prot · GL0982 · 1998-03-18 00:00:00 — Låt mig påminna om att avde jobb som utannonseras som lediga kräver justtreårig gymnasieskolekompetens i bl.a. kärnämnena.Anf. 36 () replik:Fru talman! Jag har ingen som helst annan upp-fattning än när det gäller tronoch möjligheten att fler begåvningar skall kunna tastill vara på gymnasiet. Jag tror inte alls att alternativakurser eller ökad valfrihet är den enda lösningen. Detbehövs naturligtvis mer flexibilitet i användandet avtid och nya pedagogiska former och när det gäller attjobba tillsammans i olika ämnen. Men jag är heltövertygad om att situationen blir bättre och att sanno-likheten för att man får fler motiverade elever ökarom eleverna själva känner att de har förtroendet,makten och ansvaret att själva kunna välja och utfor-ma sina kurser. Man skall naturligtvis upplysa alla omvilka krav arbetsmarknaden ställer.Jag tror att försade sig litetnär hon sade att vi inte skall flytta utslagningen frångymnasiet till arbetslivet. Det är precis det vi gör . har vi utslagning på båda hållen. I dagförekommer en utslagning på gymnasieskolan som ärväldigt grym. Jag mår väldigt dåligt av den. Gymna-sieskolan möter inte de elever som kanske är i behovav mest stöd och stimulans. Man ställer väldigt högakrav på dem, men ger dem ingen möjlighet och ingetstöd att nå upp till dessa kravnivåer. Jag tycker att detär detta som är grundproblemet, och det måste viförsöka möta.Anf. 37 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att har en attitydsom förvånar mig litet grand. Vi har bedömt att denhär kompetensnivån är viktig för arbetslivet, för skall kunna få ett jobb eller gå vidare till fortsattastudier som ett led i det livslånga lärandet, som OlaStröm i andra sammanhang brukar tala vackert om. Viskall inte skapa några återvändsgränder för våra ung-domar.I ett alltmer komplicerat samhälle är det ocksåviktigt att vi höjer den totala kunskapsnivån för skall kunna fungera som medborgare, göra sinröst hörd och ta vara på sina demokratiska rättigheteroch skyldigheter.Grymheten finns ju där, men det blir ju inte mind-re grymt att utslagningen sker efter gymnasieskolan. Igymnasieskolan skall det ju finnas människor, pro-fessionella lärare, som kan ta vara på detta, stimuleraeleven och hitta vägar fram där inlärning är möjlig.Jag fick inte svar på den fråga som jag ställde imitt anförande. Anser att kraven i dessakurser är för lågt ställda? Är det för svåra kurser? Jagtycker inte det.Anf. 38 ():Fru talman! I den här diskussionen har vi egentli-gen att behandla 110 motioner som är ett s.k. upp-samlingsheat, dvs. det är motioner som ligger kvarfrån den allmänna motionstiden. Den här stora grup-pen motioner gör ett ganska splittrat intryck, men omman ser dem i ett litet större sammanhang tror jagändå att de återspeglar de problem som dominerarsvensk skolpolitik. Jag kommer att beröra några av dehär motionerna. Men med anledning av den inriktningsom diskussionen har fått kommer jag också att ta uppde allmänpolitiska frågorna litet mer.Jag tror att vi börjar bli överens om att grundsko-lans problem är resursbristen. Vi har haft nedskär-ningar i skolan med . Man har alltså fått betydligt mindre pengar tillskolorna. Det har inneburit att det är färre vuxna iskolorna. Skolkuratorer, speciallärare och skolpsyko-loger är ganska sällsynta ute på skolorna nu jämförtmed tidigare. Detsamma gäller vaktmästare, fritidspe-dagoger osv.Detta betyder naturligtvis att framför allt barn medbehov av speciellt stöd inte får den hjälp de har rätttill. Läraren hinner inte med att hjälpa den som harproblem med att läsa eller skriva t.ex. om man har enklass med 30 elever, saknar speciallärare och inte hartillgång till skolpsykolog osv. Antalet lärare har ocksåminskat. Därav de ökade klasstorlekarna. Detta äralltså en resursfråga. Det behövs mer pengar till sko-lan.I det budgetförslag som har lagt framhar vi tillskjutit mer änvad regeringen har gjort. Och har ändå regeringenföreslagit en ökning med . Detär alltså äntligen ett tillskott till kommunerna som kananvändas till skolorna. I det sammanhanget vill jagockså nämna att i sitt budgetförslag haren minskning av kommunanslaget och hari alla fall ingen ökning av bidraget till kommunerna.I det här sammanhanget är det intressant att kon-statera hur man från borgerligt håll lägger tonviktenpå en helt annan fråga än resurserna till skolorna.Mycket av diskussionen från moderater och folkpar-tister handlar om betyg och betygsfördelningar. Jagskall återkomma till detta senare.Det finns stora problem i gymnasierna, och dethandlar inte bara om resursproblem. Det är sant har för litet resurser till gymnasierna också, mendet finns också ett omställningsproblem. Det nyagymnasiet genomfördes alldeles för hastigt utan attskolledning och lärare fick en rejäl möjlighet att ställaom sina undervisningsmetoder och sin organisationtill de nya kraven så att de passade bl.a. de nya elev-grupperna som skulle gå i gymnasiet.Reformen uppfattades nog på många håll som ensorts ökad tillgänglighet för större grupper till gym-nasiet. Alla skulle kunna gå i det treåriga gymnasiet,men gymnasiet var i stort sett sig likt. Många frågadesig hur det skulle gå med de nya elevgrupperna igymnasiet. Skulle de klara det? Den frågan var natur-ligtvis alldeles fel ställd. Frågan borde snarare haställts: Hur skall undervisning och innehåll utformasför att bäst passa de nya elevkategoriernas intressen,förutsättningar och framtidsplaner? Iklädda de gamlagymnasiets kostym har många elever känt sig utanföroch tappat motivationen och lusten att gå i gymnasiet.Vi har fått en diskussion som liknar diskussionenkring . Det är en diskussion som inte allshandlar om detta. Den handlar i stället väldigt mycketom huruvida eleverna på ett visst program når krite-riet för betyget Godkänd i vissa kärnämnen.Den här betygsfixeringen hindrar uppenbarligenmånga skolpolitiker från att rikta blicken mot elever-nas behov och fråga sig vilka förändringar som börske för att alla grupper av elever skall få en för demlämplig skola. Det vore naturligtvis fel att säga att intemycket har gjorts i många kommuner. Många kom-muner har också ett bra gymnasium. Men omställ-ningen tar tid och många gymnasieskolor har halkatefter.Miljöpartiet har tidigare i motioner och i budget-förslaget krävt att särskilda medel för skolledare ochlärare skall anslås just för fortbildning och för att deskall kunna diskutera med varandra och tillsammansmed elever hur undervisning och undervisningsmeto-der skall läggas upp så att det blir ett gymnasium intebara för alla utan också för envar.Det finns många nya inslag i det s.k. nya gymna-siet som börjar bli ganska gammalt som är viktigaatt ta upp i det här sammanhanget. Vi har inte tid attgöra det, men jag vill nämna t.ex. de praktiska insla-gen och de inslag som handlar om arbetsplatsförlagdutbildning. Det här ser vi som ett väldigt viktigt in-slag, och vi vill gärna utöka det så att man som elevfår större möjligheter att på en arbetsplats ta del av enlitet större del av verkligheten. Man får se hur det gårtill på ett vanligt jobb, man får en undervisning somär relaterad till situationen på den arbetsplats där manhar sin praktik och utbildning. Vi vill också att manskall bygga på eftergymnasiala utbildningar så att desom går på yrkesförberedande program skall veta attdet finns t.ex. eftergymnasiala lärlingsutbildningar.Jag får väl lov att säga något om betygsfrågan ef-tersom den diskuteras så ivrigt och jag hör till ett partidär man inte är särskilt intresserad av betyg i skolan.Det beror på att betygskriterier är svåra att skriva, attde är vaga och svåra att förstå. Lärarna har svårt atttolka vad som menas med vad som skall vara uppfylltför att man skall vara godkänd eller väl godkänd. Detär väldigt allmänt formulerade anvisningar.Det betyder också att lärarna naturligtvis inte kansätta betyg med någon större säkerhet. Olika läraresätter olika betyg, och på olika skolor blir det litetolika sätt att använda betygen. Det är naturligtvisförödande när man tänker på hur betygen används,när det handlar om tiondels poäng för att komma in påen viss utbildning på högskolan osv.Då är jag inne på den andra svagheten. Det är attbetyg i de undersökningar man har gjort har visat sigha nästan inget prognostiskt värde alls. Det är ingenbra möjlighet att förutsäga hur en elev skall klarafortsatta studier t.ex. på högskolan. Betygen har ocksåvisat sig vara mycket dåliga när det gäller att förutsä-ga yrkesframgång. Det är inte alls så att den som harhögt betyg också kommer att ha stor yrkesframgång.Det är ett av skälen till att arbetsgivarna när mansöker jobb inte bryr sig så mycket om betygen. Detittar naturligtvis på om man har gått ut gymnasiet.Men betygen är av mindre intresse och det som räknasär naturligtvis personliga kvaliteter, t.ex. social för-måga, pålitlighet, motivation, hur gärna man vill job-ba med en sak osv.Nåväl, vi vill alltså att man i de utvecklingssamtalman skall ha i skolan mellan lärare och elever förvarje elev tillsammans med eleven lägger upp enstudieplan. Man går igenom hur studierna skall ut-formas, man frågar: Vad skall du göra ?Vad tycker du om det här? Den relationen mellanlärare och elev måste utvecklas. I handlardet naturligtvis också om utvecklingssamtal där för-äldrarna är med och har en viktig funktion.I takt med att det här mer naturliga sättet att umgåsmellan lärare och elev får ökat utrymme blir betyg alltmindre intressanta. Jag tror alltså inte på betyg somnågot slags morot av två skäl.Det kommer att kännas som litet genantom man efter en bra relation, där man är helt överensom hur studierna läggs upp, där man vet var man står,vad man kan och vad man bör lära sig litet till av,skall komma i en sits där läraren skall sätta betyg påen. Det finns inget behov av det.Dessutom tror jag, precis som sade, att just en inriktning på att man skall läsa föratt få betyg förstör så mycket av gymnasietiden. Detblir en pluggskola för att få så bra betyg som möjligtför att komma in på högskolan och det i i livet -det vill jag säga på allvar - i tonåren när man är sommest öppen för att ta till sig musikupplevelser,konstupplevelser, litteratur. Man är intresserad av attförsöka komma till rätta med kompisskap, med hurman skall bete sig relativt vuxna och relativt kamrater,med hur man skall bete sig relativt det andra könet.Man blir kär . Man har ett sug efteratt få diskutera de stora livsfrågorna, vad meningenmed livet är.Under den perioden skall skolan naturligtvis ocksåha ett stort utrymme för just de diskussionerna, bjudapå rika tillfällen till upplevelser av konst, musik, pårika tillfällen att diskutera livsfrågorna. Det är intebara sexualundervisningen som skall ta hand om dediskussioner som så väl behövs när det gäller relatio-ner mellan könen, t.ex. jämställdhetsfrågor. Det varett perspektiv på betygsfrågan.Så vill jag återgå till att säga några korta ord omden allmänpolitiska debatten. Jag måste rikta en frågatill och . Jag har från Folk-partiet hört talet om ökade resurser till lärarna, t.ex.höjda lärarlöner. Det är ett bra förslag. Men jag harinte sett en enda krona i deras budget för att de skallkunna betala lönerna. Det låter bara som ren popu-lism.Möjligen kan jag vara förvånad över att man intehar sagt att man skall höja lönerna för dem som job-bar i . Och hur är det med sjukvårdsbiträ-dena? Varför tror att det är så bra att manlägger sig i den här frågan och försöker säga att justlärarkåren ligger utanför? Det här är en fråga mellanfacken och arbetsgivarna. Det är en ytterst intrikatbalansfråga om solidaritet mellan olika delar av denarbetande befolkningen som jag tror att man skall aktasig för att börja pilla i från . Jag tycker inteheller att det är snyggt eftersom vi inte har det eko-nomiska ansvaret för det från sida.Jag har upplevt och Moderaternasskolpolitik i kommun under den förra man-datperioden. Det var då nedskärningarna skedde med20 %. Då sade man att man skulle konkurrensutsättaden här verksamheten och öppna upp. Skolorna skullevara som företag, konkurrera med varandra, och pro-duktiviteten skulle öka genom att man skulle ha flerelever per vuxen i skolan. Resultatet blev förödande,och det har inte kunnat återställas. Det är sant, somOla Ström säger, att det inte har blivit särskilt mycketbättre. Men börjar ekonomin bli så pass bra att viskall kunna ta steget.Kanske kan och tala omhur man tänker omprioritera så att ni i era budgetarockså kan avsätta medel för resursförstärkningarna.Tänker och t.ex. göra enomprioritering? Ta litet grand från de 50 miljardersom går till inköp av högteknologiska vapen - 50miljarder jämfört med 4 miljarders förstärkning somkommunerna får . Vilka omprioriteringar tänker nigöra? Tänker ni komma med ett budgetförslag så får se hur ni skall kunna få de resurser till skolansom så väl behövs om det skulle vara så, förbju-de, att ni får hand om skolpolitiken nästa mandatperi-od?Anf. 39 () replik:Fru talman! Låt oss först och främst klara ut dethär med resurser. I den moderata budgetmotionenanslår vi faktiskt mer pengar till kommunerna än omman jämför med de år då de nuvarande budgetarnahar gällt. Så låt oss klara ut detta först och främst.Det avgörande för om vi skall klara av välfärd,omsorg och skola är att det blir fler skattebetalare,dvs. kommunerna får ökade intäkter tack vare att folkhar arbete. Därför måste det göras en hel del reformerdär.Man tycks tro att blir det bara mer re-surser löser sig allting i skolan. Om det vore så en-kelt! , fru talman, fick skolanhela tiden mer och mer resurser och fler och fler lära-re. användes Hej matematik! där 8 + 8 intevar 16 utan 12-20. Det gjorde att Sverige sjönk tillbotttennivå i internationella mätningar i ämnet mate-matik. Det var inte fråga om resurser, utan det hadeatt göra med vilken metodik och pedagogik som an-vändes och kursplanerna. Det är därför vi säger attäven innehållet i skolan måste diskuteras, dvs. vadman vill med skolan.Riksdag, regering och kommun måste vara tydligai fråga om de olika målen. Det är det vi skall diskute-ra. Man löser inte allt genom att hälla över pengar.Det är ett naivt sätt att tänka.Miljöpartiet vill slopa betygen. Faktum är att detbästa sättet att kommunicera mellan skola och hem,en återkoppling till vad eleverna presterar i skolan, äratt ge betyg.Anf. 40 () replik:Fru talman! Jag tror inte alls att alla problem kanlösas med hjälp av ökade resurser.Men om man har en skola som är så nedbantad attdet finns för få vuxna, att det saknas speciallärare,skolkuratorer och skolpsykologer som kan hjälpaelever med behov av särskilt stöd, när klasserna är förstora så att lärarna inte hinner se och tala med allaeleverna och inte kan ordna en skolgång för varje elevså att eleven trivs och har chans att utveckla sinamöjligheter, behövs det mer resurser. När man har enskolbespisning där barnen inte får dricka mjölk ochen knapp budget som gör att kvaliteten på maten kanifrågasättas, finns det skäl att skjuta till resurser. Närman har skolor som är i behov av miljösanering pågrund av att ventilationssystem och annat är i så dåligtskick att barnen får astmaproblem - eleverna blirsjuka av miljön i skolorna - behövs det resurser.Det är de resurserna som och Folk-partiet inte vill skjuta till. Man prioriterar tekniskavapensystem framför resurser till skolan. En ned-skärning av ca 5 miljarder från några kanoner skulleinte skada, var det frågan om standardhöjningen. Detförslag ni har lagt fram är att höja standarden genomatt sänka kraven på vissa kurser på de yrkesförbere-dande programmen. Jag kan inte se att det leder tillnågon större ökning av de matematiska kunskaperna.Har ni något annat förslag?Anf. 41 () replik:Fru talman! Vi moderater prioriterar skolan. Detär oerhört viktigt om vi skall stå oss i den internatio-nella konkurrensen att vi har en bra skola. Men det äroerhört viktigt att också ha en mångfald av skolor ochett flexibelt system.Vi diskuterar innehållet i skolan. Problemet är attMiljöpartiet har varit med och medverkat till mer avkvantitetstänkande i stället för kvalitetstänkande. Nihar varit med och minskat antalet betygstillfällen. Nihar tagit bort medverkan i de nationella proven, stu-dieomdömen och mängder av sådana saker. Detta ärverktyg för både skolan, elever, föräldrar och lärareatt mäta resultaten. Det är detta som måste diskuterasmer.I vårt budgetanslag får den offentliga sektorn merpengar i förhållande till tidigare under innevarandemandatperiod. Våra kommunpolitiker skall prioriteraskolan. Det är oerhört viktigt. Vi måste stimulera flertill att vilja bli lärare. Det skall vara attraktivt att blilärare. Då krävs det fler karriärvägar.Vissa delar måste beslutas på den nationella nivån,och det gäller den lokala nivån också. Det är faktisktfråga om att våga prioritera.När det gäller alternativa kurser på gymnasiesko-lan finns det en verklighet. Problemet är att GunnarGoude och en del andra inte vill se verkligheten. Manför något slags strutspolitik, och vem gagnar det? Detgagnar framför allt inte eleverna.Slutligen var det frågan om miljösanering. Det varett stort jippo för . Hur gick det med densaneringen? Det finns tydligen rätt mycket pengarkvar för miljösaneringen.Anf. 42 () replik:Fru talman! Jag fick en lapp där det stod att jaginte har yrkat. Jag yrkar bifall till reservation 3 undermom. 13 och reservation 10 under mom. 18 i det häravsnittet.Jag kan börja med hur det gick för miljösanering-arna. Det gick alldeles för bra. Vi har ansökningarsom tillsammans låg över det belopp som anslogs.Miljöpartiet lyckades i en uppgörelse med regeringenordna så att alla kommuner som ville göra miljösane-ringar kunde göra så. Där skulle behövas betydligtmer pengar, och det har vi från sidabegärt men inte fått gehör för.Nu säger igen att inte harnågot krav på kvalitet. Vi i är inte intres-serade av betyg. Nej, just det. Vi har en annan syn påkvaliteten i skolan. Vi tror på elever som läser av egetintresse. Motivationen är viktig. Men motivationenskall inte vara den att jag skall läsa för att få Väl god-känt. Motivationen för att läsa skall vara att det ärintressant. Upphängningen i betyg är olycklig, menframför allt är den alldeles obegriplig eftersom bety-gen inte har något värde vare sig som förutsägelse iframgången i framtida studier eller yrkesframgång.Framför allt är de inte bra som urvalsinstrument förantagning till högre utbildning.Sedan var det detta slirande av resurserna tillkommunerna. Jag tycker inte att det är schyst att sägaatt vårt förslag innebär att vi anslår något mer än vadkommunerna fick tidigare. I klarspråk betyder det attModeraterna inte ställer upp på den föreslagna ök-ningen om 4 miljarder till kommunerna. Ni liggerkvar på det gamla förslaget, dvs. Ni ligger långt från satsning påkommunerna.Anf. 43 () replik:Fru talman! Jag tar lätt på kritiken som GunnarGoude framfört mot när det gäller resurs-frågor. Jag vet att , jag och alla andrai inte gör annat än åker land och rike runtoch talar om vikten av förstärkningar inom vård, skolaoch omsorg. Det är förvånande att GunnarGoude har missat detta. Att stärka dessa områden ären av våra huvudpunkter.Gunnar ställde en fråga till mig om lärarlö-nerna. Vi tycker att de är för låga och borde höjas. Jagkan ge en poäng i att det inte ärokomplicerat att diskutera lönefrågor. Det är natur-ligtvis inte ett politiskt beslut.Men när man tycker att lärarnas funktion är såviktig som vi tycker i , och att det måstekomma fram fler, duktiga och kompetenta lärare, ochde lärare vi har skall känna sig uppskattade för sittarbete, blir det nästan larvigt att tala om allting utomlönefrågor. I så fall skulle jag kunna försvara mig medatt är betydligt värre. Lärarlönerna är enekonomisk västanfläkt jämfört med era krav på ar-betstidsförkortningar. Det är väl i högsta grad enavtalsfråga? De kostar enorma resurser, vilket jagabsolut inte tror att ni har intecknat i era budgetar.Sedan var det precis som i mitt replikskifte medAndreas : Vi måste komma bort från före-ställningen att det enda sättet för kommuner ochlandsting att få ökade resurser är att vi här i riksdagenbeslutar om några miljarder till.Grundproblemet för - och andra par-tier på vänsterkanten - är att en röst på Miljöpartietinnebär att är kvar på statsministerpos-ten. Den statsministerposten har inneburitatt inte ett enda jobb har tillkommit. Vi spenderar 150miljarder för att betala arbetslösa människor. Det ärgrundproblemet för resursbristen.Anf. 44 () replik:Fru talman! säger att jag inte har upp-fattat att , och några tillåker land och rike kring och talar om att det krävs merresurser till skolan. Det är just det jag har uppfattat.Det är just det jag reagerar mot, att man gör på detsättet när man i sin egen budget inte är beredd attanslå några medel alls för en resursförstärkning. Var iert budgetförslag finns en kompensation till kommu-nerna för höjning av lärarlönerna? Det är i och för sigen liten post. Var i ert budgetförslag finns de resurs-förstärkningar som vi andra avdelar genom att göraomprioriteringar? Vilka är de omprioriteringar som nikommer att göra i nästa budget?Låt mig anknyta till det som sade sist,nämligen att en röst på betyder att GöranPersson sitter kvar som statsminister. Det begriper jaginte mycket av. Det är i varje fall ingenting som vi hardeklarerat. Det kanske är ett förtäckt sätt att säga attFolkpartiet inte kommer att ändra sig när det gällerresurserna till kommunerna så att skullekunna tänkas ha ett samarbete med . Står nifast vid er politik att gå ihop med ochdärmed ta skattesänkningar och få minskade eller ickeökade resurser till kommunerna? Ja, då blir det natur-ligtvis svårt för oss att samarbeta. Håll hellre dörrenöppen!Det är larvigt att säga att arbetstidsförkortningenskulle vara en förhandlingsfråga. Det är klart att vikan besluta här om normalarbetstiden. Det är ju enriksdagsfråga och en lagfråga, så det är i hög gradlämpligt att ta upp den här. Lärarlönerna är däremotinte en sådan fråga.Anf. 45 () replik:Fru talman! Arbetstidsfrågan har i högsta grad enrelevans, om inte menar - vilket natur-ligtvis vore helt korrekt - att om vi här i riksdagenbestämmer att normalarbetstidsveckan är någontingannat än vi har skall man i motsvarande månsänka lönerna för alla dem som jobbar i offentligsektor. Jag är inte säker på att det är ett särskilt popu-lärt förslag. Det är inte heller någonting som Miljö-partiet är noga med att föra fram, utan man kör meddet enkla knepet: Vem är emot kortare arbetstid, ochvem kan någonsin vara emot att jobba mindre? Omman vore ärlig borde man säga att det kommer attmärkas lika mycket i lönekuvertet. Jag är övertygadom att de flesta svenska hushåll inte har så gott ompengar att de har råd att få så mycket mindre i plån-boken.Jag har litet svårt att förstå resonemanget om varMiljöpartiet hör hemma. Om tidningarna inte har felhar ert språkrör varit ute och sagt atten borgerlig regering - ungefär som uttryckte det - är bland det värsta man kan tänkasig. Då är det väldigt svårt att se något annat alterna-tiv än att är ett indirekt stödparti till deövriga vänsterpartierna. Det har ni naturligtvis all rättatt vara, men för mig är det konstigt.Jag är inte särskilt rädd. Vi har haft ett jättebrasamarbete med under den borgerligaperioden. Vi är olika partier, och det blir alltid enförhandling. Det kommer det att bli med Kristdemo-kraterna och förhoppningsvis också. Vikommer att lösa det. Det kommer att vara mycketbättre med en borgerlig regering, som kan sätta män-niskor i arbete. Det är det som ger nya, fräscha resur-ser till skola, vård och omsorg, inte de kronor ochören som vi kan spendera från riksdagen.Anf. 46 () replik:Fru talman! har naturligtvis inte ägnatså åt att studera finansieringen av arbetstids-förkortningen, och det kan jag förstå. Utan att gå in pådetaljer, är det alltså så att förändringar av egenavgif-terna och väldigt många fler i arbete om man delar påjobben och slipper arbetslöshetskostnaderna - a-kassorna kommer att slippa de här utgifterna - inne-bär att man inte förlorar och inte får mindre i plånbo-ken när man går ned i arbetstid.