prot · GL0999 · 1998-04-29 00:00:00 — 28 () re-plik:Herr talman! motsade sig själv litet grand.Han funderade högt här i kammaren över om vi hargränsöverskridande frågor. Sedan kom han in påkriminaliteten och konstaterade att den är gränsöver-skridande. Maffiaverksamhet och ekonomisk brotts-lighet känner inga gränser. Det har inget medEU att göra, utan det är ett modernt fenomen i ettkommunikativt samhälle. Han säger också att det inteborde vara så. Nej, det är precis där lan-dar i sin politik - man önskar att det inte vore så ochsäger sedan att det inte behövs några gränsöverskri-dande beslut. Verkligheten är ändå den, som varpå väg att beskriva, att den ekonomiska brottslighetenär gränsöverskridande.Hur skall vi då bemöta detta om vi inte har minstlika bra verktyg, som också fungerar över gränserna?Säger vi nej till det här förslaget går vi maffian tillmötes, . 29 ():Herr talman! Låt mig börja med en reflexion medanledning av den första debattrundan. Två personersom har deltagit i debatten har i betydligt hög-re grad än alla andra, i egen utsago i stort sett ensam-ma, försvarat demokratin i . Men samtidigtbortser de från det faktum att för att man på ett demo-kratiskt sätt skall kunna föra en diskussion och endebatt måste man också hantera sanningar ganskaansvarsfullt. I och har vi, precis som , hört flagranta exempel på oerhörda missförståndoch svartmålningar av det som vi har att behand-la, som om inte annat kommer sig av okunnighet. Jagutgår, herr talman, från att det kommer att finnasutrymme för ytterligare utveckling av detta i en re-plikrunda efter mitt anförande.I juni 1997 samlades EU:s stats- och regeringsche-fer i för att enas om att anta det somskulle komma att kallas Amsterdamfördraget. Dettaskedde efter en regeringskonferens som hade inletts imars året innan vid ett möte i . Syftet med kon-ferensen var att göra en översyn av fördragen för attstärka och effektivisera samarbetet och för att förbe-reda unionen inför en utvidgning med ett antal nyamedlemsstater. För att förbereda konferensen hade ens.k. reflexionsgrupp bestående av representanter förländernas regeringar tillsatts och arbetat fram en rap-port, som lades till grund för dagordningen. Pågrundval av den rapporten kom konferensen att delasupp i tre huvudsakliga områden, nämligen unionenoch medborgarna, en effektiv och sammanhängandeutrikes- och säkerhetspolitik och institutionella frågor.Vid sidan härav diskuterades även två andrapunkter, nämligen den s.k. flexibla integrationen ochen förenkling av fördragen. Jag ber, herr talman, att fååterkomma till de konkreta punkterna litet längre frami mitt anförande.Den avslutade regerings-konferensen var den första som har deltagit i.Det var den första gången vi fick pröva våra möjlighe-ter att förändra och förbättra det europeiska samarbe-tets grundläggande fördrag. Resultatet visar väl attäven ett litet och nyblivet medlemsland faktiskt har ettstort inflytande, tvärtom vad många har velat göragällande.Herr talman! Utskottet har uppfattningen att rege-ringen var mycket angelägen om att skulleha ett stort inflytande under förhandlingarna. Somexempel på detta kan anges att vi, eller snarare ni,eftersom det var före min tid i denna eminenta för-samling, i utrikesutskottets betänkande1995/96:UU13 ställde er bakom de av regeringenförslagna prioriteringarna inför regeringskonferensen.De prioriteringarna var sysselsättning, miljö, öppen-het, jämställdhet och konsumentfrågor.Utskottet framhåller i dagens betänkande att Sve-riges tydliga och bestämda hållning på ett avgörandesätt bidrog till att konferensen fokuserade tydligt pådessa för medborgarna så centrala frågor. Utöver detnyss nämnda betänkandet inför regeringskonferensenhar vi under förhandlingarnas gång även diskuteratoch debatterat olika prioriteringar i regeringskonfe-rensen, dels i kammaren, dels i EU-nämnd.Så vi kan väl, herr talman, anse att har haftstora möjligheter att påverka de svenska positionerna.Detta var nog också en av anledningarna till att Sveri-ges röst verkligen hördes - man visste att det inte baravar regeringens röst utan att en klar majoritet av detsvenska parlamentet stod bakom regeringen. Somledamot av riksdag tycker jag att det kanvara viktigt att påpeka det, eftersom de nationellaparlamenten har en central roll och så skall ha även iframtiden.Ytterligare ett exempel på debatt och diskussioninför regeringskonferensen är den parlamentariska . Utskottet vill framhålla att kommitténhar utfört ett värdefullt arbete för att skapa kunskapkring frågor som skulle komma att behandlas i rege-ringskonferensen och bidra till den allmänna debatteni dessa frågor.I debatten efter det att Amsterdamfördraget under-tecknats har det ofta framförts krav på att en folkom-röstning skall hållas om förhandlingsresultatet. Ut-skottet menar dock att den demokratiska process jagnyss beskrivit har säkerställt att många människor ochorganisationer haft möjlighet att påverka förhand-lingsresultatet under resans gång. Detta torde kanskevara än mer betydelsefullt än att i efterhand vid enfolkomröstning bara få säga ja eller nej till ett färdigtförslag. Detta tillsammans med att Amsterdamfördra-get inte innebär några i sak omvälvande förändringarav samarbetets karaktär gör att någon folkomröstningenligt utskottet inte är påkallad.Herr talman! Vi skall ratificera - eller på be-griplig svenska godkänna - Amsterdamfördraget ochge vårt klartecken till att formellt ansluts tilldetta. Vi kan i den frågan säga ja eller nej. Utrikesut-skottet föreslår att vi säger ja. ochMiljöpartiet föreslår i reservationer att vi säger nej.Argumenten ber jag att få återkomma till, men låt osskonstatera vad som händer om vi säger nej . Omdetta skulle hända fortsätter de nuvarande fördragenatt gälla, dvs. främst EG- och Unionsfördragen. Sam-arbetet fortsätter således även vid ett ickegodkännan-de av Amsterdamfördraget men på den rättsliga grundsom de godkända fördragen utgör. Den ab-surda situationen uppstår då att de fördrag som bådeVänstern och så intensivt arbetade emotinför folkomröstningen om medlemskap hösten 1994nu är deras alternativ till den förbättring som Amster-damfördraget utgör.Herr talman! Under ärendets gång har utrikesut-skottet trots vår samlade intelligensreserv känt vårabegränsningar och därför givit ett antal andra utskottmöjlighet att i yttranden delge oss sina uppfattningar isakfrågor som rör dessa utskotts ansvarsområden. Detmest omfattande av dessa områden rör den konstitu-tionella prövningen av Amsterdamfördraget. På denpunkten ville att också Lagrådetgjorde en bedömning, och Lagrådets yttrande finns,liksom de aktuella utskottens yttranden, fogade tilldagens betänkande.I grundlag, regeringsformens 10 kap. 5 §,regleras frågan om överlåtande av beslutsmakt tillEuropeiska gemenskaperna så länge dessa har ett fri-och rättighetsskydd motsvarande det som anges iregeringsformen och i den europeiska konventionenom skydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna. har,liksom Lagrådet, i sitt yttrande konstaterat att det inteföreligger några konstitutionella hinder mot att Sveri-ge ansluter sig till Amsterdamfördraget. I de fall be-slutsbefogenheter överförs från riksdag görsdet inom de ramar som finns fastlagda enligt rege-ringsformen.Ofta har hörts att vi nu på ett antal punkter över-lämnar beslutsbefogenheter till . Det är i ochför sig riktigt, men man måste också titta på vilkabeslut det är. Två exempel på detta är kampen motinternationell brottslighet och miljöfrågor. Det ärenligt utskottet det praktiska resultatet för medborgar-na som bör vägleda i det här sammanhanget.Herr talman! När vi så kommer in på de sakpoli-tiska områdena vill jag passa på att lyfta fram deområden som regeringen, såsom jag nämnde inled-ningsvis, valde att prioritera. Låt mig börja med sys-selsättningen. I och med att Amsterdamfördragetbörjar gälla har vi också fördragsfäst kampen motarbetslösheten. Den ges nu högsta prioritet och skallsamordnas mellan EU:s medlemsländer. Detta är en iraden av förbättringar som , som fråntid till annan brukar utge sig för att vara ett parti inomarbetarrörelsen, nu säger nej till.Varför säger ni nej till detta? Är det inte bra attkampen mot arbetslösheten fördragsfästs? I er reser-vation anger ni att skälet för ert nej är att man inte kanbedriva kamp mot arbetslösheten utan att hota pris-stabilitet och budgetdisciplin enligt texterna kringEMU. Men alla de skrivningarna finns ju kvar sedanMaastrichtfördraget. Skillnaden är att de nu komplet-teras med ett starkt kapitel om sysselsättningen. Dettasäger ni nej till, och så står ni kvar med enbart skriv-ningarna om prisstabilitet och budgetdisciplin. Hur fårni ihop detta? Känns det inte konstigt att offra kam-pen mot arbetslösheten till förmån för ett konsekventnej-sägande?Att skulle säga nej till detta kapitel ärbetydligt mindre överraskande. Däremot är detstundtals beklämmande att höra rädslaatt utmana de stora länderna inom EU. Vi minns hurni i förklenande ordalag beskrev vårt initiativ att ska-pa ett sysselsättningskapitel. har vi ett sådantkapitel, och det är väl bevis för att även små stater harinflytande. Tyvärr lärde sig inte något avdetta, utan historien upprepade sig i diskussionenkring . Det vore bra om moderaternanu lär sig att inflytande och påverkan handlar omövertygelse, goda argument och förmåga att samarbe-ta, inte i första hand om hur många invånare det finnsi länderna.Den andra frågan jag vill trycka på är frågan omöppenhet. Här kan jag säga direkt att vi inte nåddehela vägen fram. Dock gjordes stora framsteg jämförtmed tidigare. är grundregeln att alla dokument irådet, kommissionen och parlamentet skall vara of-fentliga för alla som bor inom EU. Vidare skall rådetsomröstningar redovisas.Den tredje frågan är jämställdheten, som blirett uttalat mål inom alla EU-områden. Principen likalön för lika arbete slås fast. Man skall bekämpakönsdiskriminering på arbetsmarknaden, och möjlig-het till s.k. positiv särbehandling införs.Den fjärde frågan är miljön. På miljöområdet skallalltid hänsyn tas till miljön när beslut fattas. Hållbarutveckling blir ett grundläggande mål. En miljögarantifinns kvar och utvecklas, vilket innebär att medlems-länder kan införa strängare miljöregler än de gemen-samma.Det femte och kanske allra viktigaste för medbor-garnas vardag är konsumentpolitiken. Vad gällerkonsumentpolitiken formuleras fördragets kapitel omkonsumentskydd skarpare. EU kommer också attkunna övervaka medlemsländernas politik på konsu-mentområdet.Herr talman! Dessa förändringar säger alltså tvåpartier nej till. Jag vill därför passa på att fråga dessabåda partier om de anser att den ordning som i daggäller är bättre. Tycker att de regler somfinns i är bättre än dessa? Ertställningstagande pekar uppenbarligen mot det. Tyck-er att kampen mot arbetslösheten finnsstarkare i än i Amsterdamfördra-get? Det är ju det ni säger. Jag tycker att ni skall an-vända den möjlighet som era repliker innebär till attförsöka reda ut detta.Ett annat område där framgångar nåddes var dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, dvs.den andra pelaren. Låt mig bara börja med att slå fastatt den nationella vetorätten blir kvar i alla avgörandefrågor. Det hävdas från tid till annan att så inte skullevara fallet. Samarbetet inom andra pelaren förblirmellanstatligt.Däremot införs möjlighet att fatta beslut med kva-lificerad majoritet inom ramen för en redan fastlagdgemensam strategi. Dock skall den gemensammastrategin beslutas enhälligt. Vidare införs möjlighetentill konstruktivt avstående. Bakom denna något kryp-tiska benämning ligger att man kan lägga ned sin röstoch därigenom inte omfattas av beslutet utan att dettahindrar andra att agera samfällt. Detta är något somfaktiskt gör det lättare att ha en avvikande uppfatt-ning, då möjlighet ges att avstå utan att man för denskull blockerar andras fortsättning.Syftet med att reformera den gemensamma utri-kes- och säkerhetspolitiken var att göra den effektiva-re och att ge den ett tydligare ansikte. Redskapen fördetta är dels inrättandet av en utrikes- och säkerhets-politisk analysenhet, dels att EU kan ut-nyttja VEU för att genomföra aktioner med inriktningpå de s.k. Petersbergsuppgifterna. Detta överens-stämmer i allt väsentligt med ett svensk-finskt initiativunder regeringskonferensen.Herr talman! Låt mig sammanfatta med att Ams-terdamfördraget inte på något sätt är fulländat i allastycken. Vi hade gärna sett mer långtgående föränd-ringar bl.a. vad gäller öppenheten. Men en sak är klar,och det är att Amsterdamfördraget innebär avsevärdaförbättringar i förhållande till nu gällande fördrag.Och frågan vi skall ta ställning till är: Blir det bättreeller sämre med Amsterdamfördraget? Utskottetsmajoritet har funnit att det blir bättre, och därför berjag att få yrka bifall till hemställan i betänkandet ochavslag på samtliga reservationer.Anf. 30 () replik:Herr talman! Jag trodde, , attjag i mitt inledningsanförande hade klargjort synen påsysselsättningen. Vi är övertygade om att det behövsett internationellt samarbete för att verksamt kunnabekämpa arbetslösheten. Men då krävs en helt annanekonomisk politik med en annan inriktning än densom är dominerande i dag.Ni har försatt er i en situation där ni där nereskriver på krav på ökad flexibilitet på arbetsmarkna-den, sänkta skatter osv., och när ni sedan kommerhem kan anklaga er för att inte genomfö-ra den politik som ni har ställt er bakom där nere.Slutsatsen av det borde vara att ta upp kampen för enförändrad ekonomisk politik tillsammans med väns-terkrafterna ute i , men det gör ni inte.Det är detta som är kärnpunkten: Vi kan inte be-driva en effektiv kamp mot arbetslösheten med dennuvarande ekonomiska politiken. Och så länge som niinte tar itu med denna är det här inga stora föränd-ringar. Det är positivt - som jag sade är det bättre attdet står där än att det inte står där - men det vägerinte upp alla de andra delarna med överförande avmakt till den europeiska unionen. Därför har vi i densammanvägningen hamnat i ett nej till det här.Anf. 31 () re-plik:Herr talman! glider elegant undanfrågan genom att säga att han tycker att det är bra attdet förs in. Men ert faktiska ställningstagande är ju attni inte vill ha detta. Ni vill inte ha kampen mot arbets-lösheten i fördragsfäst. Sedan hänvisar ni tillatt ni har en annan uppfattning om vilken ekonomiskpolitik man skall driva för att kunna bekämpa arbets-lösheten. Men resultatet av era ställningstaganden ärju att ni står kvar i fråga om den ekonomiska politikenmen missar den förbättring som sysselsättningskapit-let faktiskt innebär.Låt mig bara säga att om man här talar om flexibelarbetsmarknad, att vi skulle bli tvingade att sänkaskatter osv. har man inte förstått vad sysselsättnings-kapitlet handlar om. Det handlar om en politisk in-riktning - låt oss kalla det politisk överstatlighet. Viär gemensamt överens om att vi skall bekämpa arbets-lösheten, men metoderna förfogar vi över själva.Sedan kommer man att gemensamt anvisa riktlinjer.Kanske tycker majoriteten att sänkta skatter är ett brasätt att bekämpa arbetslösheten. Vi tror dock inte attdet är det i , och då gör vi inte det i Sverige.Vad gäller en flexibel arbetsmarknad tycker jag attvi mycket väl uppfyller det kravet genom att göraarbetskraften mer flexibel och mer anställningsbargenom stora satsningar på kompetensutveckling,kunskapslyft osv.Anf. 32 () replik:Herr talman! Det sista kan jag hålla med om. Denflexibilitet som finns i står sig gott jämförtmed andra länder. Men majoriteten tolkar ju innehål-let i begreppet flexibilitet på ett annat sätt.Självfallet måste vi ta hela det här fördraget. Viskulle gärna ha plockat ut vissa bitar om sysselsätt-ning, offentlighet, jämställdhet, någon bit här och därom miljön osv. och sagt att vi vill ha det kvar ochsedan säga nej till resten. Men det går ju inte. ärdet take it or leave it som gäller. Därför måste vialltså väga ihop hela det här paketet.Anf. 33 () re-plik:Herr talman! anser alltså att denvågskålen - de förändringar mot överstatlighet som,sett med realistiska ögon, faktiskt inte innebär någraomvälvande skillnader - väger tyngre än att gemen-samt bekämpa arbetslösheten i . Det tycker jagär skamligt för ett parti som säger sig tillhöra arbetar-rörelsen.Anf. 34 () replik:Herr talman! tog upp fråganom vad vårt alternativ egentligen är. Det tycker jagvar väldigt bra, eftersom det ger mig möjlighet att taupp detta.Vi hade en folkomröstning , och sedandess har vi i respekterat den. Men vi harockså en riksdag som har valts in före den folkom-röstningen, och den kan knappast anses hamandat att fatta beslut om ytterligare beslutsbefogen-heter som överförs till EU. När det nu verkar som ommajoriteten vill fatta beslut om en sådan beslutsöver-låtelse tycker vi att majoriteten - ja-partierna - gåttlängre än vad denna folkomröstning innebar. Detbetyder att vi inte heller känner oss bundna av denlängre. Då gäller vårt bud - ut ur EU - i första hand. Iandra hand vill vi att EU skall minimeras till en or-ganisation som arbetar med gränsöverskridande pro-blem i stället för att lägga sig i snart sagt varje politiskfråga.Anf. 35 () re-plik:Fru talman! alternativ är att Sverigeskall ut ur EU. Det respekterar jag. Men det är inteden frågan som vi behandlar. diskuterar viom vi skall göra EU till en bättre union för medbor-garna eller inte. Vi kan ha olika uppfattningar om det.Men det alternativ som står till buds , PeterEriksson, är ju inte att vi skall lämna unionen, utandet är ju om vi t.ex. skall ha mer öppenhet i EU, ettområde där brukar vara väldigt aktiv idiskussionen, om vi skall ha en förbättring av syssel-sättningen, om vi skall få ett mer jämställt , omvi skall få ett miljövänligare och om vi skallfå ett starkt konsumentskydd i . Det är ju dettasom dagens diskussion handlar om. Om jag ser det urPeter synvinkel handlar det om huruvidadetta är värt de ökade stegen av överstatlighet som detnaturligtvis också innebär.Anf. 36 () replik:Fru talman! Ett huvudargument mot den processsom nu pågår är ju att det blir mindre och mindre avfolkstyre och demokratiska möjligheter för vanligamänniskor att påverka framtiden. Genom att mer maktförs över till EU också genom detta fördrag tar mansteg på vägen bort från en fungerande demokrati. Detär anledningen till att vi tycker att detta är sämre ändet som faktiskt finns , trots att det finns någrapunkter i avtalet som också leder åt rätt håll. Jag tyck-er ju att beskrivning tidigare varalldeles på tok. När det gäller t.ex. miljöfrågorna ärdet inte klart att det blir bättre. Det finns inte någon entydig vägframåt i och med detta, utan mycket är på väg bakåt isakfrågorna. Men huvudfrågorna handlar om de insti-tutionella frågorna. Det är ett stickspår. Man låtsassom om det är vanlig politik som är huvudfrågan.Men det handlar om var besluten skall fattas. Det ärdärför som denna regeringskonferens ägde rum.Anf. 37 () re-plik:Fru talman! Det är mycket möjligt att det är därförsom regeringskonferensen ägde rum. Men det var intedet som blev resultatet av regeringskonferensen. Gö-ran Lennmarker har tidigare beklagat sig över att deinstitutionella förändringarna uteblev. Man fattadeinte några stora beslut om röstviktningsfrågorna ochannat som är viktiga i samband med utvidgningsdis-kussionerna. De konkreta förslagen till förbättringaroch besluten om förbättringar var de som jag nämndei mitt anförande. Sedan får man ha en nykter inställ-ning till frågan om den kvalificerade majoriteten, omden alltid innebär överstatlighet. Det kan vi vid någottillfälle säkert ha ett långt gående resonemang om,, om det verkligen är bara det som göratt ett samarbete får överstatlig karaktär.Man kan nämna att det finns fem områden därman övergår från nationella beslut till överstatligabeslut. Det hänger framför allt samman med gemen-samma forskningsprogram och två andra frågor sominte är av avgörande betydelse för utvecklingen iSverige eller i något annat medlemsland. På de nyaområdena är det framför allt när det gäller frågornasom har med sysselsättning och öppenhet att göra somöverstatliga beslut fattas. Där kanske det t.o.m. är braatt vi inte kan smita undan vårt ansvar när det gälleröppenheten, om t.ex. mot förmodan skullebestämma sig för att man inte tycker att det skall varaöppenhet i EU. Då kanske det är bra att vi har över-statlighet. Man måste ju se det konkreta och praktiskaresultatet. Men jag konstaterar att att ansluta sig till gruppen som tycker att dessatekniska frågor om överstatlighet är betydligt viktiga-re än de framsteg som faktiskt har gjorts genom attEU:s stats- och regeringschefer t.ex. säger att miljö-politiken skall vara övergripande i alla beslut somfattas.Anf. 38 () re-plik:Fru talman! Genom Amsterdamfördraget förs lågarbetslöshet in som ett mål för unionen. Det är bra.Bekymret är att den socialdemokratiska regeringenalltsedan gick in i EU har struntat i väsentligadelar av de rekommendationer som EU har gett närdet gäller bekämpning av arbetslösheten. 150 000människor i är arbetslösa i onödan tillföljd av detta. Vi har låga reallöner på den svenskaarbetsmarknaden.Min fråga till är: Anser Social-demokraterna i att en svensk regering skallfölja de rekommendationer som följer av Amsterdam-fördraget? Om man nu inrättar detta måste väl poäng-en vara att medlemsländerna lojalt skall följa de ge-mensamma rekommendationerna?Jag har ytterligare en fråga. Genom Amsterdam-fördraget skall man noggrannare övervaka utveck-lingen av arbetsmarknaden i de olika länderna. Detförutsätter ju att man har en sådan statistik att mankan följa utvecklingen i de olika länderna. AnserMagnus att man från skall slutamed den vilseledande statistiken och i stället ha enmed andra länder jämförbar arbetsmarknadsstatistik?Anf. 39 () re-plik:Fru talman! Låt mig börja med att konstatera att vinog kommer att höra denna debatt på gator och torgoch även i kammare ända fram till den20 september. Det tror jag blir den största valfråganav alla. Då skall vi säkert kunna sortera ut detta - intedet konkreta som hör ihop med Amsterdamfördragetutan kampen mot arbetslösheten och hur vi bäst skalllösa det problemet.Jag vill upprepa en sak för att det skall komma inkammarens protokoll. Sysselsättningsunionen innebärinte att kampen mot arbetslösheten skall harmoniseraspå något sätt. Precis som självnämnde i sitt anförande om utrikes- och säkerhetspo-litiken är processen sådan att man kommer fram tillatt man gemensamt bestämmer sig för att detta skallvara den viktigaste frågan. Men sedan har vi olikaförutsättningar. Inte minst Moderata samlingspartietbrukar med emfas hävda att man har olika förutsätt-ningar i olika länder och i olika regioner och att det ärfråga om olika individer. Därför får vi vidta olikaåtgärder.Beträffande de 150 000 jobben som talade om - han brukar återkomma till attarbetslösheten är högre än den var när och hans kamrater lämnade över regerings-makten - vill jag säga att det stämmer att arbets-lösheten är högre nu beroende på att vi har fått ta itumed stora budgetnedskärningar efter de borgerligashärjningar i . Det kan man se genomatt det är i den offentliga sektorn som sysselsättningenhar minskat. I den privata sektorn har sysselsättningendäremot ökat markant , vilket kan vara kulför att höra. Det började under1994, och har den ökat. Men i den offent-liga sektorn har sysselsättningen minskat på grund avatt vi har fått städa upp i ert konkursbo.Anf. 40 () re-plik:Fru talman! Jag fick inte svar på frågan om manskall följa de gemensamma rekommendationerna. Detmåste ju vara hela poängen med Amsterdamfördraget,att om man arbetar fram rekommendationer skallmedlemsländerna följa dem. Dessutom måste man välha en statistik som är rättvisande om man skall kunnaövervaka utvecklingen av arbetslösheten i medlems-länderna?