prot · GL0989 · 1998-04-14 00:00:00 — Ett samhälle somsyftar till förnyelse och expansion måste därför gesmåföretagsamheten så goda förutsättningar sommöjligt.Gunnar ord har minst lika storbetydelse , . Det är bra att regeringenföreslår ytterligare åtgärder för att främja just demindre företagen. Jag syftar i första hand på förslagenom förstärkta reserveringsmöjligheter och ytterligarelättnader i ägarbeskattning för onoterade aktier, åt-gärder som innebär mindre krångel och mindre byrå-krati. Minskat uppgiftslämnande för företagen hörockså dit.Det som är särskilt viktigt är att företagen har en-bart en myndighetskontakt, i synnerhet vid nystart avföretag. Det är varor och tjänster som företagarna villproducera, de vill inte fylla i blanketter till myndighe-terna.Ännu mer måste dock till för att småföretagsamhe-ten skall kunna blomstra och vi nå de tillväxttal somregeringen eftersträvar och säger att man skall kunnauppnå. Då är det helt nödvändigt att det privata nä-ringslivet expanderar och kan anställa fler. Antaletanställda i privat sektor måste öka. För att uppnå detmåste skatterna på arbete sänkas. Det är också nöd-vändigt att åstadkomma en uthållig ekonomisk till-växt. En ytterligare sänkning av arbetsgivaravgifternamed den inriktning som vi har beslutat om här i riks-dagen, som framför allt gynnar de mindre företagen,bör nu genomföras. Det är för en priori-terad arbetsuppgift.I propositionen föreslår regeringen att den särskil-da fastighetsskatten på vattenkraftverk skall avskaffas.Det innebär en lättnad för den elintensiva industrin.Jag saknar dock, fru talman, en annan viktig skat-tesänkning. Svenskt lantbruk betalar elskatt, däremotinte industrin. Den här frågan har analyserats av dens.k. fick vistatsministerord på att lantbruket är en framtidsnäringmed stor betydelse för landsbygdens utveckling. Jagtror att vi är många här i kammaren som kan hållamed statsministern på den punkten. Statsministernfällde orden om att lantbruket är en framtidsnäring isamband med en regeringsförklaring. De orden för-pliktar , herr statsminister. Därför måste regeringengå från ord till handling och medverka till att lantbru-ket befrias från elskatt och jämställs med industrin.I propositionen föreslår regeringen en sänkning avskatten på cigaretter. Det kan i och för sig vara nöd-vändigt för att minska smugglingen, men, fru talman,rökning är ingen framtidsnäring. Däremot har vistatsministerord på att lantbruket är en framtidsnäring.Därför måste jag fråga finansministern om han villbiträda förslag att befria lantbruket frånelskatt. Det skulle ge trovärdighet och ett betydandeinnehåll åt de bevingade statsministerord som fälldesför något år sedan.En annan skatt som måste sänkas generellt är fas-tighetsskatten. De som stadigvarande bor i områdensom är mycket attraktiva för fritidsboende måstekunna bo kvar. Här måste regeringen tänka om. Jaghade förväntat mig en del åtgärder på det här området.Men så är icke fallet i propositionen.Fru talman! Fler människor i arbete är nödvändigtför att vi skall kunna hålla samman vår nation och föratt alla skall kunna känna sig delaktiga i framtidssam-hället. Det innebär att arbetsmarknadspolitiken måstegöras mer flexibel. Centralism och stora detaljregle-ringar måste avskaffas. Kvaliteten inom de arbets-marknadspolitiska åtgärderna måste prioriteras förekvantitet. Här är inte regeringen enligt mitt sätt att seberedd att gå tillräckligt långt.A-kassan får inte heller bli en evig försörj-ningskälla. Arbetslinjen måste gälla före kontantlin-jen.Kvinnor skall på arbetsmarknaden ha samma vill-kor som männen.Avfolkningen av landsbygden och mindre orterhar blivit ett hot . Storstäderna hotas på nytt avkoncentration och exploatering av värdefulla natur-miljöer. De regionala utvecklingsfrågorna måste där-för få högsta prioritet inför 2000-talet vid sidan avkraven på fasthet i den ekonomiska politiken ochfullföljandet av energiomställningen. Hela landetsproduktionsförmåga måste vi ta till vara. På så sätt,fru talman, håller vi samman vårt land och gör Sveri-ge starkt för att möta 2000-talet.(Applåder)Anf. 4 ():Fru talman! Den här finansplanen är full av oblygtsocialdemokratiskt röstköpande. Man gömmer miss-lyckanden med jobben, och man gör en ekonomiskprognos som är orealistiskt uppblåst.Låt mig emellertid börja med det goda som harhänt, för det har hänt många goda saker med svenskekonomi. Det är bra att inflationen har blivit låg ochatt de offentliga finanserna har förbättrats mycketsnabbare än någon trodde. Räntorna har kommit nedpå ett mycket dramatiskt sätt. Det är väldigt bra. Detär mycket glädjande.Men om man ser på räntorna kan man notera imarginalen att den reala räntan faktiskt går upp i åroch . Det är den räntan som styr investering-arna. Det är den räntan som styr människors verkligaboendekostnader.Så över till kritiken: eftersläpningen, prognosernaoch jobben. Det går bra för , skriver regering-en. Men det kan inte vara ekonomiskt bra när ett landhar fallit från fjärde plats i välståndsligan till sextondeplats, för att falla från sextonde till artondeplats, passerat av och . Det är OECD:sstatistik.Antalet människor i riktiga jobb är färre 1998 änvad det var när den socialdemokratiska regeringentillträdde . Om man ser på de prognoser somGöran gjorde i sin första vårbudget 1995hade han tre olika alternativ, dvs. bra, medel och låg,över hur de nya jobben skulle kunna utvecklas framtill . Jämfört med det sämsta alternativet liggerSverige väsentligt under. Det är 43 000 jobbfärre än den sämsta prognosen gjorde1995. Detta är en illustration av det misslyckande somregeringen har som ryggsäck i fråga om jobben ochsysselsättningen. Det illustrerar de prognosmissar somGöran regering har gjort vad beträffar job-ben.Nu betonar regeringen väldeligen tillväxten i rik-tiga jobb. Men låt oss sätta in dessa tal i sitt samman-hang. Med den utveckling av nya jobb som har varitunder mandatperioden och som ligger i prognosen,skulle det ta ungefär , fram eller mer,innan man når målet full sysselsättning. Det är enväldigt svag ökning i trenden. Det är helt oacceptabeltatt glädjas och yvas på det bjärta sätt som regeringengör över denna prognos.I viktiga avseenden är prognosen orealistisk. Denriskerar därför att invagga medborgarna, företagenoch myndigheterna i en falsk trygghet. I varje finans-plan som denna regering har presenterat har manbörjat med samma uttalande: står inför enkonjunkturuppgång. Man sade detta ,och . stårSverige inför en konjunktuppgång. Det är naturligtvisinte sant, och det har inte varit sant.När man nu läser detta blirman litet betänksam. Vilken trovärdighet har dennaregering när regeringen ger sammabudskap, dvs. att ekonomi är på uppgång?Det som är mest bekymmersamt beträffande pro-gnosen är att man har ingen lågkonjunktur framför sig- trots att prognosen skall gälla . Det är som omvärldshistorien har ändrats beträffande ochlågkonjunkturen. Vi är befriade från lågkon-junkturer . Så är det naturligtvis inte. Allabedömare i och andra länder gör bedömningenatt eller kommer en lågkonjunktur.Men den finns inte med i regeringens prognoser.Tvärtom! Man har en tillväxtprognos som ligger på ca3 % . Är det mycket eller litet?Historiskt sett har under de senaste 25 årenhaft en tillväxttakt som är ungefär hälften, 1½ % perår. Inte nog med att regeringen har avskaffat lågkon-junkturen - den finns inte i prognoserna -dessutom har regeringen lyft upp tillväxtprognosen påhistoriskt sett okända nivåer under så lång tid.Det kommer naturligtvis fler lågkonjunkturer. Detär detta som är det stora bekymret, att man inte nuunder de goda tiderna inser detta och tar tillfället i aktoch genomför de långsiktiga strukturreformer som ärabsolut nödvändiga för att få en långsiktigt hög till-växt och fler nya jobb.Reformerna lyser med sin frånvaro. Jag tror att detfinns en stor risk att i nästa lågkonjunkturkommer att drabbas av nya problem i de offentligafinanserna och nya problem med växelkursen. Dettaär en stor risk. har de bland OECD-ländernamest konjunkturkänsliga offentliga finanserna. Där-med blir varje lågkonjunktur för ett potentielltkrisår. Var finns beredskapen för detta? Problemet hur skall hanteras i nästalågkonjunktur är undangömt i finansplanen.Regeringen beskriver vältaligt beträffande jobbenatt den absolut avgörande frågan för fler jobb på långsikt är lönebildningen. Jag håller med om detta. Det ärdesto mer förvånande att läsa att regeringen anser siginte ha något inflytande över denna centrala fråga.Det ansvaret placerar regeringen helt och fullt påparterna: Blir löneökningarna för höga, biter sig mas-sarbetslösheten fast, det ansvaret vilar tungt för allasom har ansvaret för svensk lönebildning.Till denna grupp som har ansvaret över lönebild-ning hör dock tydligen inte regeringen. Man kan ifinansplanen tydligt se hur regeringen bäddar för attkunna säga om det går snett med arbetslösheten: "Ja,men skyll inte på oss socialdemokrater. Det är intevårt fel. Det är parterna på arbetsmarknaden. "Detta är fullständigt snett i ett samhälle som Sve-rige. Regeringen styr riket. Regeringen har ansvar föratt det finns sådana regler, lagar, ramverk på arbets-marknaden så att parterna på arbetsmarknaden slutersådana avtal som gör att fler människor får riktigajobb.Man skall inte mästra facket för att fylla en histo-risk funktion att kämpa för högre löner. Man skalländra lagarna. Man skall ändra reglerna. Man skallfatta beslut som gör att facket och arbetsgivarna görrätt ur samhällsekonomisk synpunkt.Det är fel recept som ibland använ-der sig av, dvs. att säga att det skall vara si och såmånga procent för att få en högre sysselsättning. Vilever i en värld med rörlig växelkurs. En ändring idenna växelkurs med 2, 3 eller - vilket är heltnormalt - kan antingen utradera vinster iföretagen eller skapa övervinster. Regeringen skriver ifinansplanen en text med en innebörd som om Sverigevore medlem av EMU med dess klippfasta växelkurs.Det vore dock bättre om regeringen tycker att det ärbra att gå med i , argumenterar för EMU ochinte bara pratar som om vi vore med i EMU.Regeringen gör beträffande nya jobb inte ettsmack av det som och bl.a. längehar sagt: måste för att få ned arbetslöshetenoch få upp sysselsättningsnivån vidta en lång radlångsiktiga åtgärder - men inte i statlig inkomstpolitik- t.ex. lägre skatt på arbete, ändringar i arbetsrätten,ändringar i arbetslöshetsförsäkringen just för att på-verka lönebildningen - det som regeringen självidentifierar som den centrala frågan.Fru talman! Låt mig avsluta med att understrykaatt ekonomiska kräftgång inte är ödesbun-den. Vi behöver inte fortsätta att falla ned i . Det går att påverka till det bättre medhjälp av rätt politik. Svenska folket skall inte behövauppleva att fler och fler länder kör förbi oss i väl-ståndsligan. Men för att det skall ske måste politikenändras på några viktiga punkter. Vi i lyfterfram jobben, företagsklimatet, mera stabila offentligafinanser och medlemskap i . I botten av dettaskall det ligga en realistisk ekonomisk prognos.(Applåder)Anf. 5 ():Fru talman! Det går bra för , säger . Jag funderar en del på vad de som lyssnar pådenna debatt eller tittar på TV tycker. Det är ganskaolika.Låt oss se på en person som ägde aktier 1980. Detvar inte så många . Jag såg en uppgift omatt värdet på den svenska börsen har 16-dubblatssedan dess. De flesta som ägde aktier då och behållitdem har blivit rika. De upplever säkert att det går braför Sverige.Däremot är jag inte lika säker på att de 750 000som är beroende av socialbidrag i det här landet upp-lever det så. Jag är inte säker på att alla människor iSverige upplever att det går bra för Sverige.Det finns något änglalikt över finansministern -något kerubliknande. Jag kommer att tänka på denberömda historien om fiskarna och brödet som mång-faldigades.Jag tycker att finansministern har en sagolik för-måga att i fråga om denna mycket strama budget, somhandlar om att minska de offentliga utgifterna och därinte ett öre läggs på totalt sett, ändå få det låta som attdet är en väldelig julklappsutdelning. Han lyfter frampå ett mycket skickligt sätt alla de positiva sakernamen talar väldigt litet om de mycket stora besparing-arna i denna budget. Det är en oerhört kraftfullt åt-stramande finanspolitik som förordas i vårpropositio-nen. Det handlar om att amortera i storleksordningen10 per invånare i på statsskulden.Vi anser i att det är absolut nöd-vändigt att använda överskotten offensivt, att satsa påjobben. Det är det som långsiktigt skapar en stabiloffentlig ekonomi. Det är ett i arbete. Allaskall vara i arbete.Hur skall det gå till litet mer konkret? Arbetslös-heten kostar, har man räknat ut, i storleksordningen15 per invånare, alltså ännu mer än vad somskall amorteras på statsskulden. Det handlar om attförsöka mobilisera alla dessa pengar för att skapa nyajobb.Jag skall försöka att kortfattat i fem punkter läggafram vad föreslår för att få fler i arbete.Den första punkten handlar om omfördelning -rättvisare fördelningspolitik skapar fler jobb. Jag lästeen annons alldeles innan jag kom in där och ställer den retoriska frå-gan: Tror du att barnens framtid blir bättre av sänktaskatter? Nej, det tror inte jag. Då ställer sig genastfrågan: Varför sänker ni då skatter för oss högin-komsttagare? skall vi få i sänktaskatter i och med den avvecklade värnskatten. Ävenom man behåller värnskatten i de högsta regionernakommer och jag att få en skattesänkningmed . Varför inte se till att dessapengar i stället går till barnen, vården, skolan ochomsorgen?Nu säger socialdemokratin: Vi lovade att ta bortvärnskatten. Men är det så att ni har uppfyllt allalöften? Har ni inte brutit någonting av det ni lovade ivalrörelsen ? Ni har väl tvingats att alltid ta hän-syn till nya omständigheter? Är det rimligt att i detläge som vi har sänka skatten på de allra högstainkomsterna som låginkomsttagarna inte fårett öre i skattesänkning?Ni gör en fördelningsanalys i vårpropositionen.Där talar ni om att de rikaste har fått betala mer ochbära tyngre bördor. Men det är skillnad på att läggaen börda på en elefant och på en liten åsna. Man kannaturligtvis beskriva det på litet olika sätt. att kvinnor och män fått bära lika stora bördorför budgetsaneringen. Jag såg en uppgift om att kvin-norna ligger på en lägre månadslön än män-nen i genomsnitt. Det betyder att en given summapengar som man tar från en kvinna i genomsnitt inne-bär relativt sett en betydligt tyngre börda. Det är all-deles uppenbart att alla de åtgärder som vidtagits föratt sanera budgeten drabbat kvinnor, unga och barn-familjer hårt. De har drabbats relativt sett hårdare.Jag måste få säga till som säger nå-got som vi hört förut, att behöver sänktaskatter. Jag föreslår att ni ändrar valaffischen. Sverigebehöver sänkta skatter och höjda egenavgifter, skalldet stå. Ni skall ju höja egenavgifterna, eller hur, isamband med pensionsuppgörelsen? Lägg nu tilldetta, , och tala om hela sanningen. Dethandlar inte om att sänka skatter utan om att omförde-la från progressiva skatter till egenavgifter som slårhårdast mot dem som har lägsta inkomster.När det gäller fördelningspolitiken är det ocksåmycket viktigt att det görs någonting åt hyrorna. ErikÅsbrink tar till sig äran av att bostadskostnaden förvillaägare med tanke på den sänkta räntan har sjunkitmed kanske . Det är väldigt bra. Men bo-stadspropositionen blev mycket innehållslös för osshyresgäster. Jag pratar ofta med mina grannar omdetta. Man har inte känt någonting som helst av det.o.m. sänkta hyror som det ibland flaggats om frånregeringen. Här måste det göras någonting för attordna en någorlunda rättvisa. Gör någonting så atthyrorna går ned!Sammantaget skapar omfördelningen jobb därföratt höginkomsttagaren lägger genomsnittligt sett merapengar på hög, låginkomsttagaren tvingas användadem till efterfrågan och köpkraft. Därför är det pro-duktivt med rättvisan.Den andra punkt som vi föreslår är den gamla väl-kända saken: Mer resurser till skolan, vården ochomsorgen. Det är jättebra att 4 miljarder tillkommer.Jag vill påminna om att det trots detta försvunnit140 000 jobb netto från den offentligasektorn. , då kom till, har detförsvunnit 30 000 jobb. kommer det varafärre i jobb i den offentliga sektorn än 1996.Det går inte, , att beskriva allt det härsom en expansion - 72 miljarder får ni det till pånågon sida i propositionen. minskar denoffentliga sektorn som andel av ekonomin. Skolan,vården och omsorgen får relativt sett en krympandedel. Räkna nu ut, både och , vad som behövs för att det verkligen skall blirejält flera lärare och sjuksköterskor. Där är Per-OlaEriksson och jag helt överens om att det är det sombehövs, inte en massa politiker som visas i TV sittan-de vid sängkanten inom äldreomsorgen.Carl B upprepar OECD-statistiken därSverige har ramlat ned till 18 plats. I den statistikenräknas den offentliga servicen bort. Jämför man BNP,som omfattar också den offentliga konsumtionen,ligger på fjärde plats inom EU och en bitlängre ned inom . Det handlar alltså om heltandra storleksordningar. Innebörden av siffror måste väl vara att han räknar bort lärar-jobb och sjuksköterskejobb. De är inga riktiga jobb.De räknas bort ur statistiken. De ingår inte i välfärdenöver huvud taget. T.o.m. för en folkpartist är det enganska starkt högervriden ståndpunkt.Den tredje punkten är aktivare näringspolitik förmiljöomställning och kretsloppsanpassning. Därskulle man önska sig att regeringens miljöprogram varmera sammanhållet och långsiktigt. En del av miljö-fondspengarna delas ut i kommunerna. Vi var med engång om att förhandla fram fonden, och den är bra.Men tyvärr har man litet grand av änglaupplevelseneller jultomteupplevelsen igen, att regeringen delar utolika ibland ganska kortsiktiga och ogenomtänktaprojekt i kommunerna. Vi skulle behöva ett långsik-tigt hållbarare miljöprogram. Energiuppgörelsen ärbra, men vi behöver gå vidare. På trafikområdet är detorimligt att satsa alla dessa miljarder på Dennispake-tet, som kollektivtrafiken inte har tillräckli-ga resurser i storstäderna.En arbetstidsreform är nödvändig. Regeringen sä-ger att det finns ett utrymme för arbetstidsförkort-ningen. Men ni har ingenting konkret att komma mednär det gäller att minska övertidsarbetet och omförde-la arbetstiderna. Vi kommer att presentera i vår mo-tion ett program för 35-timmarsveckans genomföran-de.Vi har låtit oss inspireras av bl.a. motsvarandeprogram i , och vi kommer att tala väldigtmycket om detta i valrörelsen. Det är absolut nöd-vändigt att genomföra ett konkret reformprogram medbåde lagstiftning och avtal.Vi har sett affischer runt om i landet där en LO-kvinna och en LO-man säger: Vi räddade Sverige.Här säger att regeringen räddade Sveri-ge med hjälp. säger attCentern räddade Sverige.LO:s uppfattning om saneringspolitiken har legatganska nära uppfattning. Jag vill frågaErik hur han upplever denna affisch. Vem ärdet egentligen som säger detta? Vem anser LO rädda-de ? Menar LO att det var samarbetet medCentern som räddade ? Eller menar LO rentav att de två på affischen är vänsterpartister som sägeratt det var Vänstern som räddade ? Det vorekanske för bra för att vara sant, men jag skulle viljahöra: Vem räddade , ? Är detbara er egen skicklighet? Litet tur har ni väl ändå haft.Det är bra att blockpolitiken är död, säger . Jag tror att det finns ganska starka faror idet. Om vi i får samma utveckling som i USAoch , att de stora partierna rör sig mot mittenoch fångar in den etablerade medelklassen med enpolitik som ligger mycket nära varandra, kan mångaunga, arbetslösa människor se politiken som ett spelsom de upplever att de inte är berörda av. Vänster-partiets ambition är att visa upp ett tydligt alternativtill vänster. Vi påstår inte att vår politik är bra för alla.Vår politik drabbar många grupper. De välbeställdamed höga inkomster får betala mer i skatt. Vi kommeratt omfördela. Men vi tror att det i längden enbart ären sådan tydlig vänsterpolitik som är hållbar.(Applåder)Anf. 6 TALMANNEN:Jag vill påminna om att i denna replikrunda gällerinläggen i första hand regeringens förslag. Repliker åtandra håll skall i första hand ske under nästa omgång.Anf. 7 ():Fru talman! Först vill jag säga någonting beröm-mande. Det är utmärkt att regeringen nu följer Miljö-partiets krav på att anslå mer pengar till kommuneroch landsting. Det är helt nödvändigt för att upprätt-hålla en bra skola, en bra äldreomsorg och en bra vårdför alla - helt nödvändigt.Vi har varit väldigt kritiska till de åtstramningarsom regeringen har genomfört gentemot kommuneroch landsting, bl.a. genom höjningen av egenavgifter-na - höjningar som skall bli bestående, såvitt jagförstår.Regeringens påplussning med 4 miljarderkronor är i nivå med vad krävde.Då avslogs det kravet, men vi får det tillgodosett ,och det är bra. Men det kommer att behövas ytterliga-re påplussningar. De svarta hålen är stora. Trots det ärdenna påplussning det mest positiva inslaget i vårpro-positionen. Resten lider av mer eller mindre storabrister.Den allra största bristen är de viktiga och förframtiden avgörande förändringar som inte finns medi propositionen. Vi i ser tre sådana vikti-ga strukturella eller mer grundläggande förändringarsom måste genomföras för att vi iSverige verkligen skall kunna bygga ett socialt ochekologiskt hållbart samhälle.För det första måste den generella arbetstidenminskas. Sänkt arbetstid per veckaskulle ge minst 200 000 nya jobb på ett par sikt- detta under förutsättning att en större del av löneut-rymmet intecknas och att staten, dvs. vi här i riksda-gen, hjälper till genom att sänka arbetsgivaravgifternaoch egenavgifterna. Då kan både arbetsgivare ochhushåll med låga eller medelmåttiga inkomster klaraarbetstidsförkortningen utan högre kostnader ellersänkt lön.Sänkt arbetstid är också en viktig välfärdsreformför ett socialt hållbart samhälle. Tiden är en knappresurs, framför allt för barnfamiljerna. Sänkt arbetstidär en reform för barnens skull, men det är också ettbra metod att fördela välfärden på ett rättvisare sätt. tvingas många människor, inte minst de nyasvenskarna, att ofrivilligt stå utanför arbetsmarknadenoch inte kunna bidra till sin egen försörjning. Detskapar problem för den enskilde och samhället, ochdet innebär stora ekonomiska förluster som i längdenär helt oacceptabla.En arbetstidsförkortning skulle vara ett realistisktsätt att minska arbetslösheten och höja liv-skvaliteten och fördela välfärden mer rättvist. Fråganär om regeringen alls vill inse behovet av arbetstids-förkortning. Man skriver ju bort den i propositionefter proposition, trots att man tillhör ett parti varspartikongress har beslutat att man skall genomföra enarbetstidsförkortning.För det andra måste beskattningen på arbete sän-kas. Arbetskraftskostnaden är hög, främst beroende påatt arbete belastas med inkomstskatt, arbetsgivaravgif-ter, egenavgifter och ibland även med moms. Det somär dyrt försöker man självfallet att minska ned på.Följaktligen uppfattas det vanligen som rationellt attminska antalet anställda och ersätta dem med maski-ner och ökad energianvändning eller att helt enkeltavstå från de tjänster som borde utföras. Är det dåunderligt att arbetslösheten blir hög? Den höga be-skattningen av arbete innebär också att många full-tidsarbetande i vårt land har svårt att klara sin för-sörjning på egen hand. Det här är ingen nyhet, detdiskuteras oerhört mycket. En lång rad utredningarvisar att många fler jobb skulle skapas och många flerskulle kunna klara sin ekonomi om beskattningen påarbete sänktes. Det är inte kunskapen som saknas,utan viljan till förändring.Regeringen betonar faktiskt i propositionen viktenav att hålla nere arbetskraftskostnaderna när man påmassor av ställen framhåller hur viktigt det är attlönehöjningarna hålls på en låg nivå för att man skallfå ned arbetslösheten. Indirekt säger ni då att ocksåsänkta kostnader för arbetskraft genom skattesänk-ningar skulle ge fler jobb.Men regeringen lägger nu tvärt locket på i de cent-rala skattefrågorna, i vart fall till efter valet.