prot · GM098 · 1998-10-22 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:8Torsdagen den 22 oktoberKl. 12.00 - 12.4514.00 - 15.03Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 15 oktober.2 § Ledighet, m.m.Förste vice talmannen anmälde att () ansökt om ledighet den20 september 1999.Kammaren biföll denna ansökan.Förste vice talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för IngegerdSahlström.3 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1998/99:3Till riksdagenInterpellation 1998/99:3 av om för-nyelse av arbetslivet.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 12 november.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 16 oktober 1998Björn RosengrenInterpellation 1998/99:5Till riksdagenInterpellation 1998/99:5 av omstrukturfondspengar till sydöstra kommer att besvaras torsdagenden 12 november.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 16 oktober 1998Björn Rosengren4 § Svar på interpellation 1998/99:6 om lag omljudvolymbegränsningAnf. 1 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig omjag avser att verka för att åtgärder vidtas för att för-hindra att hörselskador på grund av för höga ljudvo-lymer på diskotek och vid konserter uppkommer. anser bl.a. att det är av största vikt att enlag om ljudvolymbegränsning införs.Ungdomar utsätts för höga ljudvolymer vidrockgalor och på diskotek. Ljudvolymen på dessaplatser är ofta så hög att det föreligger risk för bådetillfälliga och permanenta hörselnedsättningar, öron-sus eller andra hörselstörningar. Det är, som KiaAndreasson påpekar, oerhört viktigt att vi skyddarvåra barn och ungdomar från hörselskador och detlivslånga lidande som sådana innebär.Den lagstiftning som reglerar ljudnivåernapå diskotek och vid konserter är främst hälso-skyddslagen. kommer hälso-skyddslagen att upphöra att gälla och i stället införli-vas i . Detta kommer inte att medföranågra betydande förändringar beträffande ansvarsför-delningen för bullerfrågorna. Det kommer alltjämt attvara ägaren eller den som driver verksamheten somskall vidta de åtgärder som skäligen kan krävas för attförhindra uppkomsten av eller undanröja olägenheterför människors hälsa. Det kommer också att vara denkommunala nämnd som handhar miljö- och hälso-skyddsfrågor som avgör om och när olägenheter förmänniskors hälsa föreligger samt vilka åtgärder somskall vidtas.Redan i dag har kommunerna möjlighet att med-dela de förelägganden och förbud som behövs för atthälsoskyddslagen skall efterlevas. möjlighet att ställa krav på olika tekniska lös-ningar för att komma åt problem med höga ljudvoly-mer. I och med att träder i kraft geskommunerna dessutom möjligheter att kräva att äga-ren eller den som driver verksamheten skall stå förmätningar av ljudvolymen i lokalen.Socialstyrelsen, som är central tillsynmyndiguhetbeträffande olägenheter för människors hälsa i inom-husmiljöer utfärdade allmänna råd om bulleroch höga ljudvolymer (SOSFS 1996:7). Dessa äravsedda att användas som hjälp för kommuner ochandra i arbetet med att minska effekten av olika typerav samhällsbuller som förekommer inomhus i bostä-der, lokaler för undervisning och vård, samlingsloka-ler etc. Råden innehåller bl.a. rekommendationer förmaximala ljudnivåer vid konserter och på diskoteksom skydd för hörselnedsättning eller öronsus.De allmänna råden om buller och höga ljudvoly-mer har inte varit i bruk , och någonutvärdering av vilka effekter som de har haft hardärför ännu inte kunnat göras. Jag förutsätter dock attSocialstyrelsen följer upp tillämpningen av de all-männa råden och även sprider information om hälso-effekterna av höga ljudnivåer.Det är ett stort problem att många barn och ung-domar inte känner till riskerna med höga ljudvolymeroch skyddar sig från det. Detta är en av de frågor somkommer att uppmärksammas inom ramen för detinnemiljöår som planeras . Folkhälsoin-stitutet har tillsammans med bl.a. ,, , och dragit i gång enarbetsgrupp i syfte att sprida information och kunskapom riskerna med höga ljudvolymer hos barn ochungdomar. Arbetet kommer bl.a. att resultera i enbroschyr om vilka risker det finns med höga ljudvo-lymer samt hur man skyddar sig från att få hörselska-dor eller öronsus.I regeringens skrivelse till med redovis-ning av arbetet med de allmänna barnfrågorna (skr.1997/98:79) aviserade regeringen dessutom att manavser att ge och ett ge-mensamt uppdrag rörande förbättringar av innemiljöni lokaler där barn vistas. I detta uppdrag, som kom-mer att lämnas , ingår att uppmärk-samma en rad olika inomhusmiljöproblem, där förut-om allergier och astma även buller ingår.Det finns, både i den nu gällande lagstiftningenoch i den lagstiftning som börjar gälla ,betydande möjligheter för kommunerna att angripa deproblem som höga ljudvolymer medför. Detta, ikombination med de olika aktiviteter som har initie-rats för att begränsa risken för hörselskador på grundav buller, medför enligt min mening att det i dagslä-get inte finns skäl att föreslå en lag om ljudvolymbe-gränsning.Anf. 2 (mp):Herr talman! Jag tackar ministern för svaret. Vi äröverens om att det är viktigt att skydda barnen ochungdomarna från dessa höga ljudnivåer. Men vi ärinte lika nöjda med rådande omständigheter. Jagtycker inte att ministerns redogörelse för vad somfinns är till fyllest. Även om hälsoskyddslagenskall ingå i innebär det inga som helstförändringar i ansvarsfördelningen.De problem som jag ser och som jag har identifie-rat när jag har forskat i frågan är att det inte finnsnågon klar och entydig lag och att det är för mångainstanser inblandade.I står det: "olägenhet för människorshälsa". Det är nästan fråga om en medicinsk bedöm-ning, inte om en klar och entydig regel.Socialstyrelsen har gett ut det lilla häftet med re-kommendationer som ministern hänvisade till. Mendet rör sig bara om rekommendationer, inte om någonklar och entydig regel. Texten är också ganskakomplicerad, eftersom det talas om olika former avljud i termer som man inte känner till.Sedan är det upp till miljö- och hälsoskydds-nämnden att vidta åtgärder. Men det beror ocksåmycket på tjänstemännens aktivitet, och det är olika iolika kommuner. Det är upp till varje kommun attutfärda förbud. Men det är ingen självklarhet, utan detmåste vara aktiva människor som driver frågorna.Ägaren skall ta ansvar, javisst. Men det har visatsig att ägarna och arrangörerna av dessa musikeve-nemang inte har tagit detta ansvar.Vad händer då när man gör en anmälan? Ja, det ären lång väg att gå och det är - som jag sade - olika iolika kommuner. Människor har faktiskt jobbat påheltid med den här frågan för att få en ändring tillstånd, och det kan väl ändå inte vara meningen.I finns det en förening, Ljudvakten, därden kvinna som är drivande har slutat sitt arbete baraför att ägna sig åt denna fråga. Hon har lyckats att fååtgärder till stånd. Bl.a. beslutade kommun1997 att rekommendera att det i lokaler tillhörandeKungälvs kommun får vara ett visst högsta decibeltal,och det gäller både inomhus och utomhus. Men dettaär ju inte heller någon lag utan endast en rekommen-dation. Det är därför som jag efterlyser en klar ochentydig procedur.På i har man varitganska duktig och utövat tillsyn över evenemang,bl.a. över lokaler inom området för . rapport fastställer man att det 1996 var mer än80 % av ett tjugotal klubbar och diskotek som över-skred rekommendation, som är 100decibel.Detta är varningssignaler. Vi måste göra mera.Det räcker inte - som ministerns sade - med det somfinns i dag.Anf. 3 Socialminister ():Herr talman! Först och främst måste vi vara klaraöver att det finns en lag som reglerar inomhusbullret.Den lagen är så utformad att kommunerna har ettansvar för att lagen efterlevs.Det som interpellanten tar upp är ett principielltresonemang om hur mycket av lagstiftningen som idetalj skall regleras härifrån och hur mycket av till-lämpningen som skall regleras ute bland medborgarnai de förtroendevalda församlingarna ute i kommuner-na.Jag hör till dem som anser att det är en ganskaförnuftig ordning som riksdag har valt påmånga områden, dvs. att ha en ram som reglerashärifrån bland de kloka och förståndiga som finns iden här församlingen och att tillämpningen sker ute ilandet där det är möjligt att göra en anpassning till deförhållanden som råder vid varje enskilt tillfälle och ivarje enskild del av landet.Jag tycker nog att införandet av , somjag har förstått att även ert parti har ställt sig bakom,är ett förnuftigt sätt att hantera lagstiftningen. Jag ärinte beredd att föreslå en lag som innebär att den härtypen av frågor i detalj regleras av denna riksdag,utan jag tycker att man bäst når miljömålen om detfinns engagerade förtroendevalda som har de verktygsom anger. skall leverera verk-tygen. Sedan skall medborgarna ute i landet meddessa verktyg åstadkomma en bättre miljö. Jag tror attdet är en ganska god ordning.Anf. 4 (mp):Herr talman! Problemet är att dessa ungdomar fårså allvarliga skador. Det räcker med att de en endagång utsätts för för hög ljudnivå för att de skall få ettlivslångt handikapp. Hörselcellerna kan aldrig åter-bildas. Så allvarligt är det.Problemet ökar. Man uppskattar att det är avalla ungdomar som får hörselskador. Då är frågan:Skall vi fortsätta med vårt agerande, dvs. att inte göranågonting mera? Skall vi tillåta att vi får en hörsel-skadad generation? Det är det som problemet gäller.De lagar som finns och som inte innehåller någraregler om hur högt decibeltalet får vara är bara re-kommendationer. Det är ju viktigt att detta decibeltalinte överskrids. Därför tycker jag att det är nödvän-digt med en specifikation just i det här fallet, eftersomeffekterna är så farliga. Det är därför som det är litetspeciellt. Det generella resonemang som ministern förhär gäller inte för detta, anser jag.Det är privatpersoner som får jobba heltid för attdet skall bli någon ändring. Inte heller problemenmed diskjockeyer och arrangörer har tagits upp. Dehar inte någon som helst utbildning i dessa frågor ochdet har inte utfärdats några restriktioner.Vad hände då med rapporterna från där man hade mätt upp alldeles förhögra decibeltal från ? Där vistadesockså mycket små barn som är ännu känsligare. Rap-porten överlämnades till i Stock-holm, men såvitt jag vet har det inte hänt någontingpå grund av att decibeltalen har överskridits. Det ärsvårt att juridiskt fastställa gränsen när det inte finnsnågon lag. Detta är den information som jag har fått.Jag tycker att man borde göra en utvärdering istörre skala och inte lämna hanteringen åt kommu-nerna. Ministern säger här att skallinventera de rekommendationer som infördes 1996.Men jag skulle vilja ha en större inventering av dethär problemet för att man skall kunna gå vidare.Anf. 5 Socialminister ():Herr talman! Ja, detta är ett problem, och det sä-ger jag också i mitt svar. Sättet att åtgärda problemetär ju att stödja de kommuner som jobbar med dessafrågor. Jag tycker inte alls att det är korrekt att be-skriva det som att det bara är frivilliga och ideellakrafter som jobbar med frågan. Varje kommun medsjälvaktning har en egen organisation som jobbar medjust dessa frågor.Som kommunalpolitiker började jag min kommu-nala gärning 1973 i den nämnd som sysslade meddessa frågor. Så det finns alltså en organisation ute ikommunerna för detta ändamål. Men frågan är: Gårdet i en lagstiftande församling - i - i detaljreglera vad som är skadligt och vad som inte är skad-ligt när det gäller ljudnivåer? Eller är det för kompli-cerat? Det beror litet grand på hur lokalen ser ut, hurmiljön är och på en del tekniska saker. Detta måsteprövas i vardagen ute i verkligheten.I det här fallet - som i så många andra fall - är detväldigt svårt för att i detalj reglera hur ensak skall skötas och att inte lämna något utrymme fören lokal anpassning. Då blir det ofta en väldigt fyr-kantig lagstiftning.Kia tar upp kravet på en ny lagstift-ning. Jag tycker inte att vi skall införa en sådan. Vihar just beslutat om , och jag anser att denlagstiftningen skall användas. Däremot vill jag för-bättra informationen ut till kommunerna, och dettajobbar med på ett bra sätt. Jag upple-ver också att denna fråga är av stort politiskt intresse.Kommunerna är faktiskt intresserade av den här frå-gan.Anf. 6 (mp):Herr talman! Vi skall inte detaljreglera för myck-et, men i det här fallet är det fråga om att över 90-115decibel i en lokal orsakar en hörselskada som bestårresten av livet. Det finns klara medicinska uppgifterom att så är fallet. Varför då inte stifta en lag? Mankan inte ha ramlagar när det gäller detta. Det krävs direkt uttalar att det inte får finnas ljudnivåeröver ett visst decibeltal.Sedan vore det också bra med ett åtgärdsprogram.Den tekniska utvecklingen går framåt. Det finns nuapparater som man kan montera på dessa stereoan-läggningar och som fungerar som ljudvakter, så det äringet problem. Man bör också göra stickkontroller.En lag är juridiskt bindande, och då kan de ungdomarsom utsätts för höga ljudnivåer få skadestånd. Detskulle förändra situationen så att inte fler ungdomardrabbas lika lätt som i dag.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1998/99:4 om lärar-nas arbetssituationAnf. 7 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migpå vilket sätt regeringen avser att utveckla en policyför hur lärares arbetssituation och möjligheter tillutveckling skall förbättras, t.ex. genom karriärstegarför lärare eller genom stimulansmedel så att forskningparallellt med lärartjänstgöring kan utvecklas också ipraktiken.Lärarnas arbetssituation har varit föremål för storuppmärksamhet under inte minst isamband med debatten om befarad lärarbrist. Utbild-ningsdepartementet har tagit emot många brev omlärarnas arbetssituation. Breven visar att många män-niskor känner ett engagemang när det gäller dessafrågor.I tiopunktsprogrammet för kvalitet och likvärdig-het i skolan till ekonomiska vårpropositionanförde regeringen att lärarna är skolans viktigasteresurs och att läraryrket är ett av samhällets viktigas-te. Lärarna måste därför få bättre möjligheter att ut-vecklas i yrket. I budgetpropositionen gårregeringen vidare på denna linje och anför att arbetetmed att utveckla läraryrket skall prioriteras.Det är viktigt att lärare har möjlighet att utvecklasi sitt yrke. Skolreformerna, skolutvecklingsavtalet, ettnärmande mellan skolan och högskolan genom regio-nala utvecklingscentrum och ett ökat samarbete medarbetslivet ger möjlighet till yrkesmässig utvecklingför lärare. Karriärtjänster för lärare, lärares möjlighettill forskarutbildning, lektorer i skolan, kompetensut-veckling, handledning och mentorskap är några om-råden där det är viktigt att bra former skapas för lära-res yrkesmässiga utveckling.Utbildningsdepartementet har tagitinitiativ till att diskutera dessa frågor med represen-tanter för lärarna och skolledarna, arbetsgivarna,och ett antal högskolor. Detta möte harresulterat i en avsiktsförklaring mellan Utbildnings-departementet, , , och Skolledarna omåtgärder för att stimulera läraryrkets utveckling ochrekrytering. En arbetsgrupp med representanter förbl.a. parterna kommer att utarbeta konkreta förslagtill handlingsvägar för de olika delarna i avsiktsför-klaringen; kompetensutveckling och karriärmöjlig-heter i skolan, antagning och rekrytering till lärarut-bildning, samarbete skola-högskola - forskning samtskolan som en attraktiv arbetsplats. Arbetsgruppensarbete skall vara avslutat senast den 15 december.Regeringen har också stimulerat särskilda utveck-lingsprojekt för lärare. fattade regeringenbeslut om för utvecklingsprojektför lärare i och gymnasieskolan. Utbild-ningsdepartementet har därefter inbjudit lärare inomvuxenutbildningen till liknande utvecklingsprojektomfattande 10 miljoner kronor.Jag vill också nämna den parlamentariska kom-mitté som regeringen tillsatt i syfte att förnya lärarut-bildningen. (dir. 1997:54)skall lämna förslag om innehåll och omfattning av deolika lärarutbildningarna samt organisatoriska frågor.Utredningen skall bl.a. behandla frågor om lärarut-bildning för olika pedagogiska profileringar samtlärarutbildningens dimensionering och rekrytering.Behovet av specialpedagogisk kompetens hos lärareär särskilt uppmärksammat. I uppdraget ingår ocksåatt lämna ytterligare förslag rörande lärarnas fortbild-ning, vidareutbildning och lärarutbildningens forsk-ningsanknytning. Kommitténs uppdrag är ett led iarbetet att kvalitetssäkra utbildningen och tillse atterforderlig kompetens finns i skolväsendet. Kommit-tén skall lämna sina förslag senast den 3 maj 1999.Anf. 8 ():Herr talman! Jag vill börja med att tacka skolmi-nister för svaret på interpella-tionen och hälsa välkommensom skolminister.Som en följd av den ökade arbetsbelastningen iskolan har läraryrkets roll blivit allt tuffare. Skolansandel av kommunernas totala budget har minskatunder 90-talet. Antalet barn i förskolan har under femår ökat - 170 000 fler barn utan nya resur-ser. Kommunerna har skurit ned på kostnaderna förundervisningen i med närmare 20 %under dessa år. Antalet timmar i specialundervisninghar minskat med en tredjedel. En studie från 1996visade att av grundskolorna saknade speciallä-rare. Antalet skolsköterskor och kuratorer har skuritsned i förhållande till antalet elever. somlärartätheten har minskat har lärarna fått ta över ar-betsuppgifter också från dessa yrkesgrupper.Skolans stora uppdrag att möta alla grupper isamhället är oerhört fascinerande. Det är stimuleran-de att få lyfta fram individen, att ge eleverna möjlig-heter att söka kunskaper och att få ha en fostranderoll. Men det ställs också stora krav på skolan. Till-sammans med kunskapsförmedlandet har lärarna flerasociala uppgifter och kravet att kunna skapa godarelationer, ett s.k. relationskapital. Skolan skall klaraatt motverka mobbning, främlingsfientlighet ochrasism. Skolan får ofta ta över uppgifter som andrainstanser i samhället inte klarar. Det är oerhört viktigtatt skolan i allt detta framstår som professionell.Mina frågor om lärares arbetssituation och möj-ligheter till utveckling har fått ett svar. har ingen annan uppfattning än att lärar-yrket är viktigt och att utvecklingen av läraryrketskall prioriteras. Det är bara det att jag framställdesamma interpellation till dåvarande skolminister när jag vikarierade i för tre årsedan, 1995. Svaret var då ungefär detsamma, likapositivt, men inte mycket har hänt. I budgetproposi-tionen, utgiftsområde 16, finns en passus om att lä-raryrket utvecklas. Så sent som för två månader sedantog initiativ till att diskute-ra dessa frågor med representanter för lärarna ochskolledarna, arbetsgivarna, och ett antalhögskolor. Det var inte för . Samtidigtpågick en mycket stark debatt i medierna om denohållbara situationen på lärarsidan. Alla politiskapartier framhöll att lärarnas status skulle höjas. Detvar en månad före valet. Jag hoppas att det var ettinitiativ som hade planerats , men jag anaratt det var valrörelsen som påskyndade detta.Nu är jag glad att detta trots allt har satt i gång.Vad jag vill veta nu är skolministerns eget resone-mang om de direktiv som har getts och det arbete sompågår. Är det tillräckligt för att i första hand elevernaskall kunna uppleva en skola med kvalitet genom attlärarna mår bra, orkar entusiasmera och utvecklaskolan? Utan lärarnas medverkan i utvecklingsarbetetstår skolan stilla i ett samhälle med en snabb föränd-ringstakt. Jag vill höra litet mer personligt från skol-minister om hur fortsättningenblir.Anf. 9 Statsrådet ():Herr talman! Läget har någorlunda förändrats se-dan frågan ställdes förra gången, 1995, till skolmi-nister . Då befann sig i enverkligt bekymmersam ekonomisk kris, och det ge-nomfördes många besparingar. De var nödvändiga pågrund av det läge som då var. Men vi har fått enpositiv balans i statens budget och förhoppningar omen bättre konjunktur. Statsbidraget kan därför öka tillkommunerna.I vårpropositionen föreslår regeringen att det stat-liga bidraget till kommunerna utökas med ytterligare4 miljarder. Detta kommer att tillföras den tidigarebeslutade höjningen med 4 miljarder från år1997 . innebär detta en var-aktig nivåhöjning med årligen.Avsikten med resursförstärkningen är att bidra tillhöjd kvalitet i skola, vård och omsorg. Detta kommergivetvis att förbättra situationen i skolan. Det krävsalltid en minimigräns för att vi skall uppnå den godakvaliteten och kunna ha en skola för alla. Det krävsalltså ytterligare vuxna i skolan, och det krävs enkompetenshöjning. Med dessa extra medel kankommunerna nu också ta sitt ansvar att möta de kravsom har ställts från nationell nivå.Jag tror också att de förslag som har lagts fram tillarbetsgruppen och de direktiv som har lämnats tillden nya lärarutbildningen väl täcker de framtida kravsom vi kommer att ha på lärare. De kommer också attstärka de lärare som finns ute i verksamheten.Frågan gällde vad jag känner personligen och omjag har en tro på detta. Jag tror att dessa två vägar ärbra och framkomliga. Men skolan kommer ständigtatt behöva ny kompetens, och det här är de förstastegen.Anf. 10 ():Herr talman! Jag vill tacka för skolministerns ordsom känns betryggande. Det finns stora förväntningarpå skolministern från skolans håll.Jag vill ändå lämna en brasklapp till skolministernom de statliga bidragen till kommunerna. Statsminis-ter har ju lovat att sätta ett tak påbarnomsorgsavgifterna. Finns det då inte en risk atthan kastar bollen till kommunerna inom redan befint-liga s.k. Perssonpengar? Förresten är det egentligenett underligt namn på statliga skattepengar. Får kom-munerna den här pressen med de redan föreslagna s.k.Perssonpengarna utan tillskott så kommer skolanytterligare att trängas ut. Kan att förhindra en sådan övervältring som jag ärmycket orolig för eftersom det redan har sagts attbollen ligger hos kommunerna?Sedan har det tillkommit så mycket nytt vad gällerskolans verksamhet. Det handlar om nya läroplaner,nya kursplaner, nytt betygssystem och en ny organi-sation för gymnasieskolan. harberäknat att skolan kommer attbehöva tillföras ungefär 90 000 nya lärare. Situatio-nen har redan förvärrats genom avhopp från lärarut-bildningen. Och bland de yrkesverksamma visarfackliga representanter på att så många som en tred-jedel har övervägt att byta yrke. Det som är bekym-mersamt är att det verkar vara männen och de yngrelärarna som lämnar skolan.I den här diskussionen har skolans arbetsmiljö,skolans arbetsklimat, en mycket viktig roll. Men detgäller också lönesättningen - egentligen ett ansvarsom ligger på parterna. Men jag vill påvisa en mycketskev situation i det här med lärarnas yrkesutvecklingoch karriärmöjligheter. Det finns lärare - jag kännerdem väl - som är mycket skickliga pedagoger. De ärmycket omtyckta av eleverna och oumbärliga förskolan och dess utveckling. Men de har hamnat i ensned sits där löneutvecklingen vid nya förhandlings-lägen har stannat upp. De kan ha arbetat på sammaskola men ligger ändå lägre änandra som har varit där ungefär . Det ärbåde oförståeligt och oförklarligt.Kommunerna säger sig inte ha råd att rätta till si-tuationen. Då skulle man kunna bortförklara dettamed att säga att lönen inte har så stor betydelse förutvecklingen i skolan. Men det är också oerhördaförväntningar från arbetsgivare som ändå hoppas attde lärare som råkat in i denna situation, och somkänner sig så orättvist behandlade, skall gå i bräschenför att utveckla skolan. Den individuella lönesätt-ningen har, på grund av knappa resurser, inte löst dehär problemen.Skolminister kommer alltsåi en situation där det är oerhörda förväntningar frånlärarkollektivet. Det är ett av de få yrkesområden där"en gång lärare alltid lärare" gäller.