prot · GL09120 · 1998-06-08 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1997/98:120Måndagen den 8 juniKl. 10.00 - 21.02Det justerade protokollet beräknas utkomma -----------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för ..2 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återFinansutskottets betänkanden /98:FiU20 ochFiU27Socialförsäkringsutskottets betänkande1997/98:SfU143 § Nationell handlingsplan för äldrepoliti-kenFöredrogsSocialutskottets betänkande 1997/98:SoU24Nationell handlingsplan för äldrepolitiken(prop. 1997/98:113)Anf. 1 ():Fru talman! Regeringens proposition om nationellhandlingsplan för äldrepolitiken har i huvudsak till-kommit för att möta den kritik mot kommunernasäldreomsorg som blivit alltmer intensiv det senasteåret. Problemen hänger i grunden samman med deorganisatoriska och finansiella förändringar som ge-nomfördes i och med att ädelreformen beslutades iriksdagen hösten 1990.Vi moderater varnade redan då för att den nyagränsdragningen mellan landstingens och kommuner-nas ansvarsområden skulle skapa allvarliga problem.Det skulle bl.a. bli svårt att utkräva medicinskt an-svar.Som resultatet därefter visat försämrades äldre-vården och vården över huvud taget eftersom detkollektiva vårdmonopolet behölls - men splittrades ifråga om ansvar och vårdkompetens. för-svann medicinsk kunskap. Läkarna blev kvar hoslandstingen.Vi moderater riktade dessutom stark kritik motuppläggningen av det finansiella systemet och mot attett rikstäckande betalningssystem i form av en allmänhälsovårdsförsäkring inte infördes. Den ekonomiskaregleringen av ädelreformen omfattade betal-ningsströmmar på . Det skulle -förutsatte man - bli ett nollsummespel där landsting-ens kostnadsminskningar skulle bli lika stora somkommunernas kostnadsökningar. Så blev det ju inte.Vi moderater varnade för de kostnadshöjande effek-terna. låter sig inte omstrukture-ras så lätt. Vi har dessvärre fått rätt.Landstingens verkliga kostnader för äldresjukvår-den var lägre än den kostnad som kalkylerades efter-som resurserna utnyttjades inom hela sjukvården.Primärvården splittrades. En del av sjukvårdskrisenkan hänföras till detta förhållande. Kommunernaskostnader har blivit högre. Att inrätta vårdhem blev iverkligheten något helt annat än vad som diskuteradesvis sammanträdesbordet.Nu finansierar i stort sett varje kommun sin egenlångvård. Statsbidrag utgår visserligen, men mångakommuner har flera svarta hål, bl.a. allmännyttigabostadsföretag. konstaterade att andelen patienter med liggsår mer änfördubblats på två och ett halt år. Ett annat problem äratt patienter ofta skrivs ut för snabbt från sjukhusenoch sedan flyttas mellan äldreboendet, där läkaresaknas, och akutsjukhuset.Vi kritiserade äldrevårdsreformen för att mono-polsituationen inte bröts. Finansieringsansvaret ochverksamhetsansvaret blandades samman. Huvudman-naskapet, alltså ansvaret för att resurser finns, skallvara sammanhållet. Verksamheten skall bedrivas avmånga olika vårdgivare, menade vi. förekommerinte mycket av konkurrens inom vården - tyvärr.I revisionsberättelsen för verksamheten i Stock-holm kan man läsa att organisationen kännetecknas av"dåligt ledarskap", "oklart ansvar" och mycket luddi-ga ekonomiska ramar. Revisorernas slutsats är att"vården behöver tydligare ansvarsroller, enklare be-slutsprocesser och mera överblickbara ledningsfor-mer. "Om man skall kunna komma till rätta med pro-blemen måste de stora systemfelen åtgärdas. Men avden politiska debatten att döma är det svårare att pekapå brister och nödvändiga förändringar än att lovabort ännu mer av skattebetalarnas pengar. Den vikti-gaste frågan är inte hur många nya miljarder som skallskjutas till utan hur man skall använda de pengar somredan finns. Skillnaden mellan vårt och regeringensförslag till kommunbidrag utgör för övrigt endast 1 %av kommunsektorns totala omsättning.Ett omvandlingstryck måste finnas. Kraven på attsjukvården skall höja sin produktivitet och förbättrarekryteringen av kompetent personal kommer attväxa. Bristen på kompetent personal kommer ocksåatt växa. Personalavgångarna, bl.a. som en följd avåldersstrukturen, blir kännbara. Kommunerna måstefå ut mer av tillgängliga resurser.Bästa vägen för att uppnå detta är att avskaffavårdmonopolet och att anlita en mångfald arbetsgiva-re som kan locka fler till vårdyrkena. Då medför kon-kurrensen att fler vill stanna och utvecklas i yrkesrol-len. Här har vårdmonopolet sina stora och grovabrister. Vårdmonopolet är huvudanledningen till destora strukturfelen inom vårdsektorn. Varken patientereller anställda har valmöjligheter. Alla är beroende avsamma vård och av samma arbetsgivare - hur dåligdenne än är. Kollektiviserad verksamhet är dessutomalltid kostsam, något som kollektivets företrädaredöljer genom att aktivt motarbeta alternativ verksam-het.En grundläggande orsak till att äldrevårdskrisenbrutit ut nu är att kommunernas ekonomiska problemhar vuxit sig allt starkare. Kommunerna har, till följdav att skatteintäkterna minskat i sysselsättningskrisensspår, långt ifrån de inkomster som förr ansågs själv-klara. Det finns inget större hot mot välståndet än enutveckling där allt färre skall försörja alltfler.Riksförsäkringsverket redovisade alarme-rande uppgifter om att färre personer än beräknat harintjänat ATP-poäng. Det innebär att det har blivit alltfärre som är med och skapar välstånd - både för sigsjälva och för andra. Kommunernas och landstingensresurser skulle öka om sysselsättningen tog fart. Omexempelvis den privata sektorn ökar med 100 000 nyajobb leder till att landstingens och kommunernasinkomster ökar med . Sverigebehöver fler skattebetalare - inte högre skatter - förvälfärdens finansiering. Men socialdemokraternaminskar antalet skattebetalare genom det höga skatte-trycket. Denna politik ger bara fler bidragstagare.För att komma till rätta med äldreomsorgskrisenkrävs i första hand strukturella förändringar. Dethandlar om omprioriteringar och ändrade organisatio-ner. Långsiktigt måste dessutom andra former förfinansiering och personalförsörjning utredas.De vårdskandaler inom äldreomsorgen som harblivit synliga och alltmer uppenbara hänger sammanmed gränsdragningsproblemen mellan de två kommu-nala nivåerna. Enbart organisatoriska förändringarkan inte undanröja dessa målkonflikter. Därför krävsdet försäkringslösningar för att eliminera de målkon-flikter som med stor tydlighet skapar oacceptab-la förhållanden inom äldreomsorgen.Vi moderater har föreslagit en allmän hälsoför-säkring där pengarna för vård och omsorg följer denenskilde patienten oavsett val av vårdform och vård-givare. Försäkringen skall finansieras av den del avlandstingens budget som går till hälso- och sjuk-vård som landstingsskatten vad gäller dennadel avskaffas och ersätts med en avgift.Utöver detta skall kostnaderna för sjukpenningensrehabiliteringsdel och för läkemedel samt statensbidrag till hälso- och sjukvård ingå som en del i för-säkringen. Försäkringen skall finansieras solidariskt,omfatta alla medborgare och administreras av försäk-ringskassorna.En hälsoförsäkring eliminerar dagens tvister mel-lan kommuner och landsting om betalningsansvaretför en patient eftersom pengarna för vården följerpatienten. Alltfler har börjat inse att en allmän hälso-försäkring är det som mest effektivt skulle förhindrade problem som vi har i förhållandet mellan deolika huvudmännen.Tyvärr har denna insikt inte spridit sig till rege-ringspartiet, som vidhåller att olika huvudmän skallha olika ansvar, även om det innebär att enskildamänniskor riskerar att hamna i ett ingenmansland.Problemen kan inte lösas genom att mer pengaranslås. Det visar t.ex. förhållandena i . Där höj-des skatten mest i efter valet . Trots dettaär en av de kommuner där bristerna i äldreom-sorgen varit tydligast.Svårt sjuka äldre får inte alltid den vård som deoch deras anhöriga har rätt att fordra. För att kommatill rätta med felen inom den tyngre äldreomsorgenkrävs i första hand att bristerna inom sjukhemmenrättas till. I vår partimotion har vi lagt fram ett sjuk-hemsprogram för att rätta till de uppenbara bristernaför svårt äldre sjuka.De viktigaste punkterna är:Gamla människor på sjukhem med omfattande be-hov av medicinsk vård är patienter. Vården måsteinriktas på kontinuerlig och kvalificerad sjukvård utanatt man ger avkall på god omvårdnad.En medicinskt ansvarig läkare skall knytas tillvarje sjukhem för att regelbunden tillsyn och godvårdplanering skall säkerställas. Det är också viktigtatt kommunerna tillser att det finns medicinskt ansva-riga sjuksköterskor.Dessutom innebär våra övriga förslag:Ökad valfrihet i äldreboendet, flexiblare hem-tjänst, ökad uppmärksamhet på personalen inom äld-revården, uppmuntran till alternativ inom äldreomsor-gen och stöd till frivilliginsatser som görs via enskildaoch föreningar och ökad fokusering kring demensfrå-gorna.Vidare föreslår vi att vårdgarantin återinförs föratt man skall komma till rätta med köerna till vård ochbehandling inom hälso- och sjukvården.Avgifter inkluderande läkarvård och medicin skallvara desamma som erläggs vid vistelse på sjukhus. Viföreslår därför mer långtgående förändringar av av-giftsuttaget inom äldreomsorgen. Inkomstrelateradetaxor och avgifter förstör den logik som trots allteftersträvas i de statliga skatte- och bidragssystemen.Vi förordar ett förbud mot sådana taxor, men i avvak-tan därpå föreslår vi ett centralt fastställt förbehållsbe-lopp.Vi föreslår också att sammanläggningen av ma-kars inkomster i de fall där den ena maken är intagen isärskilt boende alltid skall utgå ifrån att den högstainkomsten anses "tillhöra" den make som inte är fö-remål för vård.Min kollega kommer i ett senareinlägg att närmare utveckla bl.a. dessa synpunkter.Fru talman! I tider då samhällsekonomin inte gerutrymme för att man spenderar oändliga resursermåste politikerna ha modet att prioritera.Vården behöver tydliga mål. För att klara ekono-min måste politikerna hitta andra lösningar för attbättre utnyttja de resurser som står till buds. Dess-utom måste vi åstadkomma en bättre samordningmellan landstingens sjukvård och försäkringskassor-na. Samarbetet mellan landstingen och kommunernamåste också bli bättre, bl.a. genom en samordnad ochöverblickande planering, så att vården av de äldreskall kunna fungera bättre.Såväl landstingen som kommunerna måste utnyttjamöjligheterna att upphandla tjänster i konkurrens. Detkan gälla allt ifrån materiel och försörjning till rensjukvård.En långsiktig politik för spelreglerna mellanlandstingen som finansiär av sjukvården och de priva-ta entreprenörerna är viktig för att få till stånd dealternativ i vården som behövs för att säkra såvälkvalitet som rimliga kostnader för framtiden.Fru talman! Med hänsyn till kammarens arbetsbe-lastning yrkar jag bifall endast till reservation 1, menvi moderater står självfallet fast vid övriga reservatio-ner som vi fogat till socialutskottets betänkande.Anf. 2 ():Fru talman! Alla människors lika rätt och värde ärgrunden för politik. Människor harolika förutsättningar och behov, och även insatsernaför de äldre måste utgå från detta. Rätten till integritetoch valfrihet skall genomsyra samhällets syn på deäldres behov av bl.a. vård och omsorg. Människovär-det är lika stort oavsett ålder.Gränsen för uppnådd pensionsålder får inte be-traktas som någon gräns för deltagande i samhällsli-vet. De äldre har ofta goda förutsättningar att undermånga år sedan de gått i pension aktivt delta i politikoch samhällsliv. Erfarenhetsutbyte mellan yngre ochäldre är till stor nytta för samhällets utveckling.Att åldras betyder inte att förväntningarna på livetförändras. De flesta pensionärer är friska och lever ettlika aktivt och innehållsrikt liv som under sin för-värsaktiva tid.När behovet av stöd ochhjälp uppstår måste man ges möjlighet att välja for-merna för detta. Det måste skapas verkliga möjlighe-ter att påverka sin egen eller sina anhörigas omsorgoch hur och var man skall bo när behov av dagligomvårdnad uppstår. Äldreomsorgen måste bedrivasutifrån en helhetssyn där individen står i centrum ochdär dennes önskemål och behov respekteras och sålångt som möjligt tillgodoses. anserdärför att valfrihet och mångfald borde vara ett natio-nellt mål för äldrepolitiken. Ett förslag som dessvärrehar avvisats av utskottsmajoriteten.Centerpartiets utgångspunkt är att all vård ochomsorg skall ha hög kvalitet och att äldre inom vår-den skall bemötas med respekt och värdighet. skall känna trygghet inför sin egen och sina an-hörigas ålderdom. Det är angeläget att anlägga ettlångsiktigt perspektiv på utvecklingen för att säkraresurserna för äldreomsorgen.Under senare tid har det i medierna rapporteratsflera fall av vanvård inom äldreomsorgen, i bådeprivat och kommunalt bedriven vård. Det som harhänt är sådant som inte får hända och utgör en allvar-lig påminnelse om att det fortfarande återstår mycketatt göra både vad gäller kvalitet och organisation iäldrevården.Även om det som har hänt inte enbart kan tillskri-vas bristen på ekonomiska resurser, kan man intebortse ifrån att detta har varit en bidragande orsak.Det finns en gräns för vad som går att åstadkomma avkvalitetsförbättringar genom enbart organisatoriskaförändringar. Vård av människor går inte att rationali-sera på samma sätt som andra tjänster. Det är denenskilde vårdtagarens behov och tempo som sättergränsen.Det är därför som vi från har föreslagitoch fått stöd för mer pengar till vård och omsorg i åroch åren framöver. Att vi har kunnat göra det beror påatt vi framgångsrikt har medverkat till att sanera eko-nomin och därmed fått det ekonomiska utrymme somkrävts för detta.Det är dock viktigt att man inte tar larmrapporter-na till intäkt för att äldreomsorgen generellt sett ärundermålig. Det vore både felaktigt och orättvist.Situationen varierar över landet och mellan olikaboendeformer. Vi kan konstatera att äldrevården ihuvudsak fungerar bra och att personalen gör ettmycket bra jobb, men att det på sina håll finns bristeri bl.a. de medicinska insatserna.Tillsynen och kontrollen måste också förbättras. Idet syftet föreslår en förändring av de nuva-rande förtroendenämndernas uppgifter och ansvar. Vivill också ändra nämndernas namn till patientnämnderför att markera att de är medborgarnas företrädare.Vi välkomnar naturligtvis också förslaget att gestöd i lagen för anställda som anmäler missförhållan-den inom vården, det som har kommit att kallas lexSarah.Äldrepolitiken kommer framöver att ställas införstora utmaningar. Andelen äldre personer ökar. Män-niskor är friskare högre upp men med stigandeålder ökar risken för en komplicerad sjukdomsbild.Det gör att vårdbehovet ökar, både inom den kommu-nala äldreomsorgen och inom den hälso- och sjukvårdsom har ansvar för.Ädelreformen har i stort sett varit positiv. Menden har också, som varnade för redan närädelbeslutet togs, lett till nya gränsdragningsproblem.Dessutom har under hand vårdtyngden och behovet avmedicinska insatser ökat. Behovet av läkare medhelhetsansvar i det särskilda boendet har blivit alltmerpåtagligt. Det är därför bra att på denpunkten nu förenar sig kring ett tillkännagivande tillregeringen om att detta problem måste få en lösning.Övergången från akutsjukvård till äld-reomsorg kan ibland vara problematisk. Dels är detinte alltid som det finns plats i den boen-deform som är lämpligast utifrån både vårdbehov ochden äldres eget önskemål. Dels krävs det ofta, efter enperiod av akutsjukvård, en större insatsav rehabilitering än vad som är normalt förekomman-de inom äldreboendet.Från sida menar vi därför att en nyvårdnivå bör övervägas, en mellanvårdform mellanakutsjukvården och äldrevården.Centerpartiet anser att insatserna bör öka för attförbättra kunskaperna och utveckla vården i livetslutskede. Vård i livets slutskede måste bygga på attpatienternas önskemål står i centrum och på att deanhörigas situation beaktas. Hospisvården har denutgångspunkten. Den ger en god omvårdnad för attlindra oro och smärta, och den ger även en kvalifice-rad hjälp i en hemliknande miljö för att dämpa ånges-ten hos patienten och de anhöriga. Det är viktigt att tatill vara de influenser som denna vårdfilosofi kan ge.Äldreomsorgen kommer också att ställas införandra prov. Allt högre krav kommer att ställas på desociala insatserna och på den omgivande miljön.Människor vill i högre grad ha inflytande över sinegen och sina anhörigas äldreomsorg. Människor medolika kulturell bakgrund kommer in i äldreomsorgen.Kravet på flexibilitet och valfrihet kommer att blistörre.Ett stort problem inom äldevården är att många avdem som måste flytta från ett självständigt boende tillett sjukhems- eller gruppboende förlorar sitt gamlasociala kontaktnät och därmed en del av grunden förden egna identiteten. Det är mycket viktigt att ta fastapå det när de nationella målen skall omsättas i prak-tisk äldrepolitik.Alla måste ha rätt till en egen identitet som ärgrundad på en social gemenskap med människor ävenutanför vården.Personalsituationen inom äldreomsorgen måste lö-sas. Alltför få ungdomar söker sig till vårdutbildning-en, och kommer många som arbetarinom äldreomsorgen att gå i pension. På vissa håll ärdet redan svårt att rekrytera utbildad personal, samti-digt som endast hälften av de anställda har adekvatutbildning. Personalförsörjningen kan komma att varaett mycket stort problem inom . Olika in-satser måste vidtas, och arbetsgivarna måste här ta ettstort ansvar för vidareutbildningen av den nuvarandepersonalen.Fru talman! Jag vill nu litet grand gå in på någrakonkreta frågeställningar som berörs i betänkandet.De anhöriga spelar en mycket betydelsefull roll iäldrevården, inte bara genom de stora insatser manofta gör med att vårda anhöriga i hemmet utan ocksåsom stöd för personalen i det särskilda boendet ochframför allt genom den sociala roll man fyller för degamla. Det får dock aldrig innebära att det gemen-samma ansvar som vi har för äldrevården överlastaspå närstående. Anhöriga och personal har var sin roll ien helhet med flera aktörer.En av dessa aktörer är frivilligorganisationerna,som i detta sammanhang får anses representera dethumanistiska välfärdssamhällets medmänsklighet. Detgläder oss att utskottet har tillstyrkt vår motion ochsåledes att det stimulansbidrag på 90 miljoner kronorsom nu anslås bör användas för projekt som kan ut-veckla och stimulera de äldres delaktighet, socialanätverk och inflytande över vård och omsorg, liksomatt medlen skall användas i samverkan med de lokalaanhörig- och frivilligorganisationerna.Båda dessa viktiga grupper, de anhöriga och fri-villigorganisationerna, måste stödjas och stimuleras isitt arbete men man måste få verka utifrånsina egna förutsättningar och villkor. De utgör ettviktigt komplement i äldrevården som ger ett viktigtbidrag för värdighet och livskvalitet.Från sida anser vi också att regeringenbör ta initiativ till överläggningar med Kommunför-bundet i syfte att se över hur ett utökat stöd till demsom vårdar sina närstående skall kunna ges.Vi är också mycket nöjda med att det nu blir etttillkännagivande till regeringen i syfte att ta bort 65-årsgränsen för rätten till personlig assistent för demsom är svårt handikappade.De vårdavgifter för och den omvård-nad som tillämpas av kommunerna får ibland orimligakonsekvenser för den enskildes ekonomi. Enhetligataxor över hela landet skulle dock troligen bli orättvi-sa eftersom det man får inom ramen för taxorna kanvara olika i olika kommuner. Vi tycker därför att detär bra att detta nu utreds och att det i utredningensuppdrag också ingår att se över förbehållsbeloppensstorlek.Reglerna för att få har på se-nare år blivit restriktivare. Att få hjälp i hemmet medsådant som inte är relaterat till ett vårdbehov är fördet mesta inte längre möjligt. är det natur-ligtvis så att ju längre en äldre person kan bo kvar ochklara sig i sin egen bostad, desto mindre blir trycketpå den kommunala äldreservicen. föreslårdärför, som ett komplement till den behovsprövadehemtjänsten, ett system med servicecheckar som tillsubventionerat pris kan köpas av pensionärshushållhos eller på posten. Dessa checkerskall sedan kunna användas som betalningsmedel närdet gäller hushållsrelaterade tjänster.Fru talman! Låt mig slutligen för Centerpartietsdel få slå fast att äldrevården är ett av de självklaraområden som skall vara solidariskt skattefinansierade.Omsorgen om våra gamla är, och skall förbli, en ge-mensam angelägenhet för samhället. Vi avvisar därförde idéer om försäkringslösningar på detta område somframförts från ett par partier. Därmed inte sagt annatän att vården kan utföras lika bra av både privata ochoffentliga vårdgivare. Det är, tycker vi, en helt annanfråga som saknar samband med finansieringsansvaret.Med detta, fru talman, yrkar jag slutligen bifall tillreservationerna 2 och 35 men jag står givetvis ävenbakom övriga reservationer från Centerpartiet.Anf. 3 ():Fru talman! Propositionen angående den nationel-la handlingsplanen för äldrepolitiken har låtit vänta påsig. Socialministern ansåg inte att det var någonbrådska, och beslut behövde inte fattas före som-maruppehållet. och ansågdock att det var nödvändigt att snabbt få fram förslagtill förbättringar av äldreomsorgen, och står viinför att fatta beslut.Anledningen till att vi ansåg att det var bråttomvar inte bara de larmrapporter som har förekommit imassmedierna. I ännu större utsträckning handlade detom resultaten av ädelutvärderingaroch även om rapporter från personal som arbetarinom äldreomsorgen och från anhöriga.Först när jag läste propositionen tyckte jag att deninnehöll en mängd bra förslag. Men när jag sedanbörjade analysera vilka förslag som egentligen läggsfram blev jag mycket besviken. Regeringens äldrestra-tegi är välmenande men den förslår inte. Det är ettkonstaterande som jag måste göra.Fru talman! Jag vill börja med att tala om äldremänniskors självklara rätt till respekt och integritet. Isamhällets omsorg om de äldre med behov av olikainsatser måste jag konstatera att det brister. Detbrister när det gäller den enskilda människans möjlig-het att påverka var man vill bo och vem man vill fåden hjälp av som man behöver. Alltför mycket ärlösningar avsedda för en grupp, ett kollektiv. Vimänniskor blir inte lika när vi blir äldre; vi förblirdem vi har varit tidigare men kanske med vissaskröpligheter. Jag vill faktiskt gå så långt att jag sägeratt det i förekommer att vi omyndigför-klarar människor därför att de är gamla och i behovav hjälp. Därför måste även de äldres integritet ochvalfrihet stärkas. Jag återkommer senare med Folk-partiets konkreta förslag.För sedan fick jag av en person några tankarnedskrivna på ett papper, och jag vill citera en del avdessa:"Den lilla människan måste få ett värde. När hen-nes drömmar förvandlas till minnen, skall inte baradet svåra i livet speglas. Alla människor är värdahänsyn, bevarad integritet och värdighet. Många hargjort en stor samhällsinsats. De är värda all aktning.Ingen har rätt att förhäva sig mot de oskyddade. I ettsamhälle som kallar sig humant har alla människorlika värde. Glöm ej: Alla som får leva länge blirgamla. "Fru talman! Regeringen har i propositionen pekatut en rad av områden där det behövs mer insatser föratt klara en värdig och högt kvalitativ äldreomsorg.Det är alltifrån bättre medicinsk kompetens i omsor-gen till bättre information i vården. Allt detta är för-slag som tidigare lagt fram men som nuriskerar att falla platt till marken eftersom det i rege-ringens vårbudget inte finns någon garanti för att deextra statsbidragen verkligen kommer att gå till vår-den, omsorgen och skolan. Vi har ingen garanti för attinte socialdemokratiska kommunalpolitiker i ställetkommer att placera en del av pengarna i de kommuna-la bostadsbolagens svarta hål. Därför föreslår Folk-partiet som enda parti en öronmärkning avpengarna - och är därmed den enda garanten för attpengarna verkligen går dit där de är avsedda.Fru talman! Jag ber att få yrka bifall till reserva-tion nr 10.Jag återkommer till de förslag harför att stärka de äldres integritet och valfrihet.