prot · GL0985 · 1998-03-24 00:00:00 — Både AMS statistik och den merofficiella statistiken visar detta.Sedan var det de 100 000 långtidsarbetslösa ung-domarna, . Det är ett nytt utspel frånModeraterna. Den höga siffran stämmer inte. Vi harlovat - och det skall vi hålla - att ingen ung under 25år, när valdagen kommer, skall behöva ha varit arbets-lös . Det finns nu runt 9 000. Det ären viss skillnad mot vad sade, nämligen100 000. Det går att läsa i AMS statistik vecka förvecka. Den senaste statistiken kom ochrekommenderas till läsning.Jag delar uppfattningen i det har sagt. Mitt svar skallinte tolkas som att nu är allt bra och ingenting merbehöver göras. Åtminstone vi tre - jag vet inte om detgäller - vet att vården, omsorgen ochskolan behöver mer resurser. Det är inte färdigt där.Den nödvändiga omstruktureringen, men som jagtycker gick litet väl långt, kompenseras genom dessainalles 16 miljarder fram . Kommunernaoch landstingen har fått 8 av de 16. Det går att viastatistiken se två saker, dels att det blir fler jobb idessa sektorer, om än en försiktig ökning, dels att avde 10 000 nyanmälda jobben var75 % inom sektorn vård, omsorg och skola.Då får man väl anta att det resurstillskott som gavsi fjol och i en del fall har gått till att täcka vissaunderskott och i en del fall har varsel och uppsäg-ningar förhindrats. Men har man kommit så långtatt det går att börja anställa igen. Det är oerhört vik-tigt - det behövs.Det behövs inte bara utbildning, som jag har sagt imitt svar, utan det behövs fler händer och fötter ochmer omsorg - dvs. fysiskt närvarande personer.Jag har velat peka på de ytterligare åtgärder utöverde nya pengar som har satsats. Och är det nya egnapengar som vi har skrapat ihop efter det som ni läm-nade efter er och som inte var så lätt att ta hand om,, och inte pengar som är lånade! Detgäller det som man dessutom kan göra inom arbets-marknadspolitikens ram. Det är faktiskt det som ärmitt ansvar. Jag har pekat på resursarbete, som är enutmärkt åtgärd. Jag vill säga att det nog är den bästaav dem alla. Man stärker nämligen kvaliteten, går insom korttidsvikarie och får därmed mer betalt både iåtgärden som sådan och när man är i vikariesituatio-nen.Kompetenshöjningen är också viktig. Även om vinu med de här pengarna kan se till att fler arbetarinom de prioriterade områdena, skolan, äldreomsor-gen och sjukvården, är det klart att den tekniska ut-vecklingen också sker här. Det gäller även utvecklingav annat slag. Det behövs alltså en kompetenshöjningför de här grupperna.Vi vet också att de här grupperna många gångerbestår av sådana som t.ex. inte har treårigt gymnasi-um. Det kan vi se nu när de går in i kunskapslyftetsom arbetslösa. I det arbete vi nu gör måste vi själv-fallet också lägga in pengar för kompetenshöjning.Anf. 55 ():Herr talman! Svaren innehåller besked om att mi-na förslag inte var så bra. Men i en situation där manvill minska den öppna arbetslösheten med hälften fårman ta till flera olika åtgärder.Den öppna arbetslösheten skall minskas. Jag troratt är en bra och viktig del. Men dethar redan uppstått en hel del problem. Plötsligt blevdet nämligen så mycket, och man har inte kompetentalärare. Sådana kan man naturligtvis inte snabbutbilda.Saker och ting kan slå snett ibland, men sådanahär saker har en sorts växtvärk i sig. Jag ser positivtpå och på den kompetenshöjning somfinns. Man får noggrant utvärdera det hela så att detblir sådana uppgifter som man har behov av i arbets-livet.Vi i har skrivit en motion där vi villöverlägga en del av arbetsmarknadspengarna till renaarbeten. Det har kommit flera utredningar från fackenom att detta är positivt. Den privata sektorn spar na-turligtvis genom rationaliseringar och uppsägningar.Men det gör inte den offentliga sektorn, och där fårman räkna in polisen, riksdagsledamöter och allamöjliga. Vi kan inte behöva kosta på riksdagsledamö-terna vare sig fler eller mer pengar.Ingen, allra minst arbetsmarknadsministern, harkunnat undgå forskarna resultat när det gäller vad arbetslöshetenkostar. Egentligen visste vi ju alla vad det rörde sigom. Jag trodde att det rörde sig om 80-110 miljarder.Det är också faktiskt bevisat att arbetslösheten kanutrotas - nästan - om den politiska viljan finns ochom man väljer rätt. Gäller det dem som har blivitarbetslösa inom den privata sektorn är det bara kost-nader för den arbetslöse från statens sida, men denprivata företagaren kan minska sina arbetskostnadergenom olika rationaliseringar.Vi har faktiskt behov av flera arbeten. Det finnskompetent personal i de flesta fall, och det finns ocksåpengar. Att man inte har lyckats koppla ihop dettatycker jag är den största svagheten. Det finns nämli-gen behov, och det finns kunskaper, inte för alla arbe-ten men för de allra flesta. Utbildad personal finnsoch pengar finns.Arbetslösheten kostar 153 miljarder, och då harman inte tagit med någonting av det som ohälsankostar. Det största ohälsoproblemet är ju arbetslöshe-ten. har talat om detta.Jag har också tagit del av vad barfotaforskare iVärmland har sagt om att varannan arbetslös varkenhar råd att gå till läkare eller tandläkare. Det måste jui och för sig röra sig om lågavlönade eller deltidsar-betslösa som har fått en sådan levnadsstandard att deinte klarar detta. Vad betyder det för ohälsan i framti-den? Det har blivit så att man är rädd för att tappadetänder visar varifrån man kommer och vilka arbetenman har haft.Notan för arbetslösheten går på en sådan oerhörtstor summa att vi måste vända detta. Det är en politiskvilja att hålla en hög arbetslöshet, eller så är detmarknadens vilja. Jag undrar vad arbetsmarknadsmi-nistern har att säga om detta. Det finns ju pengar, ochdet finns möjligheter. Varför gör man inte mer åtdetta? Sex timmars arbetsdag skulle kunna införas påförsök på fler ställen. Det har ju visat sig att det ärbra.Vi behöver en annan politik. Vi behöver förbättraden politik som jag ändå vill se att man har påbörjat . Jag tycker att många saker har blivit bättre. Menvarför inte pröva ännu litet nya vägar för att kommatill rätta med detta? Vad säger arbetsmarknadsminis-tern om det?Anf. 56 MARIANNESAMUELSSON (mp):Herr talman! Det lät litet bättre i det här svaret närdet gäller arbetsmarknadsministerns syn på persona-len inom vård och omsorg. Men hon har ändå i sitttidigare svar ganska tydligt sagt att hon inte tycker attden här sektorn är viktig. Det står faktiskt att denpåbörjade och på många håll genomförda omstruktu-reringen av offentlig sektor skulle avstanna om merpersonal skulle in i offentlig sektor. Då måste manfundera över vart omstruktureringen är på väg. Innandess beskriver arbetsmarknadsministern ganska livligtatt vi behöver mer kompetent och mer utbildad perso-nal inom de här sektorerna.Men vem är det som får göra jobbet ? Jo, detär väldigt många äldre släktingar utan utbildning somtvingas att göra det jobb de tidigare kunde få hjälp avkommunen med, t.ex. genom äldreomsorgspersona-len. får de ingen hjälp därför att man har dragitned på personalen. Detta är naturligtvis ett jätte-problem, inte minst för de äldre människorna, somtrots att de har jobbat och slitit ett långt liv nu ocksåtvingas att ta hand om sina äldre släktingar på ett sättsom går långt över deras ork och för-måga.Jag tycker att det är intressant med ,som skall vara så väldigt viktigt. är det så att omdu är undersköterska med tvåårig gymnasieutbildningkan du få gå i . Men om du har gått entreårig allmän linje på gymnasiet och jobbar inomvård och omsorg t.ex. kan du inte få någon kompe-tensutbildning när det gäller just den delen. Det härtycker jag litet grand visar synen på vårdjobben somsådana.Jag skulle önska att man i det här fallet hade merav fler händer. Det behövs mer personal, och iblandär det inte fråga om mer än att man har tid. I KommunAktuellt finns det en artikel om just detta att hatid. Man väljer i stället att ta fast manskulle vilja jobba inom vården.Anf. 57 ():Herr talman! Det är möjligt att ministern och jaginte lever i samma värld. Jag konstaterar att arbetslös-heten visst sjunker litet grand. I den meningen kanministern och jag vara överens. Men den sjunkerhuvudsakligen faktiskt på grund av åtgärder och pågrund av . Vi har faktiskt färre männi-skor i arbete nu än 1974. Det borde oroa en arbets-marknadsminister, tycker jag.Jag tog fram siffror som visade att 299 000 ung-domar under har varit arbetslösa längre än 100dagar under den senaste mandatperioden. Dessa harministern varit ansvarig för. Om jag inte minns fellovade den socialdemokratiska regeringen att manskulle erbjudas jobb . Det är alltså299 000 människor som har fått vänta i mer än 100dagar på att få jobb. Det är en väldigt hög siffra, tyck-er jag personligen. Vore jag minister skulle det varanågot som jag nästan skulle skämmas över. sägerministern att löftet inte skall vara uppfyllt förrän framtill valet. Fram till valet kan alltså de 10 000 ungdo-mar som är långtidsarbetslösa räkna med att fåett jobb. Men det sades inte före valet! Då var detaktuellt att de skulle få jobb med en gång.Som jag har varit inne på tidigare är kostnadernaför arbetslösheten enorma. Man kunde kanske förvän-ta sig att regeringen på något sätt skulle ta i det härproblemet. Vi har konstaterat att det rör sig om enkostnad på , och vi kan ocksåkonstatera att det hade inneburit stora pengar för denoffentliga sektorns del om man hade kunnat få dessamänniskor i arbete. Dessa pengar hade då kunnatanvändas av kommuner och landsting, bl.a. till attskapa fler jobb inom vård och omsorg.Anf. 58 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Herr talman! blir man nästan full i skrattnär man hör plädera för mer pengar tilloffentlig sektor. Läs på i era motioner, !Läs på vad ni själva har sagt! Där talas det inte ommer pengar, utan om mindre. Det handlar om 17 mil-jarder mindre fram . För 17 miljardermindre till kommuner och landsting blir det inga flerjobb i vård, skola och omsorg, utan då blir det färrejobb i kommunerna och i landstingen. Så är det omjag över huvud taget kan räkna, och jag tror att jagkan det i det här fallet.Marianne talade om kunskapslyftet.Många av de undersköterskor som har blivit arbetslö-sa utbildar sig nu inom . Det handlarom en stor del av medlemmar. Man kankanske tycka att detta är litet konstigt när det nu bör-jar yppa sig nya - eller nygamla - jobb för dem. Jagtror ändå att man skall ha litet is i magen, för oavsettom de kanske hade fått ett jobb om de inte utbildat siginom så är kunskap aldrig tung attbära. På litet sikt tror jag också att de kommer att hagod nytta av att komplettera sin teoretiska utbildning,och jag unnar dem det så väl. Har man sett de perso-ner som finns inom , sett den glädjemed vilken de nu tar sig an sina studier, kan man inteannat än att säga att det här var bra, att det var bra fördem. Säkert är det också bra för sam-hället i sin helhet.Vi skall också komma ihåg att mycket av de peng-ar som de två forskarna nu säger att arbetslöshetenkostar är a-kassepengar. Jag tror att åtminstone unge-fär hälften är a-kassepengar. Man skall passa sig föratt tro att man helt enkelt kan flytta a-kassepengarfrån försäkringen rakt in i vården, omsorgen och sko-lan. A-kassan är en försäkring och skall så vara. Manskall inte arbeta för a-kassan. Det är ingen lön. Jagtror att det skulle vara oerhört farligt att utveckla dettänkandet, eftersom det i sin förlängning skulle få enlönepressande effekt, så att hela lönestrukturen pres-sades nedåt. Det är också därför som fackföreningsrö-relsen är sådana motståndare till detta.Vad vi nu litet försiktigt gör är att använda a-kassan på ett mer aktivt sätt, men det innebär inte attdet blir en ersättning för jobb, utan det handlar om enaktivitet. Det är också något av övergående natur.Den dag då vi på nytt har full sysselsättning skall a-kassan inte användas på det sättet, utan då skall denvara den försäkring som tanken en gång var att denskulle vara. Detta är viktigt.Ragnhild Pohanka talade om friåret. och även säger att det nupå en del håll fattas folk inom vården och omsorgen.Också jag kan se att det nu börjar bli brist på personalinom vissa omsorgsyrken. Då rimmar det inte riktigtatt säga att vi nu skall införa ett friår. Tan-ken med friåret är ju att dra undan ytterligare arbets-kraft. Tanken är underbar som idé - jag delar denuppfattningen - men detta måste ske vid rätt tillfälle. uppåtgående konjunktur, då det efterfrågas arbets-kraft, är det fel att dra undan ytterligare människorfrån arbetsmarknaden, vilket friåret de facto innebär.Därför är tanken på ett friår för dagen inte aktuell.Anf. 59 ():Herr talman! Jag tror att också idén med ett friår,som inte blir någon stor historia, kan ha sin plats förde 556 000 arbetslösa och 197 000 deltidsarbetslösa.Även om konjunkturen är uppåtgående finns det nogmänniskor som kan använda sig av det här. Det ärheller inte säkert att det skall användas inom vård ochomsorg. Det kan vara också inom andra yrken.Vi har i vår finansierade budget mer pengar änvad socialdemokraterna har. Det handlar om 3 miljar-der 1997, 5,5 miljarder och 6,7 miljarder åretdärpå. Jag skall inte nu gå in på varifrån de pengarnaskall tas, för det hinner jag inte på två minuter.Det här handlar om politik. Massarbetslöshetenhar inte drabbat som en naturkatastrof sominte kunde förutses. Det finns ekonomiska och poli-tiska krafter som tjänar på det här, och det är dem vimåste motarbeta. Det är väldigt viktigt att vi gör det.Massarbetslösheten kan faktiskt knäcka människor.Det handlar om människor som är arbetslösa länge,som blir sjukare och inte ser någon ljusning. Detgäller alltså för alla dem som drabbas av arbetslöshe-ten att kämpa för en annan, förbättrad politik, somsätter samhällets intressen och människornas framförstorfinansens.Det är viktigt att marknaden tyglas en del, så attden inte härjar fritt. En fri marknad kan vara bra viss gräns, men sedan är det faktiskt konkurrensoch utslagning som gäller. Jag skulle önska att ordetsolidaritet i stället kom in mer, att ordet konkurrensibland byttes ut mot ordet solidaritet. Konkurrensbetyder ju nämligen att någon har förlorat.Anf. 60 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Herr talman! Jag delar i hög grad de åsikter somRagnhild Pohanka för fram. Det behövs motkraftermot den råa marknadsekonomin, som ju faktiskt harsom syfte att tjäna så mycket pengar som möjligt,kosta vad det kosta vill i utslagning av människor ochannat. Om det tror jag inte vi har olika uppfattningar.Vi som är politiker, oavsett om vi sitter i riksdageneller i regeringen, skall ju vara den motkraften.Det är bra att vi har den här debatten. När arbets-lösheten går ned så kraftigt som den nu gör och sys-selsättningen börjar ta fart finns det nämligen en ten-dens att den här frågan mister i aktualitet och fokus.Men fortfarande har vi 270 000 öppet arbetslösa ochtotalt mellan 460 000 och 470 000 arbetslösa. Det äralldeles för många. Vi skall ned till en öppen arbets-löshet på , men det är inte målet, utan detär ett steg på vägen. Sedan skall vi naturligtvis gåvidare på en väg där målet är det samhälle som vi iSverige tycker så mycket om, nämligen det samhälledär alla kvinnor och män har lika rätt till ett eget arbe-te. Tyvärr tror jag att det kommer att ta några år.Detta är inte gjort i en handvändning, och det är integjort med en metod, utan det måste en massa olikametoder till för att klara det. Det är det långsiktigamålet, att vi åter skall nå den fulla sysselsättningen isamhället.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1997/98:195 omskatter och arbetslöshetAnf. 61 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Herr talman! har frågat vilka åt-gärder regeringen har för avsikt att vidta för att göradet möjligt för låginkomsttagare att leva på sin lön.Annika hänvisar till en undersökning avCatharina , ekonom på ,som visar att det för vissa familjer lönar sig att leva påarbetslöshetsersättning i stället för att ha ett arbete.Annika menar att om inkomsten blir mindre änbidrag eller innebär en marginell skillnad så får detkonsekvenser för hela samhället. När det inte längrelönar sig att arbeta skapas ett olyckligt beroende avbidrag. Särskilt allvarligt skulle det vara om högaskatter driver lågavlönade kvinnor bort från arbets-marknaden och in i bidragsberoende.Jag håller med om att det kanfinnas tröskeleffekter för barnfamiljer i vissa inkomst-lägen. Generellt gäller att de största tröskeleffekternakan inträffa för arbetslösa med barn, särskilt för kvin-nor och lågavlönade. Det beror på att bostads- ochsocialbidragen faller bort som barnom-sorgsavgifterna ökar. Däremot är det inget tecken påatt arbetslöshetsersättningen är för hög, utan snararepå att många kvinnor har för låga löner.Det är emellertid inte många som får det sämreekonomiskt om de börjar arbeta. Expertgruppen förstudier i offentlig ekonomi, , har publice-rat beräkningar som visar att det endast är avde arbetslösa som skulle ha fått det sämre ekonomisktom de började arbeta. Analysen visar att arbete lönarsig för det stora flertalet vanliga inkomsttagare. Sam-tidigt skulle lägre ersättningsnivåer inom t.ex. arbets-löshetsförsäkringen skapa försörjningsproblem ochminskat stöd för generella offentliga socialförsäkring-ar.Det är således inte så att höga skatter och bidrag inågon större omfattning gör arbete privatekonomisktolönsamt. Särbeskattningen tenderar också att öka isynnerhet kvinnors incitament till arbetsmarknadsdel-tagande även vid låga löner. Det finns ingenting iövrigt i statistiken som tyder på att kvinnor väljerhemarbete före förvärvsarbete. Tack vare våra skatterhar vi också råd att ha en väl utbyggd offentligt fi-nansierad barnomsorg som gjort det möjligt för kvin-nor att söka sig ut och stanna kvar på arbetsmarkna-den, vilket lett till att hör till de länder somhar det allra högsta arbetskraftsdeltagandet i världenbland kvinnor.Om det skulle varit ett så klart samband mellanhög arbetslöshetsersättning och hög arbetslöshet, hurkan det då komma sig att vi hade så gott som fullsysselsättning när arbetslöshetsersättningen var ännuhögre än den är ? Så var situationen för tio årsedan. Då hade vi av lönen i arbetslöshetser-sättning men bara 1,arbetslöshet. Detta visaratt människor faktiskt vill ha ett arbete som de kanförsörja sig på. Det är den ekonomiska utvecklingensom orsakar arbetslösheten, inte skattereglerna.Den arbetslöse kan inte välja arbetslöshetsersätt-ning i stället för arbete. En arbetslös som vägrar att taett erbjudet lämpligt arbete riskerar att avstängas frånarbetslöshetsersättning . Jag villockså framhålla att det är en socialdemokratisk rege-ring som ligger bakom förslaget att skärpa avstäng-ningen från tidigare . Detvisar hur allvarligt regeringen ser på denna fråga.Annika frågar vad regeringen tänker göraför att låginkomsttagarna skall kunna leva på sin lön.Det är bara en ökad sysselsättning och ekonomisktillväxt som kan ge bättre löner och ett minskat behovav arbetslöshetsersättning. Regeringen tar sitt ansvargenom att sanera statsfinanserna och genomföra enoffensiv politik för utbildning och utveckling. Ar-betsmarknadens parter har ett stort ansvar att nå enbalanserad lönebildning som bidrar till minskad ar-betslöshet. Det är bättre kunskap och sysselsättningsom bidrar till att alla kan leva på sin lön.Regeringen anser också att det är angeläget att gepersoner möjlighet att undvika att permanent fastna igruppen låginkomsttagare. Detta har skett genomregeringens stora satsning på utbildning, bl.a. inomdet s.k. . Därigenom skapas valmöjlig-heter för den enskilde och ökade möjligheter att få ettarbete som ger en högre lön.Anf. 62 ():Herr talman! Jag ställde en konkret fråga till ar-betsmarknadsministern om vad regeringen har tänktatt göra för att låginkomsttagare skall kunna leva påsin lön. Jag nämnde speciellt rekordhögaskatter för låginkomsttagare och att de driver bortmånga kvinnor från arbetsmarknaden och in i ettbidragsberoende.Det svar jag har fått är att det bara är ökad syssel-sättning och ekonomisk tillväxt som kan ge bättrelöner och ett minskat behov av arbetslöshetsersättningsamt att det är arbetsmarknadens parter som har an-svaret för lönebildningen.Jag tycker i och för sig att det är bra att arbets-marknadsministern anlägger det här övergripandeperspektivet i stället för att säga att vi politiker kanförändra snabbt och enkelt genom att vidta olika åt-gärder. Men saken är ju ändå den att skatten är ettinstrument som regeringen i allra högsta grad harkontroll över. Om regeringen skulle vilja höja netto-lönen, dvs. det som verkligen betyder någonting, förlåginkomsttagare och därmed minska deras behov avarbetslöshetsersättning och bidrag, så kan regeringengöra det genom att sänka deras skatter. Sänkta skatterför låg- och medelinkomsttagare skulle dessutombidra till den ökade sysselsättningen och den ekono-miska tillväxten.Herr talman! Jag menar tyvärr att arbetsmark-nadsministerns hänvisningar till satsning på utbildningär litet av goddag-yxskaft. Utbildning är självfalletviktig. Men det förändrar inte på något sätt förhållan-det mellan lön och bidrag. Om människor skall viljasatsa på utbildning måste det löna sig ekonomiskt.Med de höga skatter som vi har i ärdetta långt ifrån alltid fallet. Men jag tror att de allraflesta människor håller med om att det är rimligt attmedborgare skall kunna få det bättre genom hederligtarbete och egna insatser.Eftersom arbetsmarknadsministern själv hänvisartill beräkningar från vill jag gärna ta upp ettexempel som finns i en av deras senaste rapporter, Ds1998:15. Den handlar om en kvinna som inte har rådatt bli chef. Det är förstås beklagligt ur flera aspekter.Det finns ju för få kvinnliga chefer. Man antar här atten ensamstående tvåbarnsmor arbetar deltid 75 %med en genomsnittlig lön. När hon blir erbjuden ettchefsjobb som skulle ge en långt högre bruttolönmedför såväl högre skatt som missade bidrag ochhögre barnomsorgskostnader att hon i slutändan intehar råd att tacka ja till det här erbjudandet. Hennesdisponibla inkomst skulle minska med ungefär 1 000kr i månaden.Ett sådant räkneexempel, som det egentligen före-kommer ett otal av, visar alltså att ensamstående för-äldrar knappt klarar sig som heltidsarbetande utantvingas mer eller mindre deltidsarbeta även om lönenär mycket hög, och detta därför att de måste betalamycket höga skatter. Nästan lika höga marginaleffek-ter får familjer med två sammanboende föräldrarenligt samma rapport.Slutligen är jag också litet förvånad över det svarsom säger att det är väldigt få löntagare som skulleförlora på att arbeta i stället för att gå arbetslösa. Härhänvisar man också till den här . som kom visar att om-kring av dem som är arbetslösa knappastskulle tjäna mer än möjligen marginellt på att arbeta istället för att gå arbetslösa.Anf. 63 ():Herr talman! Vad skall vi göra för att låginkomst-tagarna skall kunna leva på sin lön? Detta är ju enviktig kvinnodebatt som handlar om kvinnors arbetepå kort och på lång sikt. Det handlar om en lön attleva på.I början av 90-talet bidrog den borgerliga rege-ringen till kvinnornas ofrivilliga deltidsarbetslöshet.Nu vill sänka skatten och skrota de ut-bildningssatsningar som finns. Alla kvinnor vet ju attskattesänkningar aldrig har gagnat kvinnorna.Mina följdfrågor till arbetsmarknadsministern är:Hur ser det egentligen ut med trenden för förvärvsfre-kvensen för kvinnorna? Är det ett sätt att klara detta?Vad gäller kvinnolönerna har ju arbetsmarknadsminis-tern tagit initiativ till en arbetsvärdering. Hur går det?Löser detta problemen för de lågutbildade kvinnorna?Eller är det mest och att behålla nuva-rande skattesystem som är det viktigaste för kvinnor-nas framtid och försörjning?Anf. 64 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Herr talman! I den här debatten mellan mig ochAnnika måste man ställa sig den grundläggan-de frågan, nämligen vad det är som gör såunikt. Jag som jobbar mycket i EU i ser detvarje gång jag är där. När jag är i och Tysk-land ser jag det också. Det unika med är vårhöga sysselsättningsfrekvens för kvinnor. Det unikamed är att de lågutbildade kvinnorna inte harfastnat i hemmen.