prot · GL09112 · 1998-05-26 00:00:00 — Om ni tror att Lundkommis-sionen har löst alla problemen i ett land när det gällermänniskors krav på att få veta hur deras säkerhet-stjänst arbetar tror jag att ni rent ut sagt är litet naiva.Anf. 67 MARIANNESAMUELSSON (mp):Fru talman! Det var intressant få veta att vi varnaiva för att vi tyckte att i Norgehade hanterat dessa frågor bättre än vad man gjort iSverige. Jag tror att vi delar den naiviteten med väl-digt många svenskar som inte med den emfas somjustitieministern har är övertygade om att regeringenhanterat den här frågan så perfekt. Det var precis sådet lät. Alltihop har skett precis på detsättet, och helt enligt de önskemål som har framförtsfrån de medborgare som vill ha insyn.Det är väldigt intressant att notera vad som sades iden debatt som var här i den 20 novemberoch som begärdes av de partier som ville ha en ökadinsyn. Justitieministern meddelande då till riksdagenatt dessa pengar skulle finnas för forskning och insyn.Justitieministern nämnde då att man också skulleforska på IB-affären och IB-materialet.Det har efter debatten framkommit att en hel delav IB-materialet lär vara förstört. får vi höra attarkiven har gallrats . Sedan säger justi-tieministern med en lugnande stämma att nuskall ändra ordningen så att medborgarna själva kanfå reda på sina akter och få insyn. Vad är det de kanfå reda på?Jag tycker att det blir alltmer förvirrande efterdenna redogörelse från justitieministern. Finns detöver huvud taget den dagen fattar ett sådantbeslut någon akt kvar på de personer som är berörda?Eller är det så att arkiven då är så rensade att om jagbegär att få se min akt finns den helt enkelt inte, där-för att den har regeringen lyckats rensabort?Vad är det för demokrati, och vad är det för insynför människor? Det är en skymf. Jag tycker faktiskt attdet är ganska upprörande att höra justitieministernsäga: skall människor få kunna se och veta. Sam-tidigt vet man att allting har gallrats. De som finnskvar är naturligtvis de som är minst intressanta.Anf. 68 BO ():Fru talman! Det är möjligt att några av oss är nai-va. Vi får väl leva med den anklagelsen.Jag tycker dock att jag inte fick svar på några avmina frågor, annat än att det syntes vara ett svar, mendet var tydligen inget svar. ställer jag fråganmycket enkelt inför den avslutande omgången. Hadejustitieministern planerat uppdragen till , och före novembermånad - ja eller nej?Vi är väldigt många som har bilden att regeringenoch justitieministern släpats från position till positioni den här frågan, släpats steg för steg, utredning förutredning och debatt för debatt till att ge med sigprecis så mycket som man måste för att inte tappamajoriteten i denna kammare. Så länge man har medsig och delvis kommerman att släppa precis så mycket som man vill.Jag talar nu - för att vara mycket tydlig - om detförflutna. Jag har redan i den debatt vi hade i höstassagt att jag tycker att de steg som tas för framtiden pågrund av är bra. skall vi talaom det förflutna. Då tycker jag det skulle vara väldigtbra att få detta klarlagt.Är det så, som justitieministern avslutade med attsäga, att vi som vill ha en tror attden löser alla problem? Det har väl ingen sagt, ochdet har väl ingen trott. Frågan är i ett reformistisktsamhälle: Är det så att den metoden löser dessa pro-blem på ett mycket bättre sätt? Tror man att den gördet på ett mycket bättre sätt är det klart att man skallvälja den metoden.Återigen: Vore det inte bra om justitieministerntog kontakt med sina norska partivänner och försöktefå en bedömning från deras sida om det är klokt attlåta sig släpas från position till position eller om detinte vore bättre att ta ett helhetsgrepp?Anf. 69 ():Fru talman! Jag vill utifrån mitt första anförandesnabbt upprepa två av mina viktiga frågor. För detförsta: Varför har regeringen lagt ned så stor energi påatt förskjuta perspektivet från säpo till IB? För detandra: Vad har regeringen emot ett helhetsgrepp?Väldigt många med mig ser inte fördelarna med frag-mentiseringen.Fru talman! Låt andra döma vilka som är naiva,vilka som möjligen är förslagna, och vilka som kanvara realister i den här frågan.Registernämnden har fått ett uppdrag. har fått ett annat. I debatten den 20 no-vember utlovades att skullebreddas. Det har vi inte sett någonting av. Det är moch s som inte vill ha en kommission som sköter dettapå eget bevåg.Underrättelsenämnden skall få sköta de utfråg-ningar som är så viktiga. Där är det politiker, inte avalla kulörer, utan av somliga, och inga historiker. Påvilket material skall ledamöterna ställa frågor? Ja, inteutifrån helheten. Inte utifrån vad som växer fram i enövergripande utredning i en sammanhållen process.Vad blir det för frågor? och är ju själva delar av de strukturersom en kommission borde granska.Nej, jag kan faktiskt inte annat utifrån mina per-spektiv än att underkänna hela upplägget. Jag tror attden här frågan tyvärr kommer att leva länge, i ställetför att vi får en ordentlig utredningsprocess sommånga kunde vara nöjda med.Anf. 70 Justitieminister ():Fru talman! frågar om jaganser att frågorna har blivit hanterade perfekt. Nej,det tror jag att man aldrig kan påstå. Däremot kanman säga att de har hanterats med hög ambition avalla regeringar som har haft ansvaret sedan slutet av80-talet.Jag reagerar mycket starkt mot antydan om att regeringen på något sätt ,eller , skulle ägna sig åt att rensa i säpos regis-ter. Det är en ren oförskämdhet. Det jag syftade påoch som måste känna till - ivarje fall var den frågan uppe i debetten när dettadiskuterades tidigare - är den omfattande gallringsom skedde i säpos verksamhet som skedde i anslut-ning till att beslutade om nya personalkun-görelsen , då förbudet mot åsiktsregistreringinfördes. Då skedde en omfattande gallring av säposregister. Någon gallring sker inte annat än inomde lagliga ramar som finns för hur arkiv skall hanterasöver huvud taget.Bo Könberg undrar om det fanns en planläggningav varenda åtgärd som skulle göras. Nej, det är inte såman arbetar. Det tror jag att också vet,som antagligen är ambitiös i det arbete han utför. Manfattar inte beslut om vad nästa steg skall vara förränman ser resultatet av det steg man har tagit. Det är närman har ett underlag för att bedöma vad som är nöd-vändigt i nästa steg som man fattar beslut om det.Jag kan försäkra att efter att de ut-redningar som gjordes , när vi påbörjadedet stora lagstiftningsarbetet och förändringen avsäpo, visste vi att det var många steg som skulle be-höva tas.Jag är fullständigt övertygad om att när redovisar sitt uppdrag i en rapport kommervi att behöva ta ställning till vad nästa steg är. Jag kaninte svara på det . Kan det?Rose-Marie Frebran är inte nöjd med hur den härfrågan har hanterats. Jag kan förstå det. Hennes partihar ju inte varit involverat i mycket av detta. Men jagvill påminna om att även partihar suttit i regeringsställning och haft ansvaret för hursäpos verksamhet, och även försvarets del av säker-hetstjänsten, har bedrivits. Kanske det kan finnasanledning för henne att gå tillbaka till sina partikamra-ter och fråga hur de agerade i sin ansvarsställning ochbe dem fundera över om de då tyckte att de gjorde ettbra jobb.I varje fall anser jag att de regeringar som underde har hanterat de här frågorna hargjort det med en hög ambition. Varje anspelning påatt det skulle ligga någonting annat bakom än att kastaså mycket ljus som möjligt över det säkerhetspolitiskaarbetet i under och tidendärefter tycker jag är oförsynt. Det krävs att ni sätterer mer in i vad det arbete som pågår innebär, ochatt ni inte vilseleder allmänheten om innebörden avdet.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1997/98:265 om års-redovisningslagenAnf. 71 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig om re-geringen är beredd att initiera sådanaändringar i årsredovisningslagen (1995:1554) att småoch medelstora företag får samma villkor som sinakonkurrenter på den internationella marknaden. Jaghar förstått att hans fråga framför allt gäller om ifallett företag i sin redovisning skall vara skyldigt attlämna ut information som är känslig från konkurrens-synpunkt, t.ex. uppgifter om omsättning och kostna-der i resultaträkningen.Jag vill först understryka att reglerna om redovis-ning fyller en viktig roll i ett ekonomiskt väl utvecklatsamhälle. Det är väsentligt att aktörerna på markna-den kan skaffa sig viss grundläggande information omolika företags förhållanden. Därigenom får de bättremöjligheter att fatta ekonomiskt välgrundade beslut.Detta gynnar hela näringslivet och därmed i förläng-ningen också samhället. Inte minst för mindre företag,som ofta inte själva kan förhandla sig till informationom motpartens kreditvärdighet, är det viktigt att detfinns offentliga redovisningar och att dessa innehållerrelevant information.Samtidigt bör naturligtvis kraven på redovisningligga på en rimlig nivå. Kraven på redovisning får intege upphov till kostnader och andra olägenheter förden enskilde företagaren som inte står i proportion tillden nytta som redovisningen för med sig. Det innebäremellertid inte att kraven på redovisningen bör liggapå den ofta lägre nivå som finns i andra länder medandra traditioner på redovisningsområdet. Det ärnämligen bra för det svenska näringslivet att svenskaföretag upprättar informativa redovisningar.Årsredovisningslagen som trädde i kraft den1 innebär ett genomförande i svensklagstiftning av de regler som har beslutats om inomEG angående redovisning. I en del avseenden går densvenska lagen längre än vad EG-rätten kräver. Detberor på att inte har velat genomföra direkti-ven på ett sådant sätt att den svenska redovis-ningsnormering som fanns redan före årsredovisning-slagen, och som allmänt har ansetts vara av hög stan-dard, försämras.Eftersom den nya lagen än så länge bara har till-lämpats är det för tidigt att utvär-dera den. En sådan utvärdering kommer dock såsmåningom; sådana utvärderingar görs regelmässigtnär en lag har varit i tillämpning under . Ennaturlig fråga i samband med en sådan utvärdering ärom företagets uppgiftsskyldighet har hamnat på enlämplig nivå eller om det kanske finns uppgiftsskyl-digheter som bör utmönstras. I det sammanhangetanser jag att det särskilt finns skäl att granska upp-giftsskyldigheten för de mindre företagen.En sådan allmän utvärdering bör dock anstå ett parår till dess att vi har bättre erfarenhet att bygga på.Men det bör inte hindra att man tar itumed de enstaka frågor som påkallar åtgärder. Rege-ringen har överlämnat en proposition tillriksdagen med förslag till förenklingar i redovisning-slagstiftningen bl.a. avseende tilläggsupplysningar iårsredovisningar och koncernupplysningar i delårs-rapporter.Regeringen har också gett den s.k. Förenklingsut-redningen i uppdrag att överväga förenklingar i redo-visningen för vissa mindre företag. Ytterligare för-enklingsförslag har lämnats av Redovisningskommit-tén i betänkandet Översyn av redovisningslagstift-ningen. De förslagen kommer regeringen troligen attta ställning till under hösten.Justitiedepartementet kommer också att ta itu meden annan fråga, nämligen de diskuteradereglerna kring s.k. förkortad resultaträkning. Dethandlar här om huruvida aktiebolag skall vara tvung-na att ange omsättningen och kostnaderna i resul-taträkningen. Lagen säger att uppgifterna skall läm-nas, men den medger att posterna slås sam-man till en gemensam post om det finns"konkurrensskäl". Rätten att slå samman posterna ärframför allt tänkt för de fall då en öppen redovisningav samtliga poster skulle tvinga särskilt konkurrensut-satta företag att avslöja sina vinstmarginaler. I Dan-mark har man en liknande regel, men företagen fårsjälva avgöra om det finns konkurrensskäl. Det harenligt uppgift lett till att av de danska företagenutelämnar uppgift om omsättning. Det är mot denbakgrunden som den svenska regeln har kommit attutformas som en dispensregel så att den här informa-tionen, som ofta är av stor betydelse för kreditbe-dömning o.d., kan utelämnas endast där det verkligenfinns skäl för det.Frågan om dispens prövas av . Verkets beslut kan överklagas till rege-ringen. Regeringen har i flertalet ärenden som hittillshar prövats gett bolagen de begärda tillstånden.Prövningen av ärendena har emellertid gett oss an-ledning att fråga oss om reglerna är alltför stränga.Jag är därför angelägen om att seöver bestämmelsen. Det är emellertid ännu för tidigtatt säga vad den översynen kommer att leda till.Anf. 72 ():Herr talman! Jag vill tacka justitieministern försvaret på min interpellation. Jag ser svaret som posi-tivt.Anledningen till att jag tar upp detta är att vi i minhemkommun har ett mycket framgångsrikt företagmed 140 anställda. Dess existens hotas av de härreglerna för årsredovisning. Företaget är ett av Sveri-ges finaste tillväxtföretag - ett företag som blev ut-nämnt till årets företag i härom året. Detkanske är ett blivande LM . Företaget ärledande i sin bransch, och ligger i teknikutvecklingensabsoluta framkant. Det lägger ned stora summor årli-gen på forskning och utveckling. av produktio-nen går på export. Jag använder detta företag somexempel i min interpellation.Nu tycker jag att vi politiker har krånglat till detför företaget genom att fatta beslut om en årsredovis-ningslag som kräver lika stor öppenhet för dettanischföretag som för vilket börsnoterat företag somhelst. Jag har inget emot den större insyn som den nyalagen ger, men undantag måste göras för små ochmedelstora företag i likhet med vad som görs i andraeuropeiska länder.Meningen med den nya årsredovisningslagen är attaktieägarna i de börsnoterade företagen skall få störreinsyn och bättre information. Det är positivt. Menprivata bolag får inte sprida sina aktier. Därför före-ligger inte samma behov för dem. Ägarna har all deninformation och insyn de behöver.Det företag som jag har åberopat i min interpella-tion, och många andra som befinner sig i samma utsat-ta läge, är mycket oroade om intelagen ändras. Vi jobbar ju ändå mot samma mål, jus-titieministern! Vi vill ha fler jobb och lättnader försmå och medelstora företag. Den lag som vi nu debat-terar hotar att få stora konsekvenser i rakt motsattriktning. Därför måste regeringen vidta åtgärder föratt förhindra detta.Oseriösa konkurrenter kan nu med lätthet gå in iårsredovisningen och ta reda på företagets styrka,uthållighet, forskningsresurser, marknadsandelar m.m.Detta kan sedan kompletteras med statistik från tulloch import, och användas för att manövrera bort före-taget från marknaden.Varför skall ha dessa regler när andra län-der i och - länder som det härföretaget konkurrerar med - inte har dem? Lagen böromfatta offentliga företag. Generell dispens bör gestill privata små och medelstora företag. Jag tycker attvi i skall ha samma länder som våra konkur-rentländer. Vi behöver ju inte vara först med allt.Vi måste lyssna på dessa tillväxtföretag och gedem möjlighet att konkurrera på samma villkor somkonkurrenterna. Nischföretag är extremt känsliga, ochmåste ges möjlighet att utveckla sina produkter utanatt vi politiker slår undan fötterna för dem.Anf. 73 Justititeminister ():Herr talman! Jag delar uppfatt-ning om att reglerna för redovisning inte får varasådana att de slår undan fötterna för t.ex. ett nischfö-retag så att det inte kan utvecklas. Jag vill nog påståatt reglerna inte heller är utformade så. Men som jagpekade på i mitt svar kan det finnas vissa problemmed den dispensregel som finns för att tillgodosemindre och medelstora företags behov i det här avse-endet.Det är inte riktigt att påstå att vi skulle varasträngast i det här avseendet eller ensamma om såda-na här regler. Det är riktigt att de svenska reglerna förredovisning av resultaträkning, nettoomsättning ochkostnader är strängare än reglerna i de flesta andraEU-länder, men det finns länder som har ännusträngare regler. Dessutom har vi alltså en dispensre-gel. Någon sådan finns t.ex. över huvud taget inte iFinland. I andra länder har man gjort andra avgräns-ningar som innebär att det inte heller där är så lätt förde små och medelstora företagen att undgå en omfat-tande redovisning.Som jag pekade på i mitt svar finns det ett pro-blem med en av de här bestämmelserna, som kanskehar blivit för sträng. Jag tror att det är just den frågansom har skjutit in sig på. I och medden praxis som har utvecklats i samband med över-klaganden av de här ärendena till regeringen har vivisat att vi menar att den skall användas på ett sådantsätt att företag inte hamnar i konkurrensunderläge.Det är det som är avsikten med hela dispensregeln,och då skall den också fungera på det viset. Om denpraxis som regeringen har börjat lägga fast inte ärtillräcklig är jag beredd att göra ändringar i självaregelverket.Anf. 74 ():Herr talman! Justitieministerns inlägg var bra. Detär alldeles självklart att vi har samma uppfattning i dehär frågorna.Jag tolkar justitieministerns svar som positivt. Honsäger där att det är bra för det svenska näringslivet attsvenska företag upprättar informativa redovisningar.Men för nischföretag som lever på en unik produktsom man forskat fram kan det få förödande konsek-venser. Eftersom de inte har en diversifierad verk-samhet kan känslig information läsas ut på ett sättsom inte är möjligt för företag med mer diversifieradverksamhet. Dessa företag är alltså rädda för att kon-kurrenterna i exportländerna slår ut dem genom deninformation som de tvingas lämna men som deraskonkurrenter inte behöver lämna ut.Justitieministern säger också i sitt svar att vi harlagstiftat i denna fråga enligt de regler som utfärdatsgenom EU. Jag vill påstå att vi i en del avseenden hargått längre än vad säger, medan andraländer har lägre krav på mindre och medelstora före-tag. Jag tycker inte att vi skall gå längre än vad EU:srätt kräver och på detta sätt utsätta våra känsliga före-tag för risker.Justitieministern talar också i sitt svar om en ut-värdering. Jag hoppas att den sker skyndsamt ochomfattar de delar som jag har berört i min interpella-tion och de frågor som bör påkalla de åtgärder somjustitieministern pratar om i sitt svar. Det förslag somdepartementet jobbar med och som innebär att posteri redovisningen får slås ihop av konkurrensskäl är ettsteg i den riktning som jag förespråkar.Justitieministern pratar också om dispensmöjlighe-ten, men jag anser att dispensmöjligheten är ett trub-bigt instrument, eftersom underlaget för ansökan omsådan dispens är offentlig handling och företagen ärmycket försiktiga med att lämna ut de utgifter sombehövs för att man skall kunna ta ställning till dis-pensansökan. Företagen har i det här sammanhangetalltså hamnat i något av en Moment 22-situation.Justitieministern uttrycker i slutet av sitt svar atthon är angelägen om att se överde delar i lagen som jag har kritiserat, och det tyckerjag är ett mycket positivt besked. Jag ser fram emotatt de ändringarna kommer till stånd.Anf. 75 Justitieminister ():Herr talman! Jag vill återigen understryka att detsom vill uppnå faktiskt är precis detsom dispensregeln är avsedd att uppnå. Den skallförhindra konkurrensmässigt negativa konsekvenserför nischföretag av det slag som be-skriver. Detta är inte alls ett trubbigt instrument, utandet är ett utmärkt instrument för att göra en avväg-ning. När öppenhet är enbart positivt och inte innebärnågon nackdel för företaget skall den också efterlevas,men när den leder till konkurrensnackdelar skall re-geln om öppenhet inte vara lika sträng.Att det skulle vara ett problem att handlingar hosPatent- och registreringsverket är offentliga handling-ar måste jag med det bestämdaste invända mot.Handlingar som lämnas in till en myndighet är själv-fallet allmänna handlingar, men sedan har vi ju sekre-tessregler som gör det möjligt att affärshandlingar inteblir offentliga om det skulle innebära negativa kon-sekvenser för företagen. Detta är ju en regelmässigsituation i denna typ av handläggning av ärenden. Detär icke någon Moment 22-situation som företag ham-nar i när de vänder sig med krav på dispens till Pa-tent- och registreringsverket.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1997/98:290 om sam-hällets förhållningssätt till dem som drabbats avsexuellt våldAnf. 76 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig vadregeringen avser att göra för att se till att offer försexualbrott alltid informeras om gär-ningsmannen avviker under straffets avtjänande.Underrättelser till brottsoffer om att en frihetsbe-rövad gärningsman har avvikit eller av andra skälvistas utanför anstalten utan bevakning är i många fallav stor betydelse. Detta gäller inte bara offer för sex-ualbrott. Jag vill dock poängtera att det som huvudre-gel är målsäganden som skall avgöra om han eller honvill ha sådan information.Bestämmelser om underrättelser till målsägandenfinns för olika former av frihetsberövanden.När det gäller personer som avtjänar fängelsestrafffinns bestämmelser i 35 § lagen (1974:203) om kri-minalvård i anstalt. Om det är fråga om brott somriktar sig mot liv eller hälsa, frihet eller frid, skallmålsäganden tillfrågas om han eller hon vill bli under-rättad om den intagnes vistelser utanför anstalten. Ommålsäganden vill ha sådan information skall informa-tion ges om i vilken anstalt den intagne befinner sig,om förflyttningar till öppen anstalt, om permissioneroch andra vistelser utanför anstalten, om frigivningsamt om rymning eller uteblivande efter permission.Informationen skall lämnas så tidigt som möjligt.Information om frigivning skall lämnas i lämplig tidföre frigivningen.I propositionen Ändringar i kriminalvårdslag-stiftningen, m.m. (prop. 1997/98:95) föreslås att un-derrättelseskyldigheten enligt 35 § anpassas till falldär den fyller ett verkligt behov. Underrättelseskyl-digheten föreslås utvidgad till att också gälla frigångoch obevakade fritidsvistelser utanför anstalten.Dessutom föreslås att underrättelse skall kunna under-låtas när den på grund av beslutad bevakning ellerandra förhållanden är uppenbart obehövlig. Här avsesi första hand s.k. lufthålspermissioner som sker påplatser där det är osannolikt att målsäganden kommeratt befinna sig. En underrättelse skall också kunnaunderlåtas när den skulle kunna innebära fara för denintagnes liv eller hälsa, t.ex. när målsäganden tillhörett rivaliserande mc-gäng.När det gäller den nya påföljden för unga lagöver-trädare, sluten ungdomsvård, föreslås i propositionenVissa reformer av påföljdssystemet (prop.1997/98:96) en bestämmelse som i huvudsak motsva-rar den som föreslås för 35 § lagen om kriminalvård ianstalt.Beträffande personer som har dömts till rättspsy-kiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning kan,enligt 28 § lagen (1991:1129) om rättspsykiatriskvård, en målsägande som så önskar i vissa fall fåinformation om den dömdes vistelser utanför vårdin-rättningens område och om beslut att vården skallupphöra. Målsägande skall kontaktas och ges möjlig-het att få sådan information om det är påkallat medhänsyn till brottet eller övriga omständigheter. Kon-takt skall i första hand tas om patienten har begått ettgrovt våldsbrott och det med hänsyn till målsägandenssäkerhet är befogat att information lämnas (prop.1990/91:58, s. 327 f.). En rätt till information finnsockså om målsäganden själv kontaktar vårdinrättning-en och begär att få bli underrättad. Om det finns sär-skilda skäl för det får underrättelse dessutom lämnasutan att målsäganden har begärt det. Det kan t.ex. skeom det finns en överhängande risk för att patientenkommer att utöva våld mot målsäganden (prop.1991/92:59, s. 31 f.).I betänkandet Rättssäkerhet, vårdbehov och sam-hällsskydd vid psykiatrisk tvångsvård (SOU 1998:32)föreslås dels att underrättelseskyldigheten skall utvid-gas till situationer när vården övergår till öppen vårdmed särskilda villkor, dels att det skall dokumenterasi patientjournalen om målsäganden önskar bli under-rättad och när sådana underrättelser lämnas.