prot · GL0960 · 1998-02-03 00:00:00 — Det är klart att AMS hela tidenvill motverka bristyrken men då fanns det inte någotsådant. Så sent som fanns inte i denprognos som då gjordes de tendenser som någonmånad senare fanns. Det är klart att vi då får lägga ompolitiken.Hans Andersson ställde en fråga som Per Unckelborde reflektera över. Per har uppenbarligenen god relation till näringslivet. Vad ligger alltså ideras ansvar och varför har de en så kort framför-hållning?Anf. 28 PER ():Fru talman! Först helt snabbt några svar på ar-betsmarknadsministerns frågor.Vem skapade massarbetslösheten? Ni.Vem skapade budgetunderskottet? Ni.Vem skapade ränta? Ni, när ni gick frånförhandlingsbordet och inte orkade hålla i kronan.Vem skapade högsta ALU:n? Bakgrunden finns i1980-talets kasinoekonomi.Allt detta vet arbetsmarknadsministern.Efter tre år lyckades vi vända. börjadesysselsättningen ånyo gå upp och budgetunderskottetoch arbetslösheten gå ned. Ni tog på er föratt återigen vända kurvorna. Då gick arbetslöshetenupp och sysselsättningen ned. Det är ett dåligt facit,, från era regeringsår!Skillnaden mellan det som skulle ha kunnat händaoch det som faktiskt har hänt, dvs. om sysselsättnings-läget hade fortsatt att förbättras så som det gjorde vidden tidpunkt då ni tog över, är att 150 000 människori dag saknar arbete men som skulle ha kunnat ha arbe-te. Det är många människors lycka och välgång somhar gått förlorad på detta och det är många godaskattekronor till stat och kommun som därmed hargått förlorade.Uppenbarligen sprider sig i de socialdemokratiskabänkarna en viss förstämning över att kritiken motarbetsmarknadspolitiken nu börjar sprida sig utanförModeraterna. Modet sprider sig så att säga. Jag skallinte för säga att modet spritt sig ännunär det gäller exakt vilka lösningar som bör sättas istället. Att kritiken nu är samstämmig är dock ettförsta viktigt steg.Som arbetsmarknadsministern innerst inne natur-ligtvis inser är det i volymmålet som kruxet sitter. Omman först och främst tvingar arbetsförmedlare ochandra att uppfylla målet om en volym i stället för attuppfylla kravet på att människor skall få arbete, bliråtgärderna därefter. Om det dessutom är så att varten-da hugskott som presenterat förriksdagen om nya arbetsmarknadspolitiska åtgärderunder den tid hon varit minister inte har visat sig varai närheten av att uppfylla de ambitioner som och hennes företrädare upp, är det klart att trycket på enkla åtgärder ökarytterligare i stället för att trycket ökar på de kvalifice-rade insatser som skulle ha behövt.Margareta är bekymrad över att jag cite-rar vad AMS faktiskt har varnat henne om. Ännumera borde det självklart bekymra henne när det cite-ras vad hon själv sade i en riksdagsdebatt för tre ochett halvt år sedan. Försök inte springa ifrån ansvaret!Ni har varnats för vad som skulle kunna inträffa menunderordnat dessa varningar era egna politiska ambi-tioner att pressa ned den öppna arbetslösheten ochstrunta i den totala arbetslösheten. Återigen: Det är ivolymmålet som kruxet sitter och det är detta volym-mål som ni fortfarande vägrar att överge.Hans Andersson frågar mig vad vårt alternativ är.Det är mycket enkelt att svara på den frågan: Detgäller att se till att företag växer - det gör de inte iSverige - och att se till att AMS får ett vettigt mål attarbeta efter, dvs. att få så många människor som möj-ligt i arbete. Förena dessutom AMS-politiken med enordentlig yrkesutbildningspolitik efter gymnasiesko-lan för de unga människor som lämnar skolbän-ken och som annars riskerar att hamna i omedelbararbetslöshet! Det är tre snabba åtgärder och tre åtgär-der som, om var beredd att tadessa till sitt hjärta, faktiskt skulle kunna göra att desista åtta månaderna av hennes ministerperiod blevnågot gladare än de månader som har gått.Anf. 29 ():Fru talman! problem är inte att vi somnation jobbar för mycket, utan vårt problem är att visom nation skulle behöva jobba mera.En tidigare statsrådskollega till skrev för inte så länge sedan: Vi skall inte jobbamindre. Vi skall jobba mer. Välfärden bygger påarbete. Arbete föder arbete, medan arbetslöshetenföder arbetslöshet - detta enligt generaldirektören vidRiksförsäkringsverket. Ändå lever vi med den dystraparadoxen att arbetslöshet inte beror på arbetsbrist. Istället handlar det om tre andra brister, nämligen ombristen på lönsamhet, bristen på pengar i offentligakassor och bristen när det gäller vår förmåga att or-ganisera arbetslivet. Således behövs det en rad insat-ser. Det behövs fler jobb för att få fler skattebetalareoch färre bidragstagare. Det behövs rundare kanter it.ex. arbetsrätten för att möjliggöra en snabbare ex-pansion.Arbetsmarknadsministern hade fullt upp meddeltagarna i den här interpellationsdebatten. Jag hop-pas ändå att det går att få någon synpunkt på det somflera här har efterlyst besked om, nämligen regering-ens inställning till tjänstesektorns expansion i enlighetmed, låt oss säga, det önskemål som framfördes frånStockholms stadshus . Det skulle varaintressant med en principdeklaration i den delen.Jag tror att Socialdemokraterna och regeringen harskaffat sig egna bekymmer genom den löftespolitiksom man utfärdade före valet - att arbetslöshetendrastiskt skulle gå ned, men den har hållits kvar på enhög nivå, och att det skulle bli andra villkor t.ex. i a-kassan. Där ställdes de fackliga organisationerna mereller mindre inför fullbordat faktum i och med att mangick ännu längre än den förra regeringen i fråga omatt sänka ersättningsnivåer.Vi behöver alltså en kraftsamling kring det somkan ge arbete och nya jobb. Den vägen är den endasom bär i både kort och långt perspektiv.Anf. 30 HANS ():Fru talman! Jag hoppas vi skall slippa tramsetmellan regeringen och om skuldbördanden här gången.Tillväxt - visst! Företag skall växa - visst,. För detta har vi en politik. Då var arbetsmarknadsministernunder inflytande av mig och . Då talademan om en tillväxtorienterad arbetsmarknadspolitik.Men snart var där igen, och snart var mantillbaka i den politik som förvaltade.Det var den politik som fördes när Per satt iregeringen och som han då tyckte var utmärkt: 60 000ungdomspraktikplatser - en oerhörd undanträngning.60 000 ALU-jobb, 80 000 i arbetsmarknadsutbild-ning.Jag minns en interpellationsdebatt med BörjeHörnlund om 300 florister som utbildades i Göteborg.Se det var inte en utbildning inriktad på yrkesområ-den. Det var en utbildning som syftade till att döljavad som faktiskt höll på att hända, dvs. en massarbets-löshet i historiskt inte skådad omfattning i Sverige.Det var vad förvaltade.LO har lagt fram ett förslag. säger att förslaget är bra. Det är till100 % som taget ur de motioner som Vänsterpartiethar väckt . Läs det noggrant, så skall viskall resonera kring det framöver.Jag vill också gärna att svararpå några av de frågor jag ställde. De frågorna är inteenkla. Det finns inga enkla lösningar.Låt mig använda de sista sekunderna av min talar-tid till att säga följande: Arbetsmarknadspolitiken fårta för stor börda. Det är för stora volymer. Jag tyckeratt arbetsmarknadspolitiken skall ha kvar sin karaktärav att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt. Det ären nationell fråga. Då måste det ju finnas jobb jag kangå till när jag har fått min ökade kompetens och minpraktik. Alltså måste en stor del av arbetsmarknads-politiken omvandlas i lokal och regional näringspoli-tik för att nyskapa de jobb som marknaden inte för-mår skapa och som Per avregleringsproceduraldrig skulle kunna klara.Anf. 31 ():Fru talman! Per tar upp kritiken mot ar-betsmarknadspolitiken och säger att kritiken nu spri-der sig långt utanför kretsar. finns en viss kritik mot ALU och API blandmånga av oss och också hos facken tycker jag är suntoch riktigt, men vad jag tycker att Per missarär att kritiken till stor del riktas mot företag sommissbrukar de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Idet sammanhanget menar jag att facket skall ta ettännu större ansvar och i större omfattning faktisktsäga nej när man tycker att ett företag missbrukar enåtgärd eller att det är fråga om undanträngning. Jagskulle vilja uppmana de fackliga organisationerna att iännu större utsträckning delta i det här arbetet. SomElver säger behöver vi en kraftsamling, ochdet gäller då såväl de fackliga organisationerna ocharbetsgivarna som de politiska partierna.Att volymkravet är högt ställt är inte så konstigt.Målet är att så fort som möjligt få in folk på arbets-marknaden. När det rör sig om stora volymer av ar-betslösa är det naturligtvis stora volymer folk sombehöver få del av olika åtgärder för att lättare kommain på arbetsmarknaden. Skulle vi kunna få bort detmissbruk som finns inom vissa områden skullemycket vara vunnet.Jag skulle alltså vilja påstå att både ALU och APIhar sitt berättigande. API leder faktiskt i många falltill jobb, men vi skulle behöva få bort missbruketbland de företag som missbrukar den här åtgärden.Anf. 32 HANS ():Fru talman! Per sade att arbetsmarknads-politikens viktigaste funktion är att se till så att desom saknar ett arbete kan få ett. Det är lätt att hållamed om. Jag skall nämna ett par åtgärder som otvi-velaktigt motsvarar denna goda karamell.Resursarbeten innebär att man faktiskt ger demsom är arbetslösa möjligheten att höja sin inkomst.Man ger arbetsplatsen fler händer, fler som deltar iarbetet. De som är arbetslösa kommer tillbaka i ar-betslivet och kan hålla sig à jour med det som händer,och på det sättet är de också beredda att utan vidare taen anställning den dag då kommunens ekonomi harförbättrats eller behoven har ökat.Det är dessutom positivt för arbetsgivarsidan inomden offentliga sektorn. Vi vet att alla de som ärarbetslösa och har erfarenhet av den offentliga sektornsamt ganska många fler om kommer attbehövas där. Då är det naturligtvis en poäng att maninte har varit passiv utan har del-tagit i arbetet.Jag vill också säga att är en succé ioch med att den offentliga sektorns kvinnor på detviset i mycket stor utsträckning har fått möjlighet utbildning, den utbildning de inte unnade sig självatidigare i livet. får de den, och de får möjlighet attskaffa den kunskap som behövs för arbetslivet fram-över. Jag hoppas också att vi med hjälp av kunskaps-lyftet kan förmå dem som är arbetslösa och sominte har vågat ta steget att göra det när tåget går nästagång.Anf. 33 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! Först till Per : För tre och etthalvt år sedan hade jag inte en debatt med Per Unckelsom arbetsmarknadsminister, utan jag hade då endebatt med i en helt annan fråga, somrörde en annan del av företagarvärlden.Volymmålet återigen. Kan Per förklara förmig varför det nu skulle vara så fel att sätta upp ettvolymmål? Ni hade ju under er regeringstid det hög-sta volymmålet någonsin, detta särskilt under valåret1994, då ni passade på att dra upp volymmålet till263 000, det högsta . Då hade ni också införtALU, det som Per själv betecknade som"mindre meningsfulla åtgärder". Det var Per Unckelsregering som gjorde det.Ni drog upp volymerna under ett valår. Vi försöker , trots att det är valår, att draned volymerna, eftersom det är nödvändigt med hän-syn till konjunkturen. Om vi hade dragit upp dem tilllika höga nivåer som ni, hade det naturligtvis settbättre ut inför valet. Då hade vi sannolikt kunnatpressa ytterligare på den öppna arbetslösheten. Menvi gör det tvärtom. Vi gör nämligen detta av sakskäl,inte av partitaktiska skäl. Vi gör det därför att vi villha utrymme för mer av kvalitet och mindre av volym.Ni gjorde på ett helt annat vis. Jag har inte kritiserater för det, eftersom det under den tiden stod still ochstampade och därför var ganska naturligt med mångaåtgärder. Men det är med tanke på detta litet konstigtatt Per kritiserar oss i det här läget. Förklaravarför ni hade så många i åtgärder !Vad gäller den bild jag visade är det något häp-nadsväckande att Per skyller ränta påoppositionen, på att vi inte ville släppa kronkursen.Om Per går hem och läser på skall han få seatt det finns en helt annan historia bakom detta. Detvar ni som regerade. Det var ni som hade ansvaret.Det var och med er politik som räntansteg.Sedan vill jag kommentera några andra inlägg. talar om vård och skola som ett primärtområde, och jag har ingen annan uppfattning. Det är därför vi nu kan satsa extra på det. Niär också med på den satsningen. Frågan är bara vadsom händer om vi får en annan regering, om ni skallregera ihop med . De vill ju de facto draned anslagen till kommuner och landsting med litetdrygt 17 miljarder och mycket mer pengar.Men tycks vi vara överens.Det finns också en diskussion om hushållsnäratjänster, som flera här har tagit upp. Det är inget nytt.Den här regeringen tillsatte en utredningkring detta,som ledde. Det finns inga ideologiskaeller principiella invändningar.Men frågan är: Om vi nu har de här pengarna -det blir ju under alla förhållanden en kostnad - skallvi lägga dem på vård, skola och omsorg? Skall viprioritera dessa viktiga verksamheter - viktiga i sakmen också för jobbens skull - eller skall vi subven-tionera personer som vill köpa tjänster? Det är enprioriteringsfråga som man, som alltid, måste taställning till.Hans Andersson ställde några frågor. En handladeom när det blir en sådan förändring av åtgärderna attpraktikplatser kommer till stånd. Vi håller nu på attarbeta med detta. Vi strävar för att reducera avåtgärder och undersöker om vi kan förändra innehålleti dem. Vi hoppas bli klara i vårpropositionen meddetta arbete.Jag delar din uppfattning att det pågår väldigtmycket arbete i departementet. Jag som själv har suttiti kan förstå att det inte är tillfredsställandeatt där inte alltid veta vad som pågår, men jag harlovat att komma till utskottet och i detalj redovisa alltvad som pågår. Jag tycker att det är viktigt att riksda-gen vet vad vi håller på med. Det är ju det som parla-mentarismen bygger på.Anf. 34 PER ():Fru talman! Arbetsmarknadsministern blir väldigtsur när man påminner henne om socialdemokratinshistoriska förflutna, särskilt om det tillfälle när nitappade orken och inte klarade kronförsvaret. Marga-reta vill att jag skall gå hem och läsa histo-ria. Jag kan utgå från nutidshistorien. Jag var där, mendet var inte sade att min regering drogupp volymerna så till den milda grad att vi egentligenborde stå här och skämmas. Då hade dock inte lyssnat på debatten. Flera har försökttala om för henne vad hon själv och Arbetsmarknads-styrelsen har sagt om behovet av att lägga om dennapolitik när konjunkturen vänder uppåt. Som vi haranfört ur AMS-skrivelsen vände den enligt AMSbedömning uppåt , i den meningen då började se ett behov av mera kvalificeradarbetskraft.Margareta viftar bort detta och säger nu skall lägga om politiken - dvs. nu när allabörjar säga samma sak som bl.a. vi gjorde 1995. Hadeni då insett vad klockan var slagen, hade vi intehaft de flaskhalsbekymmer som vi har.Detta är en historisk försyndelse.Flera har här, fru talman, sagt att det är sunt att detnu riktas en kritik mot arbetsmarknadspolitiken, vilketjag har hållit med om, och att facket borde hjälpa tillmed att stoppa dåliga lösningar. Flera har här pekat påen bättre lösning, nämligen att ge arbetsförmedlarnaen vettig uppgift. Ingen arbetsförmedlare i världenönskar sätta in dåliga åtgärder men kan tvingas tilldetta av ett volymmål från en regering som säger attdetta är viktigare än allt annat. Säg till era arbetsför-medlingar att de hädanefter har ett enda mål, somskall vara viktigare än allt annat, nämligen att deåtgärder som de skall sätta in leder till att människorfår arbete.Säg att ni i regeringen klarar er valrörelse på egenhand och inte längre behöver hjälp av volymmålet!Det är viktigare att se till att människor får arbetensom de kan försörja sig på, som de kan betala skatt påoch som kan bidra till framtida välstånd.Anf. 35 ():Fru talman! Arbetsmarknadsministern sade att honvar fullständigt överens med LO. Den som under långtid har läst och ledarsidakan konstatera att den bilden inte riktigt stämmer. Detidningarna företräder väl ändå ungefärligen LO:suppfattning. Tvärtom framförs starka klagomål påarbetsmarknadspolitiken men framför allt på att rege-ringens politik inte har skapat förutsättningar förtillväxt och därmed för nya jobb. När jag studerar vadLO säger och hur regeringen faktiskt agerar får jagalltså inte en bild av att de är fullständigt överens.Ministern sade sedan att flaskhalsar inte fanns . Men, fru talman, jag citerade vadden dåvarande arbetsmarknadsministern sade för treoch . Då var åtgärder mot flask-halsproblemen ett prioriterat område, och Winbergsatt med också i den regeringen. Det är ett intressantbesked när nu säger att arbets-marknadsministern hade fel för tre och ett halvt årsedan. Det kan framöver bli spännande diskussioner iregeringen.Dessvärre hade man inte fel. Det fanns problemredan då, men man har inte gjort någonting. Mansäger nu återigen att man har sådana här problem ochskall titta närmare på detta. Det beklagliga är att detinte har hänt någonting under hela denna period.Arbetsmarknadsministern säger vidare att det inteär något nytt när det gäller tjänstesektorn. Med deninställningen lär det inte komma några förslag. Dethandlar inte om att dra på statsmakterna ytterligarekostnader utan tvärtom om att göra svarta jobb tillvita. Det innebär för den enskilde personen att hankan tillgodoräkna sig pensionspoäng och få en säker-het i sjukförsäkringen, och för statskassan innebär detskatteintäkter.Finessen med att öppna tjänstesektorn är att dettaskapar intäkter och framför allt nya jobb. Vi får fler iordinarie arbetstillfällen.Anf. 36 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! Vi kan nu se att arbetslösheten sjun-ker. Vi kan också se att sysselsättningen - om än iliten mån - ökar. Vi kan se att vi har fått ordning påSveriges ekonomi. Vi kan se attinvesteringarna växer och att konsumtionen ökar.Människor tror och vågar handla.Vi kan se att till skillnad mot under den tidigareregeringens tid sjunker räntan ordentligt. Det betydermycket för de enskilda människorna och för företa-gen. Vi kan nu efter en smärtsam period i den offent-liga sektorn ge mer pengar till den, så att verksamhe-terna vård, omsorg och skola blir bättre och så attmånga, framför allt kvinnor, kan få jobb där.Vi ser hur verksamheterna och antalet jobb i denprivata sektorn nu återigen växer. Det gör att arbets-marknadspolitiken läggs om. Jag aviserade det redan ihöstas i en tidigare debatt här i . Jag harskrivit fast det i regleringsbrevet till AMS. Det bety-der att vi tar ned volymmålet och att vi skapar ytterli-gare utrymme för arbetsmarknadsutbildning för attsvara mot den efterfrågan som AMS under den sistadelen av 1997 såg skulle kunna komma under 1998.Detta gör att vi nu för en mera tillväxtorienteradarbetsmarknadspolitik. Det kan vi göra i ett läge därkonjunkturen går uppåt, i ett läge där det går bättreför än vad det gjorde tidigare.Det här gör att det för oss, för regeringen, för detsocialdemokratiska partiet och för socialdemokraternahär i finns all anledning att se framtiden anmed en viss optimism. Det går bättre för nuän då Per m.fl. satt i regering-en. Det gör också att det är betydligt roligare att varaarbetsmarknadsminister än , då jag hade att hantera det arv som vi fick.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1997/98:125 om ar-betsmarknadspolitiken och den regionala utveck-lingenAnf. 37 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! har frågat vilka åt-gärder jag tänker vidta dels för att den ökande syssel-sättningen skall komma hela landet till del, dels för attinom arbetsmarknadspolitiken skapa en bättre regio-nal och inomregional utveckling. också efterlyst åtgärder för en friare och mer lo-kalt anpassad användning av arbesmarknadspolitiskamedel.Det finns risk för betydande regionala skillnader iden sysselsättningsökning som vi nu ser komma.Skillnaderna kan förväntas bli så stora att generellpolitik skulle kunna skapa problem med obalanser. Deåtgärder som inte räcker till i en ort skulle kunnaskapa överhettning i en annan. Detta måste motverkasav en aktiv och lokalt anpassad arbetsmarknadspoli-tik.Regeringens arbetsmarknadspolitik har därför ef-ter hand inriktats på ökad flexibilitet och ökad lokalanpassning. Jag är lika angelägen som om att den ökade sysselsättningen skall kommahela landet till del.Perspektivet i arbetsmarknadspolitiken måste där-för delvis förskjutas. Från den tidigare mycket krafti-ga centrala styrningen har vi lagtom kurs. Inrättandet av lokala arbetsförmedlings-nämnder med majoritet har varit en viktigdel i denna omläggning. En annan är den försöksverk-samhet med lokal samverkan i kommuner spriddaöver hela landet, i storstäder, i glesbygdskommuneroch i kommuner med olika slags arbetsmarknad.För att bättre anpassa arbetsmarknaden till denuppåtgående konjunkturen och därmed snabbare få utarbetslösa på ordinarie arbetsmarknad har volymtaletsänkts. Det innebär en högre kvalitet i åtgärderna ochatt mer av den efterfrågade yrkesutbildningen kantillgodoses.För att ytterligare anpassa arbetsmarknaden till deskiftande lokala behoven inrättades resursarbeten. Viskapade också möjlighet till en aktivare användningav a-kassan.En viktig framtida förutsättning för sysselsättningockså i de glesare delarna av är en höjd kun-skapsnivå. Här spelar och utbyggnadenav universitet och högskolor en mycket viktig roll.Den kooperativa företagsformen har visat sig varasärskilt lyckosam i glesbygd med de traditioner avbyalag och annat samarbete som finns där. De speciel-la satsningar som regeringen gör på information omkooperativ har därför regionalpolitisk betydelse. Re-geringen verkar också för att identifieraoch undanröja eventuella hinder för kooperativ attverka inom arbetsmarknadspolitiken.Jag vill också i detta sammanhang erinra om deterritoriella sysselsättningspakter som EU har instiftat.Dessa svarar för ett komplement till den nationellapolitiken.Till sist vill jag påminna om att det i Regerings-kansliet bedrivs ett intensivt arbetemed en regionalpolitisk proposition. Denna kommeratt läggas på bord . Jagkan inte närmare gå in på förslagen i den. Menhär kommer de arbetsmarknadspolitiska frågorna attspela en roll för utvecklingen i ett glesbygdsperspek-tiv.Anf. 38 ():Fru talman! Jag vill först tacka arbetsmarknads-ministern för svaret på min interpellation.Vi har från sida väckt ett antal interpel-lationer kring problemen med att den regionala ut-vecklingen går åt fel håll i vårt land. Vi är djupt oroa-de över den utveckling vi nu ser.Befolkningssiffrorna talar sitt dystramen tydliga språk. Av totalt 23 län i landet kan endast5 uppvisa en befolkningsökning. Mer än 200 av lan-dets 288 kommuner fick vidkännas befolknings-minskningar . Det är ingen nyutveckling. , med kortare av-brott, har koncentrationen av befolkning och verk-samheter varit ett genomgående drag.Den mycket positiva sysselsättningsökning vi kanse i arbetsmarknadsstatistiken är dessvärre i stor ut-sträckning koncentrerad till några få tillväxtregioner.Flyttlassen rullar i en allt snabbare takt från densvenska landsbygden och från de mindre städerna. Jaganser att vi som nation inte har råd att avstå från dentillväxtkraft som finns ute i regionerna. Att ta till varapå kraften är nödvändigt för den ekonomiska tillväx-ten och för att få fart på jobben.För att vända den regionala utvecklingen åt rätthåll krävs en helhetssyn. En mängd olika politikområ-den måste samverka. Den s.k. lilla regionalpolitikenkan inte bära huvudansvaret, även om den i sig ärviktig. Det handlar i hög grad om näringspolitik,jordbrukspolitik, skattepolitik, trafikpolitik, miljö-och energipolitik och inte minst arbetsmarknadspoli-tik.Jag ställde i min interpellation en fråga om vilkaåtgärder som arbetsmarknadsministern ämnar vidtaför att den ökande sysselsättningen skall komma helalandet till del. Jag tycker inte att jag har fått någotsvar på den frågan. Det är bra att arbetsmarknadsmi-nistern delar min oro över utvecklingen. Men deträcker inte. Det behövs konkreta åtgärder och hand-lingskraft också.