlika och jämställda levnadsvillkor förstorstädernas invånare.Detta mål handlar om att höja förvärvsfrekvensen,minska socialbidragsberoendet, stärka det svenskaspråket, höja skolresultat och utbildningsnivåer ochförbättra folkhälsan. I målet ingår även att alla stads-delar skall uppfattas som attraktiva och trygga avderas invånare samt en större delaktighet i lokalabeslut.För att dessa mål skall kunna uppfyllas krävslångsiktig samordning av samhällets insatser samt ettlokalt engagemang och en mobilisering.Regeringen föreslår att lokala utvecklingsavtal börtecknas mellan stat och kommun för de mest utsattabostadsområdena. Det skall vara långsiktiga planersom skall syfta till ett bättre utnyttjande av de befint-liga ekonomiska och personella resurserna. Det ärdärför viktigt att de lokala utvecklingsavtalen sam-ordnas med de regionala tillväxtavtalen. Här villutskottet betona att erfarenhetsutbyte och samordningbör ske mellan och Tvärdele-gationen.Fru talman! Vi kan konstatera att det råder enenighet i denna kammare kring målen för storstads-politiken. Det är mycket glädjande.När vi kommer till inriktningen ser vi tyvärr tyd-liga politiska skillnader i denna kammare. Modera-terna avvisar förslaget till inriktning av storstadspoli-tiken. De avvisar helt tanken på riktade insatser ochmenar i stället att lösningen är generella skattesänk-ningar och regeländringar inom arbetsmarknadspoli-tikens område. Man blir inte speciellt förvånad överModeraternas inställning. Tvärtom är det det gamlavanliga - sänkta skatter på bekostnad av den gene-rella välfärden. Det är dock tråkigt att Moderaternainte inser att det som föreslås i propositionen faktisktär ett viktigt inslag för att sysselsättningen och till-växten i skall främjas.Inte heller , och Kristde-mokraterna ställer sig bakom propositionens förslagtill inriktning av storstadspolitiken. Det är i och försig värt att notera att de tar avstånd från den moderatainställningen.