prot · GL0997 · 1998-04-27 00:00:00 — Det ärlätt för olika förband att nå de blå bergen. Men såenkel och ensidig är inte verkligheten. ärsamtidigt den vildmark som flest svenskar har närmasttill. Mot en ökad användning av Villingsberg ståranvändningen av fält som det i , som inte ståri samma konflikt med andra viktiga samhällsintressen.I län finns det respekt för en begränsadanvändning av Villingsberg för behov.Det finns självklart också en stark förståelse för fältetsbetydelse som skyddsområde för . Vi har lärtoss att leva med skjutfältet. Vi förstår också att fältetkan behöva användas mer intensivt i en anpassningssi-tuation. Men då måste det finnas en insikt hos För-svarsmakten att det är en olycklig placering och attanvändning av fältet måste minimeras inte maximeras.Om man inte kommer överens om ut-veckling blir skjutfältsfrågan till slut en politisk fråga.Jag har respekt för att försvarsministern inte här ochnu kan gå in och intervenera i Försvarsmaktenshandläggning av ärendet. Men det måste finnas enpolitisk beredskap att fatta beslut om de blir nödvän-diga. Det är regeringen och vi folkvalda som yttersthar ansvaret både för de investeringar som krävs iområdet och för de eventuella beslut om ärendetöverklagas.Det är, försvarsministern, inget som är farligareför politiken än om människor känner sig maktlösa ien process som är på väg att leda väldigt fel.Anf. 10 ():Fru talman! Först ett tack till försvarsministern försvaret. har redan på ett förtjänstfulltsätt gett en beskrivning av det som oroar allmänhet,organisationer och berörda kommuner i anledning avutvecklingsplanerna beträffande verksamheten vidVillingsbergs skjut- och övningsfält. Det behöver viinte upprepa.Tyvärr håller sig försvarsministern konsekvent tillatt göra en formell redogörelse för hur ett prövnings-förfarande går till inför anläggande av eller utökningav skjutövningsfält. Självklart är jag medveten omsvårigheterna för försvarsministern att under normalaförhållanden ställa upp på ett krav att gå in i en sådanhär fråga. Men är förhållandena normala? Det är minfråga.Försvaret brottas med stora planeringsproblem föratt lyckas uppfylla gällande försvarsbeslut inom givnaramar. planeras kostnadskrävande utbygg-nader. På flera håll i landet redovisas starkt motståndfrån kommuner, organisationer och allmänhet mot deplaner som föreligger beträffande skjut- och övnings-fält. Jag utgår från att försvarsministern känner väl tilldetta.Jag skall bara ta några exempel som jag självblivit uppmärksammad på . Detgäller planerna på en utvidgning av övningsfältet runtFinjasjön. De planerna är starkt ifrågasatta. Det gällerden tilltänkta utvidgningen av Varolafältet i ,som stoppades effektivt av en fullständigt enig lokalopinion. I den här debatten handlar det om Villings-berg. Det finns en mycket stark och tydligtuttalad oro för vad som håller på att hända uppe iÄlvdalen.Samtidigt som man undersöker förutsättningarnaför utökning av verksamheten i Villingsberg planerasdet för neddragningar i . Verksamheten iÄlvdalen är miljöprövad, och det föreligger inte någraintressekonflikter, vilket det gör på andraställen. Tvärtom är det en till synes fullständigt eniglokal opinion bakom kravet att verksamheten där skallbevaras och mycket gärna utvecklas.Skjutfältet i omfattar nästan 54 000hektar. Det är det största i , såvitt jag vet. Detär tillkommet , inte minst för att avlasta justVillingsberg. talas det om neddragningar i Älvda-len och utökning i Villingsberg, i båda fallen tvärte-mot en samlad opinion. Inte minst för allmänhetensförtroende för Försvarsmakten skulle det vara bra,som både och jag föreslår, att ta ettomtag i hela skjut- och övningsfältsfrågan.Skulle ändå inte försvarsministern kunna tänka sigatt lova att med särskilt intresse följa frågan om skjut-och övningsfält för att kunna gripa in om detriskerar att gå snett? Faran är enligt min mening över-hängande.Anf. 11 PER ():Fru talman! Den nu pågående interpellationsdebat-ten handlar om Villingsbergs skjutfält och de konflik-ter som en utökad verksamhet vid skjutfältet medförgentemot friluftslivet, kulturvärden och miljön i Kils-bergenområdet. Jag tar mig därför friheten att gå in idebatten och försöka peka på den möjlighet som finnsatt undvika de intressekonflikter som har beskrivits avde två tidigare talarna genom att Försvarsmakten istället för att koncentrera verksamhet till det nu ak-tuella området utnyttjar de möjligheter som finns vidÄlvdalens skjutfält.Älvdalens skjutfält tillkom som en regionalpolitisksatsning. Framför allt tillskapades genom skjutfältetstillkomst ett ytmässigt stort område beläget så att detinte har konflikter i sin omgivning gentemot andraintressen. Något behov att öva förband på privat markföreligger inte om man använder sig av Älvdalensskjutfält. Skjutfältet är dessutom, precis som för-svarsministern redan har påpekat, miljöprövat och kandärför användas även fortsättningsvis utan ytterligaretillståndsprövning.Hitintills har skjutfältet såvitt jag förstår utgjort enviktig resurs för försvarets övningar och kan som jagser det även fungera utan att några meromfattande investeringar behöver tillkomma. Förslagligger nu om att minska verksamheten vid Älvdalensskjutfält. Det kommer att innebära en kraftig minsk-ning av antalet anställda. Dessutom kommer ett antalbyggnader att rivas som till stor del renoverats ochsom är i ett bra skick.För kommun betyder arbetstillfällenasom finns vid skjutfältet mycket om man ser till dentotala arbetsmarknaden i kommunen. En neddragningav antalet anställda i den omfattning som hitintills harredovisats kommer att få stora konsekvenser på enredan svag arbetsmarknad. De eventuella nackdelarsom skjutfält har i fråga om dess geografis-ka läge och därmed eventuella ökade resekostnaderbör som jag ser det uppvägas av att inga nya investe-ringar behöver göras och att de nu föreslagna rivning-arna till viss del kan betraktas som kapitalförstöring.Med utgångspunkt från vad jag här har framförthar jag velat peka på den möjlighet som finns för enfortsatt användning av skjutfält i nuvarandeomfattning som ett alternativ till Villingsberg ochdärmed undvika konflikt med de enligt interpellatio-nerna motstridande intressen som finns i Kilsberge-nområdet. Det är min förhoppning att försvarsminis-tern överväger den synpunkten.Anf. 12 Försvarsminister ():Fru talman! Jag ber att få tacka för de inlägg somgjorts, och jag kan försäkra att jag avser att följa dettaärende mycket noggrant. Jag inser att det är ett bety-delsefullt ärende, som har att göra med förändringarnainom det svenska försvaret.Jag vill nämna något om processen framåt. Detsom kommit fram har, vad jag kan förstå, attgöra med fortsatta överväganden i dialogen mellanFörsvarsmaktens olika delar och Fortifikationsverket.Information kommer att lämnas och septem-ber till berörda länsstyrelser och kommuner. Detkommer att bli samråd, och först i slutet av detta årkommer det formliga ansökningsförfarandet att ägarum.Om vi utgår från att kommer att beslutaom en ny miljöbalk kommer en ny processordning atttillämpas. Men ytterst kommer ett eventuellt besvärmot beslutet att hamna hos regeringen. Det gör att deti slutändan kommer att kunna vara möjligt för rege-ringen att fatta beslut kring ett möjligt ärende som haratt göra med det som förbereds. Jag vill understry-ka att miljöprövningsprocessen är konstruerad så.Älvdalens skjutfält skall behållas. Det har en vik-tig funktion, inte minst , eftersom det är ettfält där man eventuellt kan öva mycket långtskjutandeartilleri. Av ekonomiska skäl görs , enligt Försvar-smaktens bedömning, en neddragning av verksamhe-ten vid . Det innebär emellertid inte att detfältet skulle vara lämpligt och till-gängligt för de önskemål som , enligt Försvarsmak-ten, knyts till övning och utbildning av det mekanise-rade förbandet, vars garnisonsort är Kristinehamn.Min bedömning är att den process som vi ännuinte sett anhängiggöras hos skall vägasin redan hos ansökarna. Det vill säga att på underlag från Försvarsmakten självfal-let skall ta miljöhänsyn. Därefter blir det samrådsför-faranden, och det kommer att finnas möjligheter försåväl kommuner som andra berörda att göra sinasynpunkter gällande. Jag är fullt klar över att detta ären fråga som engagerar mycket. Jag har fått brev,synpunkter och förslag både från enskilda och frånföreträdare för olika organisationer. Det gör att jagförutser att detta kommer att bli ett ärende där allaargument granskas mycket noggrant under hela denprocess son kan vara knuten till ett ärende av dettaslag.Jag vill avrunda med att säga att jag verkligenkommer att följa det här ärendet med särskilt intresse.Anf. 13 ():Fru talman! Det känns mycket tillfredsställande attförsvarsministern kommer att engagera sig i ärendetoch att vi också nu gör klart att det ytterst kan kommaatt bli en politisk bedömning i sakfrågan, om man intekommer överens i län.Vi har ju varit oerhört bekymrade i det förbere-dande skedet, då vi inte har sett den helhetsbedöm-ning som är så viktig om man skall kunna förenaskjutfältsverksamhet, friluftsverksamhet och boende iKilsbergen. Vid min fråga sedannämnde jag att man har kunna jämka ihop deolika behoven. Men bekymret har varit att behovenkan ändras i takt med mekaniseringen, och framförallt är det ett bekymmer om man inte främst ser tillKristinehamns behov utan koncentrerar en omfattandeskjutfältsverksamhet till och Villingsberg.De bilder vi fått se av i vilken omfattning skjut-ningarna i Villingsberg skall äga rum är oroande.Under en månad då invånarna i län verkligenvandrar, september, skall det enligt planerna skjutas27 dagar i Villingsberg, 20 kvällar, och 12helgdagar. Det är inte rimligt. Det går inte att förenamed det mycket omfattande friluftslivet i Kilsbergen.Jag tycker också att det skulle kännas bra om manarbetade vidare med frågan om och hurÄlvdalen skall kunna utnyttjas. Precis som försvars-ministern nämnt tillkom fält en gång för attavlasta Villingsberg. Det är angeläget att det kan haden funktionen också i framtiden.Anf. 14 ():Fru talman! Självfallet tycker också jag att det ärbra att försvarsministern säger att frågan är viktig ochatt han avser att följa den med stort intresse. Somförsvarsministern sade är detta också en av de storafrågorna och hänger intimt samman med förändring-arna inom Försvarsmakten - konstigt vore det välannars. Men med tanke på alla orter där konflikten sesfrån utgångspunkten att det kan innebära stora in-grepp i andra viktiga samhällsfunktioner, är det ändåviktigt att frågan tas upp i detta sammanhang. Dethälsar jag med tillfredsställelse.Fram emot slutet av året är det för Försvar-smakten att ta slutlig ställning, och kanärendet naturligtvis hamna hos regeringen i form avett överklagningsärende. Det är jag fullt klar över.Men om det skulle visa sig att man faktiskt ganskatydligt är på väg åt fel håll, är det angeläget att avbry-ta den här typen av process. Det kostar ju såväl peng-ar, bekymmer och oro så länge som processen pågåroch inte är avgjord. Om man på ett tidigare stadiumkan se att man inte kommer att kunna nå fram, börman naturligtvis hitta former för att politiskt kunna gedirektiv på ett tidigt skede. Man skall förstås ta hän-syn till den känslighet som finns i sådana samman-hang, liksom risk för KU-anmälningar och annat. Mendet måste finnas möjlighet att hantera även den typenav svårigheter. Problem är till för att lösas.I frågan om det lämpliga i att mekaniserade för-band övar i Villingsberg vill jag ifrågasätta om detverkligen är så lämpligt. En av de saker som måste tillför att mekaniserade förband skall kunna öva där ochta sig fram är att man måste röja - inte vägar, men välstråk. är där inte en sådan terräng att man kan köranaturligt med pansarvagnar av olika slag och strids-vagnar. Där finns bl.a. blockterräng. Det krävs storaingrepp, och de ingreppen är definitiva och ändrarradikalt på ett landskap med oerhörda värden. Dettaär ytterligare ett skäl till att man måste vara försiktig ifunderingarna kring Villingsberg. Jag tycker att det ärklart olämpligt.I svaret nämns att det av ekonomiska skäl är vik-tigt med korta avstånd till övningsfält. Men det ärockså viktigt att tänka långsiktigt. Vi hörde att man iÄlvdalen planerar för en neddragning där byggnaderriskerar att rivas osv. Det är viktigt att det inte skersaker i som gör att man efteråt kommer attsäga: Hade vi tänkt på det hade vinaturligtvis kunnat använda detta, men har vi gjortförändringarna. Detta är ytterligare skäl till att manbör fundera på att göra en extra studie av saken, så attdet inte går snett i alla fall - trots att vi alla vill så väl.Eller hur, försvarsministern?Anf. 15 Försvarsminister ():Fru talman! Jag har också naturligtvis - kanskelitet ytligt - tagit del av dialogen i området kringdetta. Det har givits olika uttryck för oro för att manbörjar använda mekaniserade förband, för att manröjer vägar och stråk osv. och för att det kan vara tillskada för bl.a. friluftslivet och naturens biotoper.Jag kan bara nämna att man i underlag och inläggockså kan utläsa att det finns de som menar att man pådetta sätt egentligen kan öka möjligheterna till civilaaktiviteter därför att man kan reducera de delar avfältet som i verkligheten kommer att användas.Det är alltså en intressant dialog som pågår. Detfinns argument i olika riktningar. Avgörande ställ-ningstaganden har ännu inte blivit tydliga - inte ensfrån ansökaren, dvs. efter ettsamspel med Försvarsmakten.Beträffande antal skjutdagar, tidpunkter på åretosv. är detta saker som skall gå fram i ansökan. Vidprövningen skall det sedan studeras om det hela ärriktigt. Jag kan nämna att regeringen i reglerings-brev har gett riktlinjer till myndigheten när det gällerskottbuller för artilleri och andra tunga vapen vadgäller antal skott, vissa bullernivåer samt begräns-ningar på kvälls- och nattetid.På den förekomna frågan om framtidkan jag svara att det inte skall ske några förändringarvid som skall göra det omöjligt eller svårtatt där komma i gång med mer verksamhet igen. Detsom kan ske på andra ställen skall alltså inte innebäraatt det blir omöjligt att använda längre fram.Det är icke regeringens avsikt att så skall ske. Verk-samheten vid begränsas av ekonomiska skäl,men den skall kunna återupptas i normal utsträckningom behov skulle finnas så småningom.Det förefaller som om det finns många möjligheteratt granska detta ärendes gång framåt. Det har ännuinte presenterats i färdigt skick av den ansökandemyndigheten. Den formella prövningsproceduren äralltså, såvitt jag förstår, egentligen fortfarande inteinledd. Enligt de processer vi har finns det mångastationer framåt innan detta ärende eventuellt slutligenhamnar hos regeringen för en slutgiltig politisk pröv-ning. Då har man självfallet att väga ihop tillämp-ningen av alla de lagar och föreskrifter som styr detsvenska samhället.Anf. 16 ():Fru talman! Jag vill understryka det som AndersSvärd säger om att det kan bli nödvändigt med enbredare prövning av skjutfältsfrågan. Sedan är detförsvarsministern som bedömer när tidpunkten ärlämplig för detta.När det gäller Villingsberg står ett riksintresse förförsvaret i konflikt med ett riksintresse för friluftsliveti de nordöstra delarna av skjutfältet. Formellt - ochäven reellt när det säkerhetspolitiska läget är mycketallvarligt - är det så att försvarsintressen många gång-er väger över. Det kan vara nödvändigt att de gör det,men då krävs också en oerhört stor ödmjukhet frånFörsvarsmakten. Försvarsmakten måste ha en helhets-syn och en förmåga och vilja att bedöma när den kanfylla sina behov på andra sätt, bl.a. genom att användafält som inte på samma sätt står i konflikt med detrörliga friluftslivet.Jag vill hälsa försvarsministern välkommen tillÖrebro län. är värda att ses! Jag tror attden som en gång har varit i förstår attområdet bara inte får äventyras för det rörliga frilufts-livet.Jag skulle också vilja överlämna en present - detär ingen muta utan det är sådant som man får över-lämna - till försvarsministern. Det är ett protokollfrån andra kammare , dåHenry talade om värde. Mycket avdet som sade då om hur viktigt frilufts-livet är för vanliga människor med låga inkomstergäller än . Jag vädjar till försvarsministern att iHenry anda läsa detta, fundera och grunna påvad man politiskt kan göra för att förhindra att Kils-bergen förstörs.Anf. 17 ():Fru talman! Åter till dagens argument, herr för-svarsminister! Visst finns det argument i olika rikt-ningar. Det vore väldigt konstigt annars, eftersomFörsvarsmakten ju har ett tydligt intresse. Det finnsalltså ett antal människor, inte minst inom Försvar-smakten, som argumenterar för detta. Om man tittarnoga efter vilka som har skrivit under olika inlägg serman att de positiva inläggen övervägande kommerfrån Försvarsmaktens företrädare - och konstigt voredet annars.Försvarsminister talar om stråken i terrängen, somt.o.m. skulle kunna innebära en avgränsning av ytor.Det gör de självfallet, men det är inte förstahandsidénmed stråken. Såvitt jag förstår går det inte att öva medmekaniserade förband i denna terräng om det intefinns stråk. Jag vill peka på att man måste funderaöver det lämpliga i att omforma ett helt landskap. Detfinns faktiskt övningsfält där både Leopard, Stridsfor-don 90 och andra kan köra utan den typen av insatser,dvs. omformande av hela terränglådan.Det som oroar är att processen lunkar vidare meden viss fasthet, får man nog ändå säga. Försvarsminis-tern säger att Försvarsmakten inte har tagit ställning.Nej, det är sant. Den slutliga ansökan har inte lämnatsin. Däremot har man för mindre än tagitställning för att gå vidare. Det gjordes en halvhalt-sprövning av frågan, då man bestämde sig för att detvar intressant att gå vidare trots att alla de här pro-blemen är väl dokumenterade och framförda etc.Detta minskar förstås inte oron hos de berörda männi-skorna och de företrädare som har att bevaka de härintressena.När det sedan börjar hända saker i somgör att man uppfattar det hela som att det i förväggörs neddragningar där innan de slutliga besluten ärfattade - då ökar oron. Detta är bakgrunden till dennainterpellationsdebatt. Tack, herr försvarsminister!Anf. 18 PER ():Fru talman! Jag gick in i debatten för att peka påde resurser och de fördelar som kan finnas med attockså ha med i en fortsatt planering förskjutfältskapaciteten.Jag tycker att jag har fått två klargörande och brasvar från försvarsministern. Det ena är att Älvdalenskall bibehållas. Det andra är att det inte heller skallske några förändringar i som skall förhindraen framtida verksamhet där, och att skallkunna utgöra en resurs även framgent om det behövs.Jag utgår från att svaret också innebär att man i defortsatta överläggningarna om skjutfält tarhänsyn till de svar som vi här har fått av försvarsmi-nistern.Anf. 19 Försvarsminister ():Fru talman! Jag är tacksam för de frågor som jaghar fått. De har gett mig tillfälle att få precisera rege-ringens ställningstagande och inriktning när det gällerskjutfälten i Villingsberg, och Älvdalen.Låt mig också få säga att jag faktiskt har varit påbesök i - låt vara på ett ganska säregetsätt. Jag har flugit i helikopter över området. Jag harfullt klart för mig vilket fantastiskt naturområde dettaär. Jag har även varit på besök på övningsfältet ochsett intressanta exempel på hur förbanden utbildar ochövar sig.Jag har kanske en del att lära mig när det gällerden fantastiska våren i , men jag är faktisktväl underkunnig om många fantastiskasidor.Tack, fru talman!Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1997/98:235 omTaiwanAnf. 20 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig om rege-ringen avser att verka för ett dubbelbeskattningsavtalmellan och Taiwan.Sverige har ett omfattande utbyte med påmånga områden. Handeln är betydande, och mångasvenska företag har gjort investeringar i . Detfinns också mycket som tyder på att flera taiwanesiskaföretag kan komma att etablera sig i i framti-den. Denna utveckling är mycket positiv.Det ekonomiska utbytet mellan ochTaiwan i form av handel och investeringar är så bety-dande att det i och för sig motiverar ett arrangemangmellan och som gör att dubbelbe-skattning undviks. bedriver en ett-Kina-politik och har i likhet med de flesta andra länder intemellanstatliga förbindelser med . Således kaninga mellanstatliga avtal ingås mellan ochTaiwan.Det finns emellertid stater - t.ex. ochNya - som åstadkommit ett motsvaranderesultat som ett dubbelbeskattningsavtal, utan att ingåfolkrättsligt bindande avtal. har inget EU-landgenomfört en sådan ordning. Det är angeläget att hakontakt med andra länder, i synnerhet inom EU, föratt se på vilket sätt man där hanterar de frågor somdubbelbeskattning aktualiserar.Inom undersöks för närvarandemöjligheterna att finna en teknisk och praktisk lösningpå de problem som dubbelbeskattning och kapitalflyktinnebär. Det är för tidigt att uttala sig om vaddetta kan komma att leda fram till.Anf. 21 ():Fru talman! Först vill jag tacka fördet, vågar jag väl säga, överraskande positiva svarsom han har lämnat på min interpellation. Det är över-raskande mot bakgrund av regeringens tidigare ställ-ningstagande, men kanske inte mot bakgrund av denpotential som finns när det gäller ett ökat handelsutby-te mellan och . Det är enmycket viktig handelsnation för , varför ettsådant här avtal, hur det nu konstrueras, faller sigmycket naturligt.Jag tycker inte att man kan likställa medde övriga länder i som inte har dubbel-beskattningsavtal med. Det handlar om ,, och . Till skillnad från deländerna är en demokrati med väl utvecklademänskliga rättigheter.Man har blivit en allt viktigare handelspartner förvårt land. är t.ex. en mycket viktigare handel-spartner än många av de länder som vi har dub-belbeskattningsavtal med. Jag vill nämna Bangladeshoch . De kommer över huvud taget inte inärheten av den omfattning som handeln med Taiwanhar. Det är ett antal svenska företag, jag tror det är ettfyrtiotal, som antingen med egna dotterbolageller genom agenter är representerade i . Jagvet att både enskilda företag och organisationer, somEricsson och , har vänt sig till rege-ringen och pekat på de mycket stora fördelar som ettsådant här avtal skulle ha.Fru talman! Det finns, precis som skatteministernsade, ett antal länder som utreder möj-ligheterna för någon form av dubbelbeskattningsavtal.Det är utöver och , som nämnsi svaret, länder som har mycket nära kontaktmed. Jag tänker på , , ochflera östeuropeiska länder. Där bedriver man motsva-rande arbete som det som uppenbarligen harkommit i gång också i det svenska regeringskansliet.Jag konstaterar dock, fru talman, att det svar somskatteministern ger faktiskt är en ganska markantomsvängning jämfört med den politik som regeringenhittills har bedrivit. Det är mycket glädjande. Detskulle vara intressant att få reda på vad det beror påatt man nu plötsligt gör denna omsvängning från dentidigare politiken.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1997/98:247 om tax-freeförsäljningenAnf. 22 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilkainitiativ jag är beredd att ta för att en rejäl kon-sekvensbeskrivning av taxfreebeslutet skall göras påEU-nivå samt vad jag avser att göra för att mildra denegativa effekterna på sysselsättningen i Sverige.Rådet och kommissionen har vid ett flertal tillfäl-len, bl.a. i frågesvar till parlamentsledamöter, hävdatatt taxfreeförsäljning är oförenlig med förekomsten aven inre marknad. Beslutet att avskaffa taxfreeförsälj-ningen fattades och anledningen till att detinte träder i kraft förrän är att rådetville mildra de sociala och regionala svårigheter somett plötsligt avskaffande av denna försäljning skullekunna leda till. Det var alltså fråga om att ge tillräck-lig tid åt de berörda sektorerna att förbereda sig förupphörandet av den skattefria försäljningen inomgemenskapen.