prot · GL0966 · 1998-02-12 00:00:00 — En möjlighet är gymna-sieutbildningar eller utbildningar via studieförbunden.Arbetar man på departementet med frågor av det härslaget? Detta kostar inte mycket pengar, men det kange goda resultat om det genomförs.Anf. 141 ():Herr talman! Det är ett mycket intressant samtal viför om de turistiska frågorna, framför allt när detgäller glesbygden och den småskaliga landsbygden.Jag skulle vilja kalla den för bygdeturismen. Det ärfint att detta lyfts fram och att vi kan föra ett samtalom det.Det finns ett antal bra exempel från senare år påden här typen av småskalig turism. Man kan bo pålantgård, det finns fäbodssatsningar, sameturism,vildmarksäventyr, ekoturism osv. Detta är ofta verk-samheter som har dragits i gång med eldsjälar somgrund. Om inga eldsjälar hade funnits eller om de intehade haft en chans skulle många av de här verksamhe-terna inte ha kommit i gång.Vi vet också att turistanläggningar i hela detsvenska inlandet har byggts upp som gått.Ett problem som man har i de mindre turistanlägg-ningarna - om vi nu glömmer Åreregionen, ,och de stora anläggningarna uppe i -där man kan och vill satsa på en profil med bygdetu-rism är att man ofta har väldigt svårt att plocka frammarknadsföringsmedel.Vi vet ju hur kommunernas situation är. Det sak-nas pengar i kommunerna. Man klarar med nöd ochnäppe att satsa på sina kärnverksamheter. Att utvecklaen bygd och hjälpa till att utveckla ett näringsliv är jusådant som det krävs pengar till, och de måste kommanågonstans ifrån.Jag efterlyser en satsning på ett samlat programför bygdeturismen, dvs. ett samlat program där manhar hela den svenska bygdeturismen och lands-bygdsturismen presenterad, som man kan marknads-föra. Jag är mycket medveten om att det är Turistrådetsom skall hålla i den nationella marknadsföringen.Det påpekas också i svaret. Men användersina pengar till att satsa på utlandskontoren och detblir inte mycket pengar över till att hjälpa till attmarknadsföra den småskaliga landsbygdsturismen.Jag tycker att borde ha litetpengar som man kunde använda till att utveckla olikasaker i de områden i vårt land som är värst drabbadenär det gäller sysselsättning och har flest arbetslösamänniskor. Rapporterna är jutragiska. Folk har lämnat inlandet och flyttar ned motkusterna. Jag efterlyser detta.Jag efterlyser också möjligheter för kommunerna.Vi har ju ett alldeles speciellt läge med katastrof försmåkommunerna, framför allt i inlandet. Varför kanman inte hitta pengar, förslagsvis från Näringsdepar-tementet, inte bara till den turistiska bygdesatsningenutan också till de alldeles speciella satsningar somkommunerna måste göra? Man klarar ju med nöd ochnäppe sin kärnverksamhet. Då borde den här möjlig-heten också finnas.I svaret som får sägs dess-utom att saneringen av ekonomi har drabbatglesbygden. Egentligen är väl det ett ganska dåligtbetyg. Vi vill ju att glesbygden skall leva och attmänniskor skall stanna kvar där, och ändå skall deekonomiska saneringar som vi gör drabba glesbygden.Då finns det väl ingen tanke bakom detta att helaSverige skall leva.Jag ställer också frågan: Vem skall svara för att vifår en samlad katalog för den småskaliga bygdeturis-men? Det finns exempel på detta, t.ex. Sommarvägar inorr. Och vi har ju Följ ljuset på norr, som inlands-kommunerna har satsat på. Men det är ju med nöd ochnäppe det går att dra från kommu-nerna för att genomföra detta. Det har ju i och för siganvänts mål 6-områdespengar till detta också. Mendet krävs litet mer från härockså.Anf. 142 Näringsminister ():Herr talman! Det här är en bransch som samhälletär väldigt djupt involverad i. Det finns ingen branschsom staten har så stort engagemang i som just i turist-branschen. Vi har en särskild marknadsföringsorgani-sation med Turistråd. Varje län har en lik-nande organisation som finansieras av landstingen,ofta via och länsanslaget som Närings-departementet lämnar - det finns en medfinansieringdär - och kommunerna. Staten tar ansvar för enmarknadsföringsorganisation både på nationell ochregional nivå.Här finns en särskild turistdelegation och ett sär-skilt glesbygdsverk som jobbar väldigt mycket medturistfrågorna. Staten ger ett särskilt bidrag till som är djupt involverat i de här frågorna.Kommunerna har genom kommunallagen möjlighetatt arbeta just med turistfrågorna på ett helt annat sättän med alla andra näringar. Den enda näring därkommunerna har rätt att gå in och agera är inom tu-rismen.Under min tid som regionalminister har vi till-sammans med EU tagit fram ett femårigt program på1,i EU:s strukturfondsprogram förturismen. Vi har en extra engångssatsning i marknads-föringsinsatser på nationell nivå på 90 miljoner. Vihar en gigantisk satsning på forskning och utvecklinguppe i på nästan 100 miljoner kronor.Nog gör vi en hel del på det här området. Jagtycker att vi jobbar bra. Däremot är jag inte säker på,, att lösningen för att ytterligare få fartpå turismen är att näringsministern gör mer.Nu måste det faktiskt arbetas ute i landet med depengar och de verktyg som vi har skaffat fram. Jagtycker att beskriver detta ganska bra närhan säger att det är småskalig turism som måste fåfart. Det är inget som man administrerar fram i någotplanekonomiskt system på Näringsdepartementet.Näringsdepartementet skall medverka till att det finnsforskning, utveckling, riskkapital och marknadsfö-ringsinsatser, och det finns det. Vi stöder också orga-nisationer regionalt och nationellt.I den regionalpolitiska propositionen handlar detmer om att se till att man får helhetslösningar, sam-verkan och incitament för att göra något också lokalt.Anf. 143 MARGARETAANDERSSON (c):Herr talman! Jag tror att vi i ganska stor utsträck-ning har liknande åsikter om de här frågorna nä-ringsministern, och jag. Vi värnarmycket gärna om glesbygdsfrågorna.Men jag har inte fått något direkt svar på fråganom ministern kan tänka sig att öronmärkapengar till de små företagen som ofta finns i glesbyg-den och som kvinnor ofta driver.Sedan finns det också problem på den regionalanivån som den centrala nivån kanske behöver ta tag iför att få litet ordning och reda i det här landet också.Jag säger inte det för att skoja om det, utan för att detfaktiskt finns problem på en del ställen när det gällervissa samarbetsfrågor.Sedan vill jag också återigen ställa frågan: Finnsdet något samarbete mellan de olika departementen iregeringen? Det finns en hel del frågor som är väldigtviktiga för turistnäringen men som kanske egentligeninte ligger på . Exportrådetligger ju under . Men hur är detmed kontakten med t.ex. svenska lektorer utomlands?Det ligger förmodligen under Utbildningsdepartemen-tet. Sedan har vi handelskamrarna och ambassaderna.Vilken information har de? Finns det upparbetadekanaler?En annan väldigt viktig fråga för de små företagenär skyltningen. Den ligger under Kommunikationsde-partementet. Den frågan är mycket viktig. Den harinte fått någon lösning . Kan man diskutera sådanahär frågor i regeringen, och gör man det?En annan fråga som ligger under Jordbruksdepar-tementet gäller den enormt stränga livsmedelslag-stiftning som vi har. Man kunde kanske lätta upp denlitet grand, om inte annat så för de allra minsta företa-gen, t.ex. kaffestugor och annat. blir det såsträngt att man inte klarar av att göra ganska enklalösningar som inte skulle ha någon större negativeffekt för hälsa och smittoöverföring, men som där-emot skulle vara väldigt viktiga för de enskilda före-tagen.Anf. 144 ():Herr talman! Det är naturligtvis så att regeringengör en hel del, näringsministern. Trots det går detbakåt. Trots det utarmas glesbygden och i viss månäven landsbygden. Trots att får en hel delpengar till marknadsföring använder man, enligt mittsätt att se det och med deras egen motivation, dem föratt klara av kostnaderna för sina utlandskontor. De harinte fått så väldigt mycket pengar om man lyssnar pådem själva. De vill naturligtvis ha mer. Det är ju na-turligt.Jag vet ju att kommunerna kan jobba med viss nä-ringsverksamhet. De små kommunerna som finnsuppe i - de är stora till ytan, men närdet gäller pengar och utvecklingskraft är de inte såstarka - med svagt befolkningsunderlag, och somavfolkas , klarar inte mer än kärnverksamheterna.En satsning från där man sägeratt turismen är så fantastisk för inlandet att det är denutvecklingspotential man borde satsa på, åtminstonepå kort sikt som situationen ser ut, hade varit väldigtpositiv. Det vore positivt om man ville satsa och sägaatt nu avsätter vi litet särskilda medel just för densaken. Jag är rädd att man tänker litet för storskaligtändå. Detta är små familjeföretag som känner sig litetgrand utlämnade.Jag vill säga en sak en gång till.När kommunerna inte klarar kärnverksamhetenmen har en vilja och är beredda att satsa på en strate-gisk utveckling av en självbärande fram-tidskraft måste de på något sätt ges en chans till extrastöd. Det vore väl fint om det kunde komma frånregeringen på något sätt.För övrigt håller jag med att det görs en hel del på det här området. Men iden alldeles speciella tid vi lever krävs det uppenbar-ligen extraordinära insatser.Anf. 145 Näringsminister ():Herr talman! Som säger harvi säkert lika uppfattningar i mycket. Men man kanfråga sig om vi skall öronmärka pengar till turismen.Jag har valt en annan arbetsmetod, nämligen attflytta besluten ut i länen och ut i beslutsgrupperna istrukturfondsprogrammen. De 1,2 miljarder som nugår via strukturfondsprogrammen är förslag som harkommit från beslutsgrupperna och som jag har för-handlat hem i och sedan levererat tillbaka tillbeslutsgrupperna. De tar själva besluten. Jag tror attde skulle ta rätt illa vid sig om jag sade att jag nu villta över beslutanderätten från dem. De vill nog gärnaha den. Jag tror också att man kan detta bäst längstute i verksamheten.Detsamma gäller länsanslaget. Jag tror inte att jagheller där skall gå in och peta utan låta länen självabestämma hur pengarna skall användas. Jag tror attdet är bäst så.Den andra frågan gällde om vi samarbetar i rege-ringen. Ja, det gör vi. Vi samarbetar bra i regeringenkring de här frågorna. Det är många ministrar som harett stort intresse för turistfrågorna. Det fungerar bra.Den tredje frågan gällde skyltarna. Detta mötte jagockså ofta. Jag måste säga att det finns en del tjäns-temän på som kanske skulle ägna litet avsin tid åt någonting annat än att bråka om skyltarna.Jag tror faktiskt att vi skulle nå nollvisionen snabbareom man ägnade någon timme åt någonting annat. Dettror jag vore bra.Till vill jag säga att vi ju har satsatpengar, 1,2 miljarder, femårigt program, höjda anslagnär det gäller marknadsföring. Det är ett forsknings-program till som jag tror är någontingväldigt viktigt för turistnäringen.Om nu skulle vilja anslå mer pengar förden regionala näringspolitiken skall jag ju inte tackanej till det. Om till att börja med kanövertyga sin egen riksdagsgrupp om detta har vikommit en bit på vägen. Ännu har inte av det. Kanske att han gör det.Anf. 146 MARGARETAANDERSSON (c):Herr talman! Jag får tacka näringsministern försvaren. Jag hoppas verkligen att de här skyltarna kankomma upp litet fortare. Jag förstår att det inte ärNäringsdepartementet som har att syssla med detta.Ibland är det påverkan, utan att man har maktmedelbakom, som gör att det blir förändringar.Att bilda opinion i de här frågorna är också vik-tigt. Det har vi ju ett gemensamt ansvar för.Jag tycker över huvud taget att turistverksamhetenoch allt vad därtill hör är så oerhört viktigt att vimåste fortsätta att arbeta på det här sättet. Om maninte direkt kan öronmärka pengar hoppas jag ändå attden fortsatta utvecklingen blir positiv. Jag skullegärna se att man kunde göra det. Trots de här sats-ningarna, som sade tidigare, har inte såmycket positivt hänt. Vi har större behov än vad vikan tillgodose.Att få en koncentration av människor till vissadelar av och en utglesning i andra delar ärockså väldigt olyckligt. Det kan innebära men förturismen att det inte finns tillräckligt många männi-skor när den kommer igång om . Jag tror attdet trots allt skulle vara av behov att göra litet som ärspeciellt inriktat på detta.Det är tacksamt att det finns mycket forskning ochutvecklingsmedel på olika ställen i landet. Men det äråterigen de allra minsta företagen som behöver merservice och som vi kanske får arbeta med via kommu-nerna. De är svåra att få tag på. är de väl-digt viktiga. Detta kan ofta vara skillnaden mellan attbo kvar på landsbygden på ett jordbruk och att varatvungen att lägga ned och flytta därifrån. Det kan varaden här lilla skillnaden som gör att man kan stannakvar. Det skulle vi väldigt gärna vilja åstadkomma.Tack.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1997/98:124 om denregionala utvecklingenAnf. 147 Näringsminister ():Herr talman! har, mot bakgrundav bl.a. de senaste årens befolkningsutveckling, frågatmig:1. vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidtaför att åstadkomma en politik för en positiv ut-veckling i de mindre orterna och förhindra fortsattkoncentration till storstadsområdena,2. om jag vill medverka till en tydlig och konkretmålformulering för den regionala utvecklingen,3. om jag avser att medverka till att beslut inomregeringen bedöms utifrån den effekt de kan få förden regionala utvecklingen, och4. om jag är beredd att medverka till att statliga verkoch myndigheter får ett tydligt ansvar för en posi-tiv regional utveckling.Låt mig först säga att jag och regeringen delar denoro för den regionala utvecklingen som Per-OlaEriksson gett uttryck för. En fortsatt kraftig befolk-ningsminskning, inte bara i gles- och landsbygd ochmindre orter utan även i större industri-orter, är till nackdel för hela landet. En fortsatt starkbefolkningskoncentration till ett fåtal större orterskapar olika slags problem även i dessa orter.Den faktiska befolkningsutvecklingen är emeller-tid resultatet av förändringar i ett antal olika faktorer.Låt mig därför gå närmare in på de viktigaste av des-sa.Bruttoomflyttningen i landet har under ett antal årlegat på en historiskt sett hög nivå. Storstadsområde-na, framför allt , har under desenaste åren haft stora inrikes flyttningsöverskott.Främst de s.k. skogslänen redovisar däremot stora ochökande flyttningsunderskott.Vad som gör att bilden totalt sett skiljersig är dels att , för första gång-en , hade födelseunderskott, dels att netto-invandringen var mycket låg. Från att ha haft ett årligt födelseöverskott i hela landet istorleksordningen 20 000-30 000 personer har viunder således ett födelseunderskott på 3 000personer. Invandringsöverskottet har tidigare under1990-talet varit i genomsnitt 25 000 personer. Under1997 var överskottet däremot endast 6 000 personer.Alla dessa faktorer gör att fler län och kommunerän redovisar en minskad folkmängd.Födelseöverskott eller nettoinvandring överstiger intei samma utsträckning som tidigare utflyttningen frånen rad områden i landet.De senaste årens sanering av statsfinanserna, somju skett i samarbete med , har varit nöd-vändig för att långsiktigt rädda välfärdsstaten. Sane-ringen har också kunnat ske under kontrollerade for-mer och därför har en mängd åtgärder kun-nat vidtas för att förbättra den regionala utvecklingen.Exempel på viktiga sådana insatser är den fortsattautbyggnaden av de regionala högskolorna och destora investeringarna i infrastrukturen.Den nödvändiga saneringen av statsfinanserna harnaturligt nog kommit att få större konsekvenser i deregioner där transfereringarna från statsbudgeten harstörst betydelse. Dessa regioner är ofta de som redantidigare har problem från regionalpolitisk synpunkt.Den regionala utjämningspolitiken har dock påsenare år fått en betydande förstärkning genom demedel som tillförts genom EG:s strukturfonder.Marknadsekonomin har visat sig vara det effekti-vaste systemet för att skapa ekonomisk tillväxt i sam-hället. I en del avseenden finns det dock skäl för sam-hället att korrigera resultatet t.ex. med den typ avvälfärdspolitik som länge bedrivits i Sverige.En internationell jämförelse ger också vid handenatt ett land som , med en utvecklad välfärds-politik har mindre klyftor t.ex. vad avser inkomsteroch arbetslöshet, inte bara mellan olika människor,utan även mellan olika regioner, än länder där demarknadsekonomiska krafternas påverkan inte balan-serats på detta sätt.Som direkt svar på första frågakan jag säga att regeringen ärinne i slutskedet av ett arbete med en proposition sombl.a. kommer att innehålla förslag till åtgärder somavser att verka för en bättre regional utjämning mellanolika delar av landet. Jag kan inte gå närmare inpå de konkreta åtgärder som regeringen kommer attföreslå. Jag vill dock understryka att den planeradepropositionen naturligtvis endast är ett led i regering-ens arbete med den långsiktiga regionala utjämnings-politiken. Denna politik måste föras inom mångaviktiga samhällssektorer om befolkningsutvecklingenskall kunna vändas.Vad sedan beträffar frågan om att uttala en tydligoch konkret målformulering för den regionala ut-vecklingen, i likhet med vad regeringen gjort för t.ex.arbetslösheten, vill jag säga följande. Regional ut-veckling är ett mångfasetterat begrepp. Riksdagenanslår t.ex. medel för regional utveckling och utjäm-ning till alla delar av landet. Att alla delar av landetutvecklas så väl som möjligt vad avser t.ex. expansionoch ökad produktivitet i näringslivet, ökad syssel-sättning för män och kvinnor, befolkningsutvecklingetc. är mål för olika politikområden. Härtill kommeruttalade målsättningar för regionalpolitiken om rättvi-sa och valfrihet i arbete och boende så att likvärdigalevnadsvillkor skapas för människor i olika delar avSverige.Att formulera ett mål för den regionala utveck-lingen är därför inte så lätt. Regeringen avser dock atti den kommande propositionen ytterligare förtydligade gällande målen.Jag håller med om att alla beslutsom fattas av och regeringen också börbedömas utifrån de effekter de får på den regionalautvecklingen. De åtgärder som vidtas med medel frånanslagen under utgiftsområde 19 kan endast margi-nellt påverka den regionala utvecklingen. Utveckling-en inom andra samhällsområden ger de grundläggan-de förutsättningarna och är sammantaget mer betydel-sefull i detta sammanhang.Regeringen lämnar bl.a. därför direktiv till samtli-ga relevanta kommittéer och särskilda utredare attredovisa regionalpolitiska effekter av sina förslag.Eftersom det visat sig att de avgivna betänkandenasällan innehåller den grundliga analys som direktiveneftersträvar, avser regeringen att i ökad utsträckningbevaka att förslagen innehåller noggranna kon-sekvensbedömningar. Härigenom bör det bli möjligtatt på ett ännu bättre sätt än bedöma de regiona-la konsekvenserna av olika beslut.Vad slutligen beträffar statliga verks och myndig-heters ansvar för en positiv regional utveckling villjag först nämna att regeringen på olikasätt låtit kartlägga och analysera de regionala konsek-venserna av förändringar i den statliga sektorn. Dessautredningar avser regeringen att följa upp på olikasätt. Regeringen avser således att återkomma även tilldenna fråga i den kommande propositionen.Anf. 148 ():Herr talman! Först vill jag framföra ett tack tillnäringsministern för svaret på min interpellation. Jagvet att näringsministern känner starkt för de regionalautvecklingsfrågorna. Han ger också uttryck för denoro han känner över utvecklingen i under enlång följd av år.På några punkter instämmer näringsministern medmig, och det är bra. På några andra punkter är detmera fråga om att vänta och se med hänvisning tillden regionalpolitiska propositionen. Jag förstår i ochför sig att regeringen nu är i färd med att slutföraarbetet med den proposition om regionalpolitiken sominom kort skall läggas på bord.Jag känner dock en ordentlig oro för de ökadeklyftorna mellan olika delar av landet, och det ärockså mot den bakgrunden som vi från centergruppenframställt 16 interpellationer. Dessa handlar inte omregionalpolitik i den traditionella betydelsen av stödoch bidrag, som kanske är förlegad, utan i dem vidgasdebatten till att handla om olika sektorer som var ochen för sig medverkar till att skapa en bättre regionalutveckling.De expansiva storstadsregionerna blir starka-re, medan landsbygdsområden och småorter för enmera tynande tillvaro. Det är när vi ser i backspegelnallvarligt att finna att man totalt sett ilandet visserligen har haft en befolkningsökning om640 000 människor men att merparten av denna be-folkningsökning har skett i de tre storstadsområdena.Dessa tre områden svarar för 68 ½ % av den totalabefolkningsökningen i landet. Det är icke bra.Många har fokuserat på den mindre positiva ut-veckling som vi haft bl.a. till följd av deekonomiska problem som vi har haft i , mendet är viktigt att också vidga perspektivet och inse attvi inte haft en tillräckligt aktivoch slagkraftig regionalpolitik.Koncentrationspolitiken korar inga segrare. Denskapar bara förlorare. Koncentrationen och centrali-seringen är ett betydande problem och en samhälls-ekonomisk belastning. I stora delar av landet bor nukanske den sista generationen. Vi behöver få åtgärdersom dämpar storstadstillväxten, och jag vill efterlysaom näringsministern trots att han ännu inte är färdigmed den regionalpolitiska propositionen ändå kanlätta något på förlåten för den. Vilka exempel pååtgärder kan man från regeringens sida tänka sig delsför att dämpa storstadstillväxten, dels för att åstad-komma en bättre befolkningsökning i mindre orter?Vi behöver fler människor i de mindre orterna om viskall kunna klara skolan, vården, omsorgen och allannan service.Det är bra att näringsministern instämmer i mittsynsätt när det gäller att bedöma effekterna av olikaförslag i det regionala perspektivet. Det är också braatt han lovar förbättringar när det gäller eftervårdenpå den här punkten.Jag skulle vilja komplettera med en fråga om destatliga myndigheterna. Är näringsministern bereddatt mera tydligt än nu ålägga regionala myndigheteratt ta ett ökat regionalpolitiskt ansvar? Det gäller bådeinom rättsväsendet och inom andra sektorer. Det ärviktigt att man klarar datafunktioner och andra servi-cefunktioner som människorna är beroende av.Till sist, herr talman, vill jag också uttala en oroför att inte visar ett särskilt stort intresse förde regionala frågorna. Det är ganska glest i kammarennär man diskuterar regionalpolitik. Det är kanske etttecken på att många partier prioriterar bort den frå-gan. Det gör däremot inte Centerpartiet.Anf. 149 ():Herr talman! uttrycker en starkpositivitet och är i stort sett nöjd med näringsminis-terns svar, vilket ju kan förklaras på flera sätt. Jag varsjälv med när de båda tillsammans på Landbygdsriks-dagen 1996 i använde vackra ord om åtgärdersom skulle ge resultat framöver. När vi står här i dagkan vi konstatera att situationen inte har blivit bättreutan snarare sämre.De facto har och Socialdemokrater-na gjort mycket tillsammansför saneringen av svensk ekonomi, och vi är säkertalla i vårt land tacksamma för det, men den har otvi-velaktigt drabbat landsbygden. De löften man gav1996 har man inte kunnat uppfylla, och frågan är nuvad händer på den landsbygdsriksdag som skall ge-nomföras i . Blir det fort-farande fråga om samma löften, eller är möjligen denregionalpolitiska propositionen nu framlagd?Vi har väntat på att den regionalpolitiskapropositionen skall komma. Det var sagt att denskulle komma . vet vi inte omden kommer före Landsbygdsriksdagen. Det voreintressant att få ett svar på om den kommer att läggasfram före landsbygdsriksdagen. Eller vågar man iavvaktan på den inte säga så mycket?Redan när de regionalpolitiska frågorna behandla-des föreslog vi från kristdemokraternassida att det borde göras en ordentlig parlamentariskutredning om de regionalpolitiska frågorna. Vi tyckteatt dessa frågor är så viktiga, precis som tydligenockså gör.