prot · GL09113 · 1998-05-27 00:00:00 — Och jag troratt denna granskning har varit nyttig. Jag skulle ocksåvilja säga att det av det material som vi har fått medall önskvärd tydlighet framgår att regeringens medve-tenhet om saken, dvs. om detta varit ett upphovsrätts-ligt problem, uppstod efter inverkan, om jag får an-vända detta ord, från ett annat land. Det kan nogstarkt ifrågasättas om det har med denna upphovsrättatt göra, eftersom det i de internationella avtal som vihar anslutit oss till sägs att det skall vara likabehand-ling mellan medborgare i olika länder. Men här sär-behandlar vi alltså utländska medborgare förmånliga-re än de egna när det gäller denna sak.Anf. 142 ():Herr talman! försökte göra nå-got slags sammanfattning av denna debatt. Jag kännerbara att jag inte kan instämma i detta försök till sam-manfattning. Jag menar nog att det finns andra aspek-ter som gör att denna fråga är viktig, inte bara dessahandelspolitiska och internationella frågor.En annan sak som vi borde kunna vara överens omdäremot är att tillämpningen av svensk grundlag inteskall ändras på det sätt som har gjorts i detta fall. Detär något som jag skulle vilja att även kunde instämma i.Anf. 143 ():Fru talman! Vi kanske inte skall låta denna debattdra ut ännu mer . Men jag har försökt förklaraatt regeringen först och främst hade rätt att ändra sinståndpunkt och vad det kan ha berott på. har också varit inne på linjen att man för attkunna sekretessbelägga något måste veta vad detinnehåller och veta vad Scientologikyrkans materialstår för. Det går inte att säga att man har bytt fot ochsålt bort offentlighetsprincipen av den anledningen.Jag tycker inte att det är riktigt hederligt att påstådetta.Anf. 144 ():Fru talman! Jag tycker det, därför att CatarinaRönnung m.fl. ju går så långt att de är beredda attfaktiskt ändra grundlagen utan att egentligen ha gjorten ordentlig analys av om vi bryter mot internationel-la konventioner och utan att ens säkert veta hur rätts-läget är i grundfrågan.Anf. 145 ():Fru talman! Jag har aldrig påstått att jag här ochnu är beredd att ändra grundlagen. Men eftersom enny företeelse har kommit till som har ökat i betydelsenär det gäller materiell tillgång och lagstiftningensläpar efter är det naturligt att man skärper och för-bättrar lagstiftningen på det området. Om då denlagstiftningen skulle komma i konflikt med den nuva-rande offentlighetsprincipen får man utreda, bedömaoch fundera noga på om man eventuellt skall göra enändring. Men jag ser framför mig en spännande ut-veckling där utvecklingen i sig kräver en annan elleren bättre lagstiftning på ett område som inte har varitså betydelsefullt tidigare.Näringsminister beredning avpropositionerna om en uthållig energiförsörjning, omkärnkraftens avveckling samt om en ny ellag (avsnitt3.6)Anf. 146 ():Fru talman! När vi nu skall debattera AndersSundströms hantering av olika energipolitiska pro-positioner, finns det anledning att beklaga att utskot-tets hantering av detta ärende och ett flertal andraärenden i årets granskningsbetänkande har skett undermycket bristande tid. Det har lett till att sakbehand-lingen har varit bristfällig, till att vi inte i tillräckligomfattning har kunnat tränga in ordentligt i materialetoch till att vi inte heller har haft tid till ordentligasakdiskussioner.Energiförsörjningen och kärnkraftsavvecklingenhar redan debatterats åtskilligt i denna kammare underdenna mandatperiod. Jag skall därför försöka kon-centrera mig på de konstitutionella aspekterna ochsjälva beredningsförfarandet.Avvecklingslagen är en lag som är unik till sinomfattning. Den ger regeringen mycket stora befo-genheter att med tvång ta enskild egendom i anspråk,och det i en omfattning som är unik i svensk historia.Inför en sådan lagstiftning och ett sådant berednings-arbete bör vi ställa mycket höga krav, på både tydlig-het och tillförlitlighet. Här är det alldeles uppenbartatt statsrådet och Näringsdeparte-mentet brustit grovt.Inför hantering av avveck-lingslagen genomdrev vi moderater ett antalutfrågningar. Eftersom dessa utfrågningar inte ärrefererade i årets granskningsbetänkande men berörberedningen av avvecklingslagen, tänker jag citera endel från dessa utfrågningar.Vi genomförde först en utfrågning av tre ledandejurister där ställde följande fråga:"Kan vi som sitter i riksdag och skallfatta ett beslut när det sedan blir processer känna osslugna och trygga i att vi har gjort vad vi som besluts-fattare kan göra, grundat på ett fullgott underlag? "Professor svarade:"Jag kan utan några som helst förbehåll svara nejpå frågan. För egen del anser jag att EG-situationen ärmycket komplex. Underlaget man får i departe-mentspromemorian, i propositionen, i Energikom-missionens betänkanden och betänkandet om elmark-naden räcker inte tillnärmelsevis för att man skall fåklarhet i den EG-rättsliga bedömningen. "Vidare frågade : "Regeringsformenhar ju ett stadgande om att yttranden skall inhämtasetc. Vad är det som saknas i beredningen av ärendet? "Professor svarade: "Det är det som jag ef-terlyste i mitt inledningsanförande, nämligen underlagom många saker. Det omöjliggör för mig personligenatt ta ställning till EG-frågorna.Jag kan inte finna att Lagrådet haft tillgång till ex-pertis på detta område. Ingenting sådant redovisas iLagrådets yttrande, och går man baklänges i kedjan ärsituationen densamma. Som offentligt rättare ställerjag mig naturligtvis frågan om 7 kap. 2 § regerings-formen är uppfylld. "frågade då: "Är 7 kap. 2 § upp-fylld? "Professor svarade: "För att som professorför en gångs skull säga någonting klart: Jag tyckerinte det. "Vi hade även statsrådet på ut-frågning. Han hade tagit med sig rättschefen från sittdepartement. Vi frågade om departementet hade tagitnågra kontakter med några EU-myndigheter om dethär. Vi fick svaret att man inte hade gjort det.Vidare frågade vi om det fanns några konsekven-ser gentemot EG-rätten redovisade, förutom de tvåynka sidorna i propositionen. Vi fick svaret att detfanns det inte.Med detta kan man kanske liksom utskottsmajori-teten låta sig nöja och säga att utskottets hanteringändå visade att hanteringen var till fyllest i departe-mentet. Man hade kunnat säga det med ganska gottmod om det inte hade varit för det beslut som Rege-ringsrätten fattade.Med Regeringsrättens beslut om inhibition av re-geringsbeslutet om att ställa av visasmycket tydligt att varken propositionen eller för dendelen riksdagsbehandlingen på ett tillfredsställandesätt rett ut problematiken gentemot grundlag, och EG-rätt.Regeringsrätten konstaterar att Regeringsrättenanser att utgången i målet får bedömas som oviss.Vidare säger man: "Det kan vidare inte uteslutas attRegeringsrätten kan vara skyldig att inhämta för-handsavgörande från beträffande vissafrågor". Detta visar tydligt, det är uppenbart, att be-redningen av avvecklingslagen inte har varit tillfreds-ställande.De svenska kärnkraftsreaktorerna, fru talman, harinbyggda dubbla säkerhetssystem som skall göra attverksamheten kan pågå utan risker. Men Regerings-rättens beslut i den här frågan visar att lagstiftnings-processen, likt man gjorde i Tjernobyl, har kopplatbort viktiga säkerhetssystem. Lagstiftningsprocessenhar löpt amok och vi har fått en närmast härdsmälte-liknande situation när Regeringsrätten på detta uppse-endeväckande sätt konstaterar att ett mycket stortlagstiftningsarbete måste bedömas som ovisst omRegeringsrätten upphäver regeringsbeslutet i rätt-sprövningsprocessen.Konstitutionsutskottet har också tidigare bl.a. ibetänkande 1994/95:KU13 påpekat att utskottet vidett flertal tillfällen framhållit vikten av att propositio-nerna innehåller genomarbetade konsekvensanalyser.Propositioners förslag utgör underlag för riksdagensbeslut. Om det krävs ytterligare upplysningar kan detberedande utskottet visserligen komplettera underla-get men på grund av tidsbrist kan oftast inte någotmera omfattande analys- och utredningsarbete göras.Att en väl genomförd konsekvensanalys fanns med ibeslutsunderlaget underlättar också en efterkomman-de uppföljning och utvärdering. Även vid utfrågning-en av juristerna i KU tidigare konstaterade de attbristen på konsekvensanalyser var slående. Jag villdärför ställa ett antal frågor till att det är acceptabelt meddenna totala avsaknad av konsekvensbeskrivningaroch analyser i viktiga propositioner?Är det inte rimligt, , att riksdagenges information i form av miljökonsekvensbeskriv-ningar och ekonomiska konsekvensanalyser?Vad är skälet, , till att det som KUtidigare har varit enigt om att uttala, vikten av kon-sekvensanalyser, inte skall gälla just här och ?Fru talman! Beredningen och hanteringen av pro-positionerna om en uthållig energiförsörjning och omkärnkraftens avveckling visar tydligt att det inte äromsorgen om landets väl som stått främst, utan att detsom satts i högsätet är taktiserandet och maktspelet avregeringen och . Kostnaden för denmisslyckade energipolitiken får bäras av dem somjobbar i elintensiv industri och av dem som bor ieluppvärmda hus, liksom i form av skador på miljön.Men kostnader uppstår också i form av en bristandetilltro till lagstiftningen. När konsekvenserna för mil-jön, ekonomin och grundläggande rättsprinciper inomEG-rätten inte redovisas eller söks döljas för denlagstiftande församlingen undergräver vi möjligheter-na att fatta de viktiga och riktiga besluten.Anf. 147 ():Fru talman! Är det dags att göra en avveckling avkärnkraften och att ha en ny inriktning på energipoli-tiken? Den frågan har engagerat många och fåttmånga känslor i svall. Jag sticker inte under stol medatt jag personligen tycker att frågan är oerhört viktig.Men det är klart att vi kommer till ett läge därvi måste ta oss en funderare. Skall vi börja avvecklakärnkraften under sansade och säkra förhållanden,eller skall vi vänta tills någonting händer och vi får enfolkopinion som verkligen kommer att kräva att någothänder , meddetsamma?Jag skulle inte vilja vara den politiker som säger:Jag vill inte ens påbörja avvecklingen. Domen skullebli hård den dagen olyckan var framme.Det är precis den delen som har speglat hantering-en i angående kärnkraftslagen -inte utifrån hur beredning och lagförslag sett ut, utandet har handlat om de partier som säger att de inte villavveckla kärnkraften och de som tycker att det ärdags att göra en första avveckling. Detta har präglatdebatten i , dock med andraargument. Det tycker jag är litet sorgligt. Jag tyckeratt vi skall hålla isär de här sakerna.Jag har full respekt för att m.fl. tyck-er att vi skall behålla kärnkraften och satsa på den.Men finns det ett förslag från regeringen som stödsav en majoritet i . Därför tycker jag att manändå skall se till den delen, till hur det har sett ut vadgäller själva hanteringen och underlaget för beslutet.Ola säger att det har varit tidspress, attdet har gått alldeles för fort i ijust den här frågan. Men jag har svårt att se att någonannan fråga har diskuterats och gåtts igenom så nogasom denna. säger ju att vi har haft ettflertal utfrågningar just om kärnkraftslagen.Att , naturligtvis, passar på att tafram de svar och de synpunkter som är till stöd förOla linje i den här frågan är inte märkvär-digt. Men borde väl ändå vara ärlig ochsäga att det inte var så enigt beträffande det som cite-rades här. Det fanns olika synpunkter i dessa frågor,och expertisen hade olika meningar. Jag tycker att detär litet olyckligt att vi hamnat i det här läget. Skullejag vara riktigt ifrågasättande skulle jag nästan kunnahävda att m.fl. med dessa ingåendediskussioner och utfrågningar mer är ute efter attförhala beslutet än att reda ut sakfrågan. Men det ärbara en känsla jag har fått, så jag skall inte beskyllaOla för att så är fallet. En del av de argu-ment som framför allt använder sig avnär Lagrådet yttrade sig över regeringens kärnkraft-spolitik och det inte passade in i syn gårut på att Lagrådet är ett skämt - seriöst arbetandeämbetsmän som tar detta på allra största allvar. Ham-nar man på den diskussionsnivån är det inga argumenti världen som hjälper.Men, , vi får väl se framtiden an. Jagtror inte att vi här kommer att klara av att redaut vem av oss som har rätt i denna fråga. Framtidenfår avgöra vem som har rätt.Anf. 148 () replik:Fru talman! För att börja med tidspressen och detpressade tidsschemat menar jag att utrymmet i detbetänkande som vi nu debatterar definitivt inte varitstort för att hantera det här ärendet.Sedan har jag full respekt för att hans partikamrater vill avveckla kärnkraften ochdärmed förutsättningar för många av de tiotusentalsjobb som finns i den elintensiva industrin. Det må hans partikamrater göra om de har majoritet fördet i . Men vad jag begär är att det i så fallsker med ett beredningsförfarande och ett lagstift-ningsförfarande som inte tvingar regeringen till pin-samma nederlag i regeringsrätten. Jag hade kunnatförstå om inte regeringsrättens domhade blivit som den blev. När regeringsrätten skriveratt den anser att utgången i målet får bedömas somoviss, när regeringsrätten meddelar en inhibition i ettså här mycket stort ärende och när regeringsrättenkonstaterar att det inte kan uteslutas att man är skyldigatt inhämta förhandsavgörande från ,tycker jag inte att det kan tyda på att beredningen harvarit så där rasande omfattande där man utrett dessafrågor.Hade man velat avveckla kärnkraften snabbt hademan kunnat göra det genom de statliga reaktorerna.Nu gör man det på ett sätt som väcker tvivel om re-geringens förmåga att bereda lag och för-måga att stifta lag. Man gör det på ett sätt som ledertill långa domstolsprocesser. Det är inte bra!Anf. 149 () replik:Fru talman! säger nu att det varit fördåligt med tid till beredningen i konstitutionsutskottetvid granskningen. Jag vill erinra om att konstitu-tionsutskottet hade ett internat där vi under två ar-betsdagar försökte gå igenom denna granskningsan-mälan. Om inte är med och talar om vadhan tycker kan inte vi hjälpa det. Att sedan kommaefteråt och säga att vi fått för kort om tid är oför-skämt. Vill man påverka skrivningar skall man varamed på sammanträden.Att regeringsrätten vill ta ytterligare tid på sig föratt granska ärendet ordentligt tycker jag inte är spe-ciellt märkvärdigt. Vi får väl se vad utslaget blir såsmåningom.Anf. 150 () replik:Fru talman! Det finns ändå skäl att ställa frågantill : Tycker att det ärbra att regeringsrätten beslutar om inhibition i den härtypen av ärenden? Tyder det på att propositionen ochlagen är väl beredda, eller tyder det på någontingannat?Sedan vill jag åter ställa den fråga som jag ställdei mitt inledningsanförande: Vad är skälet till att maninte behöver några konsekvensanalyser i det här fal-let? Vad är skälet till att man går ifrån det som tidiga-re ett enigt konstitutionsutskott har uttalat, nämligenvikten av konsekvensanalyser så att man riktigt kanbedöma konsekvenser av de lagar som skallstifta? Vad är skälet till att man går ifrån det? Vad ärskälet till att man inte vill ge ett fullödigtbeslutsunderlag?Anf. 151 () replik:Fru talman! har ställt den här fråganvid utfrågningar, vid granskningsdebatter och kam-mardebatter över de ekonomiska konsekvenserna avkärnkraftsavvecklingen. m.fl. hargett samma svar varje gång: Det är en förhandlings-politisk fråga att hitta den bästa möjliga ekonomiskaförhandlingslösningen med ägarna till . Hurmånga gånger det än upprepas vägrar attlyssna. Det är det svar som givits. Jag tycker att det ärviktigt för hanteringen av skattebetalarnas pengar attförsöka få en förhandlingslösning som är gynnsam-mast möjlig för skattebetalarna.Anf. 152 ():Fru talman! Det är min sista kärnkraftsdebatt frånriksdagens talarstol.Psykologin kring kärnkraftsfrågan i ärmycket intressant. Jag tror knappast att något annatland med marknadsekonomi i hela världen fått en såhård låsning till denna kommersiellt allt mindre in-tressanta teknik. Jag har hållit på med frågan längreän de flesta, men jag är övertygad om att det är fler änjag som är utleda på den. När skall vi äntligen inse attframtiden finns i elegantare mer högteknologisktspännande och jordnära och praktiska lös-ningar av energifrågan?Vi har fått höra frågan ställas varför man inte tagitfram konsekvensanalyser. Det är något märkligt medSverige, som är så låst och som dramatiserar fråganom att avveckla en teknik som inte visar sig hålla vadsom lovades. Låt mig ge ett exempel. I New Yorkbyggdes ett kärnkraftverk som heter Shoreham. Jagvar där relativt . När det var färdigt och manhade provkört det fattades det ett politiskt beslut iNew Yorks stadsfullmäktige att det inte fick drivas.Det var alldeles färdigt, ägdes av ett privat företagsom helt enkelt inte fick köra det. Företaget fick intetillstånd att driva det. Man går till domstol, och dom-stolen säger att företaget skall ha ersättning. Stadentaxerar ut en del pengar på alla New York-borna. Jaghade inte hört talas om att någon enda elintensiv gickback. Jag var i vid det tillfället. Det varmycket litet uppmärksamhet kring det. Man dramati-serar inte det faktum att en del teknik inte är bra ochskall bort, särskilt när kraftverken börjar bli gamlaoch slitna och man står inför att lägga ned hundratalsmiljoner på att renovera. Det är nog bara somklamrar sig fast.Självfallet har det kommit in kommersiella intres-sen av att få ut så mycket ersättning som möjligt frånstaten. Därför är det extra upprörande att moderaternahela tiden dramatiserar det här och därmed ger ägarentill ett gammalt skraltigt kärnkraftverk argument att fåmer och mer ersättningKU har behandlat en anmälan där man vill att viännu en gång skall granska om harberett propositionerna ordentlig om en uthållig ener-giförsörjning och om lagen om kärnkraftens avveck-ling.Utskottets majoritet finner att detta verkligen harskett. Det är inte första gången vi haft frågan uppe iKU. har en fråga varit så genomtröskad avutredningar. Berörda myndigheter har inte bara fåttlämna upplysningar i frågan, utan många av oss ansert.o.m. att de fått stort utrymme att hårt driva en poli-tisk åsikt som går emot regeringen, också myndighe-terna.Fru talman! Tillåt mig att göra en liten historik.Redan 1973 beslöt enhälligt att inte ställasig bakom planerna på 24 kärnkraftverksaggregat utanatt i stället ta fram ett nytt allsidigt beslutsunderlagom kärnkraften, eftersom man måste lära sig mer omdess risker. hade svenska folket pluggatenergikunskap i särskilt statsunderstödda studiecirklaroch i rådslag. beslöt om energihushållning.Folkrörelser mot kärnkraften bildades. Ett långtsocialdemokratiskt regeringsinnehav bröts därför atttillräckligt många röstade på , som stodför kärnkraftsavveckling. Den ena energiutredningenoch energikommisionen efter den andra tillsattes ocharbetade. Det kostade en massa pengar. Det utreddesoch utreddes. Nog har den här frågan genomarbetats ivårt land.Turerna har varit många fram till folkomröstning-en 1980. Då var det ingen som vågade stå för enkärnkraftsvänlig linje och att man skulle utvecklakärnkraften. Alla tre alternativen ville ha en avveck-ling men i olika takt. Efter folkomröstningen uppre-pade att vårenergipolitik skulle bygga på effektivisering, förnyba-ra, helst inhemska energikällor, att endast 12 kärn-kraftsaggregat skulle få drivas och att de skulle av-vecklas med . Vi sade förut år 2010.Det visar sig emellertid att varken myndighetereller de få storföretagare som officiellt anser sig re-presentera näringslivet tar riksdagsbeslut om energi-politik på allvar. Det måste till en lag. har vi den-na lag, godkänd som grundlagsenligt av Lagrådet.Men motståndet fortsätter in absurdum med alltmeransträngd advokatyr.Fru talman! Jag tror faktiskt att det är skadligt försvenskt näringsliv att vi skiljer ut oss som de sistakärnkraftsentusiasterna. Runt om i världen avvecklaskärnkraftverk helt odramatiskt. Kärnkraftsindustrinfår inga nya beställningar i industriländerna. Fram-tidsplanerna för kärnkraften revideras alltmer. Det ärmin förhoppning att också våra storföretag tar upparbetet tillsammans med alla småföretag som redan ärpå gång och äntligen börjar bygga framtidens förny-bara energisystem.Anf. 153 ():Fru talman! Jag har all respekt för att BirgittaHambraeus vill avveckla kärnkraften och ersätta denmed eleganta kolkraftverk i och vedeldadepannor. Jag har all respekt för att lagt ned betydande kraft och arbete här i riksda-gen för att arbeta för det som hon tror på.Det jag tycker är bekymmersamt är att beredning-en av avvecklingslagen är så uppenbart undermålig,eftersom det visar sig att regeringsrätten bedömerutgången av målet som oviss. Hade man velat avveck-la kärnkraften borde man naturligtvis valt en linje därman fullföljer ingångna förpliktelser gentemot EG-rättoch och där man följer grundla-gens principer, dvs. de olika proportionalitetsprinci-per, generalitetsprinciper och annat som vi har. Sedanmå vi tycka vad vi vill om kärnkraften som energikäl-la.Jag tycker ändå att en ledamot av konstitutionsut-skottet skulle sträva efter en ordning där propositionerbereds och lagar stiftas på ett sådant sätt att inte rege-ringsrätten sedan konstaterar att utgången av målet ärovisst och att man kanske måste gå till EG-domstolenför att inhämta förhandsbesked. Ur konstitutionellsynpunkt borde vi klara den typen av arbete redan pådepartementsnivå och på riksdagsnivå. Det är inte braför om viktiga lagar fälls i rättsprövning.Regeringens utnämningspolitikAnf. 154 Förste vice talman ():Fru talman! Regeringens kamp mot arbetslöshetenhar i praktiken var framgångsrik i ett enda avseende.Det har varit när det gällt att skaffa jobb till partivän-ner. Här har faktiskt, fru talman, regeringens arbets-löshetsbekämpning haft vissa framgångar. Det måstemedges.Jag beklagar naturligtvis att ingen representant förregeringsbänken finns här och kan höra de vänligaorden. När jag var medlem av en regering var det ickehelt ovanligt att statsråd i den regeringen visade re-spekt för genom att bevista dechargedebat-ten. Jag var själv mycket noggrann med att göra detta.Men nya tider och nya seder gör att respekten förriksdagen från regeringens sida inte precis är rege-ringen främsta kännetecken.Fru talman! handlar det inte om några vanligaALU-jobb som innehavare av socialdemokratiskpartibok har fått. Nej, bättre upp! Vill man bli delak-tig av regeringens speciella kunskapslyft krävs detalldeles speciella förutsättningar. I utrustningslistanför att få ett statligt toppjobb ingår lämpligen en so-cialdemokratisk partibok. Den bör kompletteras medtjänstgöring inom rörelsen och väl visad lojalitet.Man bör dessutom gärna känna något socialdemo-kratiskt statsråd, helst naturligtvis statsministern. Dethjälper också att tillhöra någon underrepresenteradgrupp i samhället. Men om inte dessa kriterier före-ligger kan man faktiskt, fru talman, tillgripa metodenatt straffa ut sig. Om det går knackigt i det jobb manhar och man är partiboksinnehavare är man normaltberättigad till något annat och bättre.Olika socialdemokratiska statsministrar har haftsvårt att förklara dessa sakernas tillstånd. Förklaring-arna till varför det blivit så många socialdemokraterpå toppjobb har ibland varit ganska kostliga, från ettförnekande att uppenbara fakta till rena bortförkla-ringar. Den bortförklaring som man nu tycks ha fast-nat för är att det i och för sig finns för få moderater påstatliga toppjobb - statsminister erkände dettanär han var i - men det beror påatt de frivilligt söker sig till näringslivet.Han antydde t.o.m., fru talman, att de bästa mode-raterna sökte sig till näringslivet. Analogt med detresonemanget kan man konstatera följande. Medtanke på den generositet som statsministern har visatsina partivänner som fick andra jobb, och som alla,vilket han underströk, var utomordentligt duktiga ochkompetenta, måste i princip bara tokstollarna varakvar i regering och riksdagsgrupp på det socialdemo-kratiska hållet, om man skall följa statsministerns egetresonemang.Göran menade när han besökte konstitu-tionsutskottet att han minsann erbjudit icke mindre äntre moderater statliga jobb. De hade tackat nej, ochdärmed menade att han hade uppfylltall rättfärdighet.