prot · GL0974 · 1998-03-04 00:00:00 — Det är kontraproduktivt i den ekono-miska politiken, och det är ett odemokratiskt beslut.Anf. 7 BO () replik:Fru talman! Det är sällan man kan säga att det ärsamma sak. Jag har inte påstått att det är samma sakmed domstolarna som det är med det vi nu diskuterar,. Vad jag har sagt är att vi i denna kamma-re bestämmer vilka regler som skall gälla för olikainstitutioner i vårt samhälle. Vi tycks ha kommit framtill en lösning som och jag är överensom när det gäller domstolarna. Det är bra. diskute-rar vi vilka regler som skall gälla för . Dereglerna får hålla sig inom. Skulle detnågon gång bli majoritet bland svenska folket för enannan ordning får man förstås riva upp de reglerna.Det är så det går till i en demokrati.Vad gäller det andra och det tredje steget tyckerjag fortfarande att det är en märklig ordning. Det finnsgoda skäl för att hävda att vi i samband med anslut-ningen till EU också förbundit oss, under vissa vill-kor, att införa en gemensam valuta. är detuppenbart att det är en tingens ordning som inte börgenomföras i vårt land om inte det finns en tydligfolklig viljeyttring på den punkten. Att av det draslutsatsen att vi inte skall genomföra de ändringarsom införandet av det andra steget innebär är mycketmärkligt. Jag vet inte om av dettaskulle dra slutsatsen att vi inte behöver följa några avde anslutningsbestämmelser som vi åtagit oss att följa.Anf. 8 () replik:Fru talman! Jag tänkte ta upp samma fråga somKenneth . Det var ett ganska häpnadsväckandeyttrande av att säga att det för domsto-larna och universiteten gäller samma förhållanden.Det är bara att formulera ett mål för den ekonomiskapolitiken så kan vi överlåta den helt och hållet tilltjänstemän att genomföra. Det betyder att vi i riksda-gen skulle kunna minska vårt arbete ganska betydligt.Vi fattar ganska många beslut helt i onödan enligt detresonemanget.Det finns dessutom en fråga till som Bo Könberginte riktigt verkar ha funderat igenom ordentligt. Detär att vi, med den tolkning som majoriteten och ävenFolkpartiet gör, är bundna av det som står i Ma-astrichtfördraget om målen för penningpolitiken. Dåspelar det ingen roll vad vi säger här. Om vi beslutarom ett annat mål i får den nyvalda direktio-nen, med den tolkning som gör, ta sinaorder från och från vad som sägsi EU, inte från riksdag. Det tycker jag kan-ske är det allra mest irriterande och anmärkningsvär-da. Det är inte på det sättet längre, med den tolkningsom gör i det här betänkandet, att vi kanändra detta om vi har lust.Anf. 9 BO () replik:Fru talman! Jag tror att jag har kommenterat depunkter tar upp vad gäller olika myn-digheter, ämbetsverk eller vad det kan vara i vårtsamhälle och den grad av självständighet som riksda-gen väljer att ge respektive organ.I fråga om är det alldelessjälvklart att har man anslutit sig till ett fördrag skallman förstås följa det. Är det sedan så att svenskafolket inte vill delta i detta får man säga upp de inter-nationella fördrag som man inte vill ha. Men ärdenna debatt ganska akademisk, eftersom det förefal-ler finnas en ganska bred majoritet i denna kammareför den tingens ordning som jag föreslår och mot densom vill ha.Anf. 10 () replik:Fru talman! tar redan tillbaka det hansade alldeles . För att ändra detta måste vi alltsågå ur EU, vi måste avsäga fördraget och hoppa avhela den cirkusen. Dessutom måste grundlagen eftervalet ändras om vi skall kunna ge några nyainstruktioner till den nya riksbanksledningen. Det bliralltså ett helt nytt system som vi inför om vi accepte-rar tolkningarna och skrivningarna i det här betänkan-det.Det är ett viktigt politiskt vägval. Det handlar inteom en organisationsmodell som försökeratt ge sken av.Anf. 11 BO () replik:Fru talman! Jag har verkligen inte försökt att påståannat än att detta är ett viktigt steg. På den punkten ärjag och överens. Där vi skiljer oss åt ärhuruvida det är ett bra eller dåligt steg. Jag tycker attdet är ett bra steg. tycker att det är ettdåligt steg, och det har han utvecklat i ett antal punk-ter här.Vi tror att det blir en bättre ekonomisk politik ivårt land, och det stämmer överens med våra interna-tionella åtaganden. Det är ingen dålig grund att stå på.Anf. 12 ():Fru talman! Med risk för att få kritik för att jagbörjar på fel ställe så gör jag det ändå. Vi har haftmynt i . De första mynten slogs iSigtuna. beskriver detta väl i sin bokSpåren av kungens män som kom ut . Mendessa mynt var knappast någon handelsvaluta utan devar mera som symboler, närmast ordenslika, genomvilka kungen knöt undersåtarna till sig. Kungens lättmodifierade och brittiskt influerade bild prydde myn-ten.Enhetsvärdet i myntslagen dröjde emellertid, ochväxlingsbarheten internationellt har inte alltid själv-klar, från början inte heller ens inom landet. I Svea-land gick det 192 penningar på en mark, men i Göta-land gick det 384 penningar - jag vet inte hur de fickihop den gränshandeln. gällde örtugenoch infördes dalern. Sedan följdes den av riks-dalern och myntfot beräknad på silver och koppar.Under har vi nu haft en riksbank som frånbörjan hette Rikets ständers bank. Detta var världensförsta centralbank, om än funktionen inte var riktigtdensamma som . Därefter har det genomförts ettantal myntreformer, och man har också prövat olikatyper av valuta med guldmyntfot. Vi har haft valuta-korgar och knytning till olika växelkurssystem.Nu har uttalat att vi skall vänta och se ifråga om den gemensamma valutan för ett antal EU-länder, euron. Så är läget. I förslaget från regeringenoch KU tydliggörs nu att skall ha ansva-ret för penningpolitiken och att bankens ställninginom detta område skall stärkas. Övergripande valu-tafrågor överförs från till regeringen, ochdet blir regeringen som skall bestämma system för attfastställa kronans värde i förhållande till utländskavalutor. bestämmer om centralkurser ochbandbredd, antingen i ett fast växelkurssystem eller iett system med flytande växelkurs.Så är läget. Det kommer av ett antal övervägandenvarav flera hänger samman med vårt medlemskap iEuropeiska unionen, men inte nödvändigtvis medfrågan om en gemensam valuta eller om EMU. Det ärinte EMU-frågan som diskuteras. Jag förstår att detär frestande för både och Vänstern att taden diskussionen, men det är inte den frågan som stårpå dagordningen utan det är frågan om följdverkning-ar av andra överväganden och av vårt medlemskap iunionen.Ibland känner man sig litet trött på den här typenav diskussioner. Man måste då fråga sig om PeterEriksson och har glömt bort att vi ärmedlemmar av Europeiska unionen. Eller skall vifortfarande förneka att vi är det när det gäller den härfrågan? I andra frågor är man ganska angelägen omatt krypa bakom EU:s regleringar, eftersom det nyttjarens sak. Detta är en trovärdighetsfråga. Jag respekte-rar att vi har olika uppfattningar i fråga om unionen,men vi borde kunna vara överens om verkligheten: Viär medlemmar.Peter raljerar över den nya ekonomistis-ka religionen. Han får till något om att det är festligtatt jag är präst och talar i den här frågan. Mitt sam-fund heter dock inte någonting med ekonomi, så jagförstår inte kopplingen. Men väcker enganska intressant frågeställning. Om detta är den nyareligionen, vad är då gamla religion?Är det 80-talets inflationsekonomi eller är det 1992års valutastörtning? Eller hur skulle den? Med utgångspunkt från mitt teologis-ka intresse skulle jag gärna diskutera frågan utifrån ettteologiskt perspektiv, även om jag inte är riktigt säkerpå att vi kan komma fram den vägen.När nu , med stöd av fi-nansutskottet, i betänkandet beskriver det som skerslår man fast vissa saker.För det första kan en delegering av ansvaret för ut-formning av penningpolitiken till en självständigriksbank med ett klart angivet prisstabilitetsmål gepolitiken det långsiktiga perspektiv som skapar förut-sättningar för att målet skall vara trovärdigt. Jag troratt vi i replikskiftet kommer att diskutera något merkring prisstabilitetsmålet.För det andra har som en följd av EU-medlemskapet åtagit sig att stärka själv-ständighet. Detta är mycket grundläggande. Regering-en säger också i propositionen att detta inte är denkompletta förberedelsen för ett EMU-medlemskap,eftersom det då också krävs andra regleringar. Dettahandlar om att stärka ställning i över-ensstämmelse med vårt medlemskap i klargörs också att och riksban-kerna i länder skall ha ett institutionellt obe-roende, ett personligt oberoende, ett funktionellt ochett finansiellt oberoende. Detta är naturligtvis alldelesutmärkt i ett läge där ekonomin och gränslöshetenmellan länder har kommit att få en helt annan roll. Detinnebär inte alls att det blir en abdikation från demo-kratin, utan det innebär ett tydliggörande av inomvilka områden som den politiken bör styra dessa frå-gor respektive de ekonomiska övervägandena. Riks-banken blir också, liksom andra centralbanker, en delav den där motsvaranderegelverk gäller som en naturlig följd av den europe-iska unionen.Instruktionsförbudet väcker naturligtvis därmedjust de frågor som handlar om sambandet mellan detpolitiska och det ekonomiska systemet. Jag tycker attdet är rimligt att detta förbud tydliggörs, att det inteinnebär motionsrätt när det gäller frågan om hur valu-ta- och penningpolitiken skall föras. Den kommernaturligtvis att bli föremål för de prövningar som gördet möjligt att driva en total politik. Det går inte atthävda prisstabilitetsmålet som någonting vid sidan avallting annat. Det hänger ju samman med den totalapolitiken.Reservationerna hör därför nödvändigtvis inte tilldet här ärendet. EMU-frågan återkommer i dennakammare liksom den kommer att ställas inför folketsprövning. Frågan till reservanterna är naturligtvisvilken budgetdisciplin och vilket penningpolitisktsystem som behöver ha utanför EMU. Det ärju den frågan som vi har på vårt bord.I detta sammanhang anser vi att trovärdigheten försvensk ekonomi gynnas av en riksbank som inom sittområde är självständig. Maktpolitiskt styrd pennning-politik förutsätter höga nationella trösklar. Vi har 15år bakom oss som inte talar väl för reservanternashållning. Därför är detta ett balanserat och bra förslag.Fru talman! Jag yrkar bifall till förslaget och av-slag på samtliga reservationer.Anf. 13 () replik:Fru talman! hävdar att dettainte har med EMU att göra. Men varför har dessa stadganden om en europeisk central-bank och om de olika centralbanker? Jo, det är judärför att man vill likforma det hela. EMU är en delav det tänkta framtida EU. Det kallas ju EMU:s andrasteg för övrigt. Skulle inte det andra steget ha medEMU att göra, har väl inte heller det tredje med EMUatt göra, , fru talman, är det en fråga som jag skullevilja ställa till . Finns det enligtSahlbergs mening en, trots de samhälleliga, socialaoch politiska motsättningarna, oberoende objektivpenningpolitik som en gång för alla kan slås fast ochsedan gäller i varje situation och därför kan förvaltasav experter? Eller är penningpolitik liksom all annanekonomisk politik och all politik i övrigt ett föremålför politiska konfrontationer, där olika samhällsklas-ser och sociala grupper kan ha olika intressen ocholika erfarenheter och där frågorna stöts och blöts idemokratisk anda för att man skall komma fram tillbeslut? Vilka fler politiska områden ser i så fall att vi skall skjuta över till expertväl-det?Hur långt är ni beredda att gå med professor antidemokratiska litanior? Jag menar attdetta är ett sådant steg. Enligt min mening finns detingen politik som står över de politiska meningsmot-sättningarna och de sociala kraftfälten i samhället.Anf. 14 () re-plik:Fru talman! Det hade väl varit klädsamt av Ken-neth att säga någonting om min fråga om hurman ser på ekonomin utanför EMU och om det lägevi har. Vi i majoriteten menar att vi nu riggar denorganisation som gör det möjligt att med bevaradevalutapolitiska, penningpolitiska och övriga finansiel-la politiska mål föra en offensiv politik på alla deområden som vi från olika politiska partiers sida sersom angelägna, med bevarad trovärdighet. Den frågasom ständigt kommer tillbaka när det gäller hela dis-kussionen om Europeiska unionen är ju frågan omVänsterpartiet och har insett att de natio-nella gränserna ser annorlunda ut eller har en annanfunktion än vad de historiskt har haft. Detta ärnågot av den springande punkten.Nu fastlägger vi en politik där en liten del av detvaluta- och penningpolitiska området läggs hos Riks-banken, som får en självständig hållning i den härfrågan för att bevara de trovärdighetsfrågor som vi juutan tvekan har haft problem med under ett antaldecennier, under ett antal olika regeringar. Därför ärdet självklart att frågan om ställning i ettlängre perspektiv för del hänger sammanmed Europeiska monetära unionen. Men det är ju inteen anpassning för att vi skall klara dessa frågor. Detstår ju tydligt i betänkandet och även i propositionenatt den frågan kommer att återkomma till riksdagen.Därför är det ju självständighet som ärsakfrågan som vi diskuterar, och det är den som detvore så intressant att höra er säga någonting om ochinte bara ett allmänt förnekande av att vi faktiskt ärmed i Europeiska unionen.Anf. 15 () replik:Fru talman! Hur vi definierar den springandepunkten kanske är litet olika. Det handlar väl inte baraom detta med gränser, fru talman, som . Framför allt tror jag att det handlar om attVänsterpartiet, och en del självständigttänkande ledamöter i andra partier samt en mycketstor del av svenska folket vill slå vakt om demokratin.Vi vill slå vakt om folkets möjligheter att genom valpåverka så mycket av politiken som möjligt, medan nigenom att genomföra EU-medlemskap och genom attgenomföra också denna anpassning till EU och EMUvill låta ett fåtal experter eller ett fåtal inom en elitstyra desto mer. Desto mer oåtkomligt blir de förfolket. Det är detta som är den springande punkten.Det är därför denna fråga är, som sade,en del i ett historiskt vägval till förfång för demokratioch folkstyre. Det handlar inte om något annat ellernågot mindre än detta.Vilken ekonomisk politik som skall föras skall be-ro på den majoritet som finns, den folkvilja som finnsoch de behov som finns. Men det går inte att fastläggaen politik som skall gälla en gång för alla och därige-nom alltid ta till vara ett och samma samhällsintresse.Det är det som är det felaktiga. Hur man sedan i varjesituation kommer att föra politiken framöver är intedet vi diskuterar , utan det handlar om möjlighe-terna att ha en demokratiskt styrd penningpolitik ellerom vi skall frånhända oss dessa möjligheter och låtaett expertvälde råda inom en viktig del av politiken.Det är därom det handlar, och det är där ni svikerdemokratiska ideal.Anf. 16 () re-plik:Fru talman! Jag är väldigt glad över att KennethKvist från står så tydligt på demokra-tins sida och att det finns en stor politisk enighet i vårtland när det gäller demokratin.Demokrati är just att fatta sådana beslut som ärbra för landet. frågar vi folket. Vi gjorde detom medlemskapet i Europeiska unionen. Jag påstår inte att det var någon stor majoritet, mendet var dock en majoritet. Vi är nu medlemmar efterdemokratiskt fattade beslut. Många av oss tycker attdet är oerhört positivt att vi insett att det är en ny tid,en ny värld. Nya resurser och nya redskap behövs ipolitiken, och de behöver i hög grad vara gränsöver-skridande.Kenneth talade inte om hur ennationell politik eller, om man skulle uttrycka det så,en politiserad penningpolitik skulle fungera när värl-den ser ut som den gör med de gränser vi har och delåga trösklar som det innebär mellan länderna. Vimenar självfallet att penningpolitiken, inte de enskildabesluten, med det här systemet är insatt i ett systemmed demokratisk kontroll. Men det är alldeles själv-klart att en riksbank som skall upprätthålla ett fastpenningvärde också måste stödja målen för den all-männa ekonomiska politiken och därmed uppnå syftethållbar tillväxt och hög tillväxt, som det står i pro-positionen. Detta är ju politiken. Alternativet, ennationaliserad eller instängd ekonomi, måste ni jubeskriva om det är trovärdigt i en ny värld, i en ny tid.Anf. 17 () replik:Fru talman! Jag talade tidigare, liksom Pär-AxelSahlberg gjorde , om en ny värld, en ny tid. Jagtalade också om en ny religion, ekonomismen. besvarade mitt inlägg med en motfrå-ga, nämligen vilken min religion är. Jag blev faktisktlitet besviken över svaret. Men jag kan berätta vilkenmin religion är i det här sammanhanget. Min religionhandlar om demokrati, om att ett fungerande folkstyremed självständiga medvetna människor skall kunnavara med och styra sitt eget liv och sin gemensammaframtid och bygga ett bättre samhälle. Det är i dettasammanhang min religion.Pär-Axel talade om att detta inte handlarom EMU. Jag tycker att diskussionen med KennethKvist har visat att det var felaktigt. ju senare tillbaka vad han hade sagt också.Det tråkiga är att socialdemokratin - jag tyckerfaktiskt att man måste ställa socialdemokratin litetgrand mot väggen här - inte ger uttryck för någonståndpunkt i sakfrågan. I den sakfråga som Pär-AxelSahlberg tar upp och som vi skall besluta om hänvisarni bara till EU och . För några årsedan var det en absolut felaktig väg att gå, en ode-mokratisk väg. hänvisar ni till ett fördrag. I folk-omröstningen om EU sade ni att den här frågan skullevi besluta om och att det inte var denfrågan som vi skulle ta ställning till i folkomröstning-en. Ni följer med strömmen som döda fiskar. Det ärdet som är det tråkiga ur det demokratiska perspekti-vet, . 18 () re-plik:Fru talman! När jag talade religion med PeterEriksson på hans förslag, frågade jag vad den gamlareligionen var och hur den förhöll sig till 80-taletsinflationsekonomi och valutakraschen . Det voreintressant att höra någonting om det. Det är naturligt-vis i det perspektivet vi nu diskuterar.Jag tror inte att någon av oss tvärsäkert kan sägaatt detta redskap är det rätta att använda i en ny tid. Ivarje fall kan inte jag det. Men jag tycker att det ärganska enkelt att konstatera att med den förändringsom vi har sett av såväl politiken som den internatio-nella ekonomin är det tydligt att vi behöver nya red-skap. Nationerna har att försvara sin ekonomi på enmarknad på ett sätt som aldrig har skett förut. Det kanhända att det finns likheter med när Hansastädernaprövade svensk kreditvärdighet, men då var det na-turligtvis andra sätt att räkna. En enskild nation har attprövas inför sin totala ekonomiska politik på ett heltnytt sätt.Detta stärks också av de erfarenheter vi har av enriksbank som får ett komplett ansvar för det som ärriksbankens område. Vi talar inte alls om det områdedär regeringen har stärkt sitt inflytande i och med dethär beslutet. Det är det perspektivet vi har. Därförmåste man nog ändå kräva av , liksomav och , att få den alterna-tiva beskrivningen. Hur ser en ekonomisk politik utdär det nationella intresset både kan skyddas ochöverflyglas andra intressen? Vi har inga erfarenheterav detta just nu.Däremot har vi en mängd erfarenheter av hur viinternationaliserade. För mig är detta inte något nega-tivt. Jag förstår att människor kan uppleva att föränd-ringarna i sig är problematiska, men den nya tidenkräver nya redskap. Detta är ett sådant. Därför är detrimligt att vi går den vägen.Anf. 19 () replik:Fru talman! Jag talar gärna om de saker som vill tala om . själva detaljfrå-gorna kring hur vi skall styra penningpolitiken i stäl-let. Jag tycker också att vi har en del väldigt tydligaoch konkreta förslag och alternativ till det som nu för fram som den enda möjligavägen.Ett förslag är ju t.ex. att man, när det gäller målför , skulle använda den modell som mananvänder i för Federal Reserve, dvs. att manockså har ett jämställt mål om att skallfölja den allmänna ekonomiska politiken. Det skallvara jämställt med inflationsmålet. Det är en väg somgör att man inte sätter dessa experter och tjänstemänhelt över den politiskt valda regeringen. Det hadevarit fullt möjligt att använda den modellen i stället,men det gör inte . väljer att sätta inflationsmålet som enda över-ordnat mål, och allt annat får vika undan.Vi i har också föreslagit att vi skallarbeta internationellt för olika former av avgifter förinternationella penningrörelser som inte är relateradetill handel med varor och tjänster. Jag tror också attdet kunde vara en modell för att stärka det politiskasystemet inte bara i utan i världen. Man bordejobba för att nå sådana överenskommelser i stället föratt försöka hitta överenskommelser där man lyfterbort politiken från människornas möjligheter att på-verka.Jag vill också tydliggöra vilka reservationer jagyrkar bifall till. Det är reservation 1, 3 och 4.Anf. 20 () re-plik:Fru talman! Det är intressant att plötsligt blirett gott exempel på hur en centralbank kan fungera.Jag är inte säker på att följer med såspeciellt länge i modellbilden. Men jag är definitivtinte ointresserad av en internationell reglering för atthitta vägar för att ta in pengar från och kanske i någonmån reglera och därmed begränsa den överdrivnavalutaspekulation som vi upplevt i världen . Just nu är det som drabbas med allt vaddet innebär. Vi får kanske återkomma till hur detskulle kunna se ut.Jag tycker att man målar upp spöken och är oroligi överkant. Jag vet ju att det har blivit en väldig ladd-ning i begreppet fast penningvärde eller prisstabili-tetsmålet, men jag har litet svårt för att se det så fri-kopplat från den ekonomiska politiken i övrigt somPeter tycks göra. Det står ju så tydligt i pro-positionen, och jag tycker att det beskriver läget förden penningpolitiska diskussionen inom ramen förekonomisk politik. skall därutöver, utanatt åsidosätta prisstabilitetsmålet, stödja målet för denallmänekonomiska politiken i syfte att uppnå hållbartillväxt och hög sysselsättning.Det är självklart att detta hänger ihop. Men fortfa-rande får vi inga svar på om det finns särskilda para-disvärldar eller drömvärldar inflationseko-nomi eller valutafall. Det är den nya histo-rien som vi kan relatera de här förslagen till. Det är idet perspektivet vi måste se det. Där tycker jag att detvore spännande om vill föra en konsek-vent dialog eller debatt och faktiskt ge sig in i den härtypen av frågor så att man inte hamnar litet för mycketi ett bakåttänkande, i tal om nya och gamla religioner.Man måste se detta som en politisk diskussion som vikan föra just här och just nu.Anf. 21 ():Fru talman! Det är ett historiskt beslut som vi är ifärd med att fatta, sade . Därom får viväl tvista när facit är klart.Men en sak tycks mig vara alldeles klar, nämligenatt beslutet i och för sig inte är så märkligt. Det hand-lar bara om att leva upp till det som vi harförpliktat oss till. Det är frågan om andra etappen avEMU, som har sagts här förut. Jag tillhör dem sommenar att det svenska EMU-inträdet över huvud tagetinte behöver diskuteras närmare. I och med att viaccepterar att bli medlemmar av den europeiska unio-nen förpliktar vi oss också att gå hela vägen. Detta ärockså en mening som kommer till klart uttryck ute iEuropa. Vi är beroende av våra unionspart-ners välvilja, dvs. om de vill låta oss hålla på meddessa små excesser som vi nu hänger oss åt. Storbri-tannien och befinner sig i ett litet annat lägeeftersom de fått klara undantag.Peter ville göra gällande att ekonomis-men var en ny religion som styrde och ställde. Hangav sig in på diverse teologiska funderingar. Jag vill ioch för sig inte säga att det skulle förhålla sig på detsättet. Jag ser ekonomin och vad som därtill hör mersom ett medel för att förverkliga det som legat i strä-vandena hos de europeiska folken under snart etthalvsekel, nämligen att nå fram till enande.Det tog innan man vaknade upp i ochville ansluta sig fullödigt till det här enhetsverket. Såsmåningom har det skett, och det sker nu precis somEuropatankens förespråkare under så långa tider häv-dade, nämligen med ekonomin som medel.