prot · GL09113 · 1998-05-27 00:00:00 — Men det har inte påver-kat respekten för hans kunnande och möjligheterna attgöra någonting konstruktivt. Han har haft en egenskapsom jag har uppskattat, nämligen att han har vågatfatta även obekväma beslut som har varit nödvändigaför den långsiktiga respekten för och stabiliteten iutskottets verksamhet.Herr talman! Det kommer att bli svårt att ersättaKurt . Jag har uppskattat honom såmycket att jag hoppas att han icke kommer att bliersatt. Ett bättre betyg, herr talman, har jag svårt attge.Anf. 26 () re-plik:Herr talman! Det är inte så lätt att ta en replik efterde senaste varma orden som har riktattill mig. Jag är naturligtvis mycket glad för dem -alldeles uppriktigt glad.Däremot fanns det åtminstone i inledningen avAnders anförande något som gjorde att jaghajade till. kom in på en fråga somutskottet inte har granskat, nämligen effektiviteten hosen regering som består av ett parti och en regeringsom består av fyra olika partier. Han drar slutsatsenatt en fyrpartiregering är lika effektiv som en enparti-regering. Det kanske finns sådana exempel, men deerfarenheter vi har i tyder inte på det.Det kan man se när det t.ex. gäller att skapa bud-getbalans. Det var fyra partier i den regering somskapade en enorm obalans i den svenska ekonomindärför att man hade svårt att samordna sitt regerings-arbete. Partierna ville gärna bjuda över varandra, ochsedan gick det som det gick. Och det var inte förstagången - det var likadant . Detfinns också andra exempel på att en fyrpartiregeringhar visat att den inte har varit så särskilt effektiv.Vad man än kan säga om den regering som sitternu måste man väl ändå medge att det verkligen tyderpå hög effektivitet och en bra prestationsförmåga attden har kunnat återupprätta ekonomisk balans underde år som har gått sedan den trädde till. Det kan ingenta ifrån den sittande regeringen.Anf. 27 Förste vice talman () replik:Herr talman! Det är ju skönt att vi äroense igen efter de vänliga orden.Jag tycker att de här årens granskning faktiskt hargett en del fakta i målet när det gäller detta. I mittinledningsanförande sade jag att det är en myt somgärna odlas i medierna, bland politiker och blandstatsvetare att just en enpartiregering kännetecknas aven särskild effektivitet. Många har gått på den myten.Vi behöver inte ta in de skilda politiska bedömningarsom och jag har, men jag är intealls säker på att regeringen har lyckats så bra med attsanera budgetunderskottet som här hävdas.Jag frågar mig: Har det blivit färre anställda i Re-geringskansliet? Svaret är nej. Har det blivit färrepolitiskt sakkunniga? Svaret är nej. Har det blivitfärre anmälningar av kritik från KU? Svaret är nej.Har det blivit färre förseningar av propositioner ochaviserade lagförslag? Svaret är nej.Herr talman! Rent tekniskt - och det är det endajag har uttalat mig om eftersom vi får respektera att vihar olika uppfattningar i de politiska sakfrågorna -finns det ingenting som tyder på att regeringsarbetetblir snabbare och bättre bara för att det är fråga om enenpartiregering. Vi har tvärtom kunnat konstatera attvakanser i viktiga statliga ämbetsverk har uppstått ochvarat trots att vi har haft en enpartire-gering som till på köpet dessutom har internrekryterat,dvs. anställt folk med socialdemokratisk partibok. Detfinns ingenting som tyder på att enpartiregeringar äreffektivare än koalitionsregeringar.Anf. 28 () re-plik:Herr talman! De utnämningar som inne på kommer upp i ett särskilt sammanhang. Jagskall därför inte bemöta honom på den punkten.Men jag tycker ändå att frågan om effektiviteten ienpartiregeringar och i flerpartiregeringar som AndersBjörck har tagit upp är en oerhört intressant fråga,även om inte i sin granskninghar hanterat just det ärendet. Jag tycker ändå inte attAnders synpunkter får stå oemotsagda. Jaghar, precis som sade, väldigt långerfarenhet av riksdagsarbete, och jag kommer ihågalla turer som gällde . På den tidenfanns det ett kommunalråd i som hette JoakimOllén och som dessutom var moderat. Varje torsdagnär regeringen skulle fatta beslut om Öresundsbronordnade han med ärtsoppa på i föratt fira regeringens beslut om att skullekomma till stånd. Men dessa beslut fattades aldrig.Jag var på i , menjag fick inte någon ärtsoppa beroende på ineffektiviteti den då sittande regeringen som egentligen inte kun-de åstadkomma ett beslut på grund av att det var enfyrpartiregering i vilken det ingick partier som inteville att skulle byggas. Så nog finns detmånga praktiska exempel, , på att fler-partiregeringar är ineffektivare än regeringar sombestår av ledamöter från ett parti. Det är lättare attkomma överens i en enpartiregering än i en fyrparti-regering.Anf. 29 Förste vice talman () replik:Herr talman! Först ber jag på den tidigare borger-liga koalitionsregeringens vägnar att få beklaga attKurt inte fick någon ärtsoppa. Dettaskall naturligtvis vid lämpligt tillfälle kompenseras.Jag skall gärna stå för kostnaden själv. Det är bara förKurt att anmäla besök på lämpligtställe så skall detta naturligtvis ordnas på ett snabbtoch effektivt sätt.Problemet med bron, som vi kanske inte skall gåin på här, var ju att vi faktiskt hade ett socialdemo-kratiskt beslut och en socialdemokratisk handläggningav ärendet som den borgerliga regeringen fick överta.Det fanns där ett antal ouppklarade saker från entidigare socialdemokratisk kommunikationsminister.Vi trodde ju att saken var klar. Men det visade sig attdet återstod en hel del, både när det gällde juridik ochteknikaliteter och även när det gällde limnologiskafrågor.Mitt enkla budskap, herr talman, är faktiskt att detinte finns någonting som generellt och otvetydigtbevisar, med den erfarenhet som vi har från de senastedecenniernas granskningar, att enpartiregeringar alltidär effektivare och att koalitionsregeringar alltid ärineffektivare. må hitta exempelåt båda hållen, men jag talar nu faktiskt om den gene-rella utvecklingen på detta område.Jag tycker att det är viktigt att konstitutionsutskot-tet i fortsättningen också tar in och bevakar dessaaspekter. Vi har naturligtvis en benägenhet i utskottet- jag har också självfallet bidragit till detta - att göravad vi kan för att hitta konstitutionella och formellafel. Det är en viktig uppgift för utskottet. Men jag troratt det är minst lika viktigt, herr talman,att effektivitetsfrågorna kommer i förgrunden.Anf. 30 ():Herr talman! Av demokratiska skäl tycker jag attkonstitutionsutskottet skulle verka för att stärka rege-ringens makt och för att öka statsrådens frihet. Stats-råden måste ha rätt att styra och ta fullt ansvar för sittfögderi. Folket utkräver ansvar vid allmänna val. Enstark regeringsmakt som folket påverkar genom attregeringen under hela mandatperioden vet att den kanbli avsatt av folket skapar en demokratisk klarhet.När tjänstemän i ämbetsverken eller bankmän iRiksbanken skall styra den offentliga sektorn minskarfolkets inflytande. Värderingar påverkar oss alla.Värst är det när vi tror att vi är opolitiska. Det är t.ex.också en politisk åsikt att anse att folket inte skall harätt att bestämma över vilken ekonomisk och socialmodell som skall främjas och att det finns en objektivsanning när det gäller hur ett samhälle bäst utformas.Konstitutionsutskottet återkommer ofta till ut-nämningspolitiken. Självfallet skall, som det står i vårgrundlag, sakliga skäl avgöra vem som får ett allmäntuppdrag, och personerna måste vara skickliga ochkompetenta. Men om regeringen effektivt skall kunnavidta de åtgärder som den har gått till val på har denmycket starka sakliga skäl att utse personer som fak-tiskt tycker att dessa åtgärder är riktiga och gärnaarbetar för att förverkliga dem. Jag rekommenderaringalunda ett amerikanskt s.k. spoil-system, där var-enda chefstjänsteman på alla nivåer byts ut vid rege-ringsskifte. Det passar inte i ett flerpartisystem. Menjag tycker att det är naturligt att utnämningsmaktenverkligen handlar om makt och betyder mer än attautomatiskt utse den som har de bästa meriterna enligtnågra kriterier som kan vara helt irrelevanta för syftet.Herr talman! Till skillnad från alla andra länder,tror jag, möjligen med undantag av , är minis-terstyre inte tillåtet i . När statsrådens tjäns-teutövning granskas, undersöker konstitutionsutskottetnoga om myndigheterna har fått vara självständigafrån ingripande av statsrådet. En myndighet är skyldigatt lyda regeringsbeslut, men det ansvariga statsrådetmåste gå balansgång för att inte styra ämbetsverketoch därmed råka illa ut i . Det ärinte lätt för någon att veta vad som gäller. I sambandmed finansieringen av i t.ex.avgick dåvarande chef därför att hontrodde att hon hade ett större ansvar än hon hade.Frågan om detta system med förbud mot minister-styre verkligen hör hemma kan verkliga resas.Regeringen kommer att få med sig på kon-staterandet i proposition 136 om förvaltningen, attEU-medlemskapet gör en viss uppluckring nödvän-dig. Det är ju tjänstemännen som förhandlar och i deflesta fall i praktiken fattar beslut för i EU:shundratals arbetsgrupper. De företräder alltså Sverigeoch inte ett självständigt ämbetsverk i dessa samman-hang.Herr talman! Jag återkommer till denna fråga närkammaren skall behandla proposition 136 och andrafrågor i detta betänkande.Anf. 31 ():Herr talman! Man skulle efter de inlägg som hargjorts kunna säga att denna debatt karakteriseras avatt vänligheten inte har några gränser. Men jag villockså gärna delta i den allmänna vänligheten. Jag kaninstämma i många av de positiva ord som har sagtsbåde om , som vi säkert vet läm-nar och . Hur det blirmed oss andra är litet mer osäkert. Jag kan ocksåinstämma i det som han har harangerat tillbaka när detgäller t.ex. förste vice talmannen som verkar i konsti-tutionsutskottet.Även får jag som förste talare säga att konsti-tutionsutskottets granskningsarbete, som är ganskaomfattande och ganska minutiöst, inte hade varitmöjligt om inte hade ett kanslisom på ett mycket oförvitligt sätt och med mycketstor flit genomför mycket av det konkreta arbetet förledamöternas räkning. Detta bör än en gång vara sagti denna den allmänna vänlighetens introduktion.Kanske kunde en nyansskillnad skönjas i KurtOve spår. Det gäller KU:s nyvalde ordfö-rande, som ju fick träda till mitt i granskningsarbetetoch som, tycker jag, på ett mycket öppet och resone-rande sätt har lett det här svåra arbetet. Det är nog inteså lätt att som ny ledamot i konstitutionsutskottetkomma in i denna mycket speciella uppgift.Nu får vi lämna vänligheterna åt sidan och övergåtill det i annan mening substantiella.I en handbok om det svenska statsskicket har för-fattaren och statsvetaren skrivit omKU:s granskning:"Det vanliga mönstret vid denna granskning är attoppositionen vill framföra kritik mot några av rege-ringens statsråd, medan regeringssidans ledamöterinte finner någon anledning till kritik. "Författaren menar alltså att den här granskningengenomförs med tydliga politiska förtecken. Mångagånger när KU:s granskningar diskuteras andas dessadiskussioner att mycket av det hela är politiskt, att detpå något sätt är förutsägbart - att regeringspartiersföreträdare alltid tenderar att vilja fria, medan oppo-sitionens företrädare alltid tenderar att gå hårdarefram i kritiken.På sätt och vis vore det väl märkligt om det var påett annat sätt. Regeringen har en makt som riksdagenskall granska. Det ligger väl i sakens natur att det äroppositionspartierna som hårdast vill utsätta rege-ringsmakten för granskning. Man kan också säga attregeringspartiet är regeringens främsta parlamentaris-ka underlag i en parlamentarisk demokrati. Det ärklart att det på sätt och vis är en del av regeringsmak-ten och således en del av den makt som granskar.Men detta är egentligen inte något märkligt som behöver kritiseras för.Jag tror att vi kan säga att det i detta land finns enbetydande rättssäkerhet. I vår rätt kännetecknas sys-temet av att parter har olika företrädare,exempelvis försvarare och åklagare. Jag tror dock attalla handlar i ansvar för rättssäkerheten. I huvudsakkan det nog sägas också om det arbete som bedrivs ikonstitutionsutskottet.Ibland blir man kanske, som , litet besvikenöver att det inte är fråga om en så fantastiskt tydligeller dramatisk kritik av enskilda statsråd. Men måletmed granskningen är, som framhållits ,inte bara att åstadkomma kritik av enskilda statsrådutan att också peka ut problem som finns i regerings-utövandet och maktutövandet. Kanske handlar det omproblem i lagar, förordningar, regler eller principerför hur makten hanteras.Man kan alltså även säga att detta med att detfinns få punkter med mycket skarp kritik visar att detsvenska systemet är hyggligt. Det är ganska sunt.Detta kan vi nog säga utan att därför hänge oss åtillusioner om att det inte skulle finnas maktcirklar därman håller varandra om ryggen, att det finns politiskacirklar, ämbetsmannacirklar osv. som nog borde drasfram i ljuset och där det kan vara svårt att hitta derätta angreppspunkterna. Sådant här finns säkert.Ibland snuddar vi vid det vid KU:s granskningar. Menhuvudintrycket måste man väl ändå säga är - jagtillhör ju ett parti som ännu inte varit i regeringsställ-ning - att regeringsmakten, oavsett regering, utövasmed en hygglig, en god, respekt för lagarna. Det ärganska gott att kunna säga det, tycker jag.Anders tog i sitt inlägg upp en viktig ochsvår fråga som KU måste ägna stor om-sorg i sitt granskningsarbete och det kan också kom-ma motioner eller andra förslag i sak som KU måstebehandla. Jag avser då den relativa förskjutning avmakt från som äger rum. Det är nog delvisså som säger, nämligen att riksdagenkanske frivilligt och ibland litet lättvindigt ger uppoch inte försvarar den makt som rätteligenborde ha. Även en del andra beslut påverkarriksdagens makt. EU-medlemskapet är väl en sådanstor sak som har inträffat och som innebär att maktgår från till regeringen. Det må gälla lag-stiftning, förberedelser till lagstiftning osv.Regeringen skaffar sig vidare ramar genom attlägga fram propositioner med förslag som har enganska vid ramkaraktär. Regeringen kan alltså fyllaallmänna principer med ett konkret innehåll och göraså att man får en stor summa pengar som regeringenkan handha och fördela litet grand efter eget skön.Detta är också ett sätt att urholka inflytan-de över landets styrelse.I det ärende som vi behandlar - jag åter-kommer senare till de konkreta frågorna - finns detemellertid två frågor som avviker från det vanliga.Den ena gäller granskningen av vad som brukar kallasför scientologimaterialet. Den andra gäller gransk-ningen av regeringens hemliga direktiv till Säkerhets-polisen. Det säregna med de här ärendena är att en delav materialet är belagt med tystnadsplikt också förKU:s ledamöter. Det är ett beslut som vi har tagit iKU och ett beslut som ibland har ifrågasatts. Men isynnerhet när det gäller säpo har KU vid två tillfällenenhälligt beslutat om att tystnadsplikt varit nödvän-digt.Det har riktats kritik mot mig som anmälare för attjag har accepterat tystnadsplikt men jag har inte settdet som min eller KU:s uppgift att egentligen riva denbarriären. Jag menar att varje grävande i säpoärendet- jag skall senare återkomma till det och i detalj ut-veckla det - visar att det krävs en ordentlig utvädringav det osunda system som finns i en sanningskom-mission. Denna kommission kan inte bara se rege-ringens agerande gentemot olika säpofrågor - vare sigdet gäller de hemligstämplade direktiven eller detgäller ett konkret agerande, som i Leanderfallet, somvi också skall diskutera här - utan också ta uppSäkerhetspolisens arbete i hela dess vidd.Jag tycker att behandlingen av det här ärendet handen att en sådan kommission är nödvändig, enkommission som också kan överblicka konsekvenser-na av frisläppandet av material. Dess uppgift är fram-för allt att se till att så mycket som möjligt sprids tillallmänheten. Vi får återkomma till de här frågorna.När det gäller granskningsarbetet i övrigt vill jagsäga att vi vid förra granskningen hade uppe ett ären-de som så att säga släppte vida-re för vidare utredning därför att det var svårt, somman uttryckte det, att ringa in en specifikt konstitutio-nell vinkel på det. Det var regeringens hantering avkronförsvaret. Den vidare diskussionen i ärendet harenligt min mening visat att det fanns tydliga begrän-sade konstitutionella aspekter som KU nu borde hatagit itu med och behandla. Detta har en majoritet intekunnat vinnas för, varför det finns all anledning attåterkomma också i den frågan.Herr talman! Som slutsats kan vi nog säga att dethär granskningsarbetet i stort skett i god endräkt. Detfinns dock reservationer, och jag yrkar bifall till demdär mitt namn står. I övrigt får man säga att andan iutskottet varit och arbetet präglats av att från ömsehåll försöka ge och ta, lyssna på varandras argument.Eftersom det är socialdemokraternas gruppledaressista debatt i granskningsfrågan vill jag säga att KurtOve och vice gruppledaren mycket förtjänstfullt bidragit till den öppna ochkonstruktiva atmosfär som varit, även om våra me-ningar ibland gått brett isär. Det vill jag rikta ett sär-skilt tack för.Anf. 32 ():Herr talman! Vi har återigen gått igenom en om-gång av granskningar av regeringen. Konstitutionsut-skottet lägger ungefär halva sin tid på att granskaregeringen. Vi kommer med ett betänkande varje vår.Ett digert betänkande blev det också . Det ärmånga ärenden, som flera talare har varit inne på. Jagtycker att det är några ärenden som är värda uppmärk-samhet och som är intressanta både för dagens situa-tion och för framtiden.Jag tycker att kanskefrämsta uppgift är att vara någon form av vakthundför öppenhet och mot maktmissbruk. Det är granska-rens uppgift. Jag tycker också, som t.ex. AndersBjörck var inne på, att har enviktig funktion i att vakta intressen gente-mot regeringen. har jag känt mig litetbesviken på att majoritet så enkelt och lätthar gått med på att minska sin egen roll och sina möj-ligheter att påverka och överlåtit så mycket åt rege-ringen, trots att funnits goda möjligheter för riksdagenatt agera och goda skäl för det också.Jag tycker att i sin gransk-ning fungerar men kan också bli betydligt bättre.Många har sagt att det faktum att vi ganska sällankommer överens om hård kritik mot regeringen är ettstort problem. Jag ser det inte som ett stort problem.Jag ser själva utredningen, arbetet att ta fram material,fråga ut ministrar, ställa frågor till regeringen ochgenomföra själva granskningen som en huvuduppgift.Det är vägen som är mödan värd snarare än att kom-ma överens om en liten krumelur på slutet, även omden krumeluren ibland kan vara nog så viktig för attpåverka och förändra för framtiden. I några fall har viäven lyckats komma överens. I några fall har detvarit viktigt, t.ex. när det gäller att bevaka riksdagensintressen i . villepåpeka att inte har den konstitutionellastyrka som ett vanligt riksdagsutskott har. Därför kanman inte ta lika starkt på det som sagts där. Jag menaratt det visar att det finns en svaghet i den organisationsom vi har byggt upp. har blivit rådgivare,och organ, , är för svagt. Detkan inte riktigt binda upp regeringen på ett sätt somvisar att faktiskt folkstyret fungerar. Det måste ändraspå ett eller annat sätt, som jag ser det.KU kan bli bättre. Vi kan göra bättre utredningar,även om många är bra . Jag tycker att vi kangöra bättre utfrågningar. Vi är alla ibland litet fördåliga på att ställa de rätta frågorna till ministrarnanär vi frågar ut dem. Jag tycker, liksom , att vi kunde bli litet effektivare i arbetet.Ett problem som ibland uppstår under granskning-en är när t.ex. de stora partierna, Socialdemokraternaoch , blir överens lite grand under täcket.Det försvårar en genomlysning och en ordentliggranskning. Vi har några sådana ärenden . Detgäller t.ex. frågan om scientologbibeln, kronförsvaretoch regeringens direktiv till säpo.Den s.k. scientologbibeln är en fråga där jag tyck-er att ju mer man tittar på den, desto allvarligareframstår den. Argumenten för att regeringen plötsligtsades göra rätt när den kovände och inte längre till-lämpade svensk grundlag utan hemligstämplade ettmaterial som kommit in till en myndighet. Det skullevara att svensk offentlighetsprincip bryter mot inter-nationell upphovsrätt. Det är, tycker jag, ett helt fel-aktigt sätt att tolka svensk grundlag. Svensk grundlagskall tillämpas oavsett om man i något fall har enkonflikt mellan upphovsrätten och offentlighetsprin-cipen. Svenska medborgare skall behandlas på sammasätt som utländska medborgare i det här avseendet iSverige. I skall svensk lag tillämpas. Skulledet vara så, vilket ingen ännu inte har kunnat visa, attdet finns en klar konflikt mellan upphovsrätten ochoffentlighetsprincipen skall regeringen inte börja medskilda tillämpningar för svenska och utländska med-borgare. Då skall man reagera genom att förändra.Antingen får man säga att man gjorde ett misstagnär man skrev på internationella konventioner sombryter mot svensk grundlag, och så får man hoppa avdem, eller så får man ändra i grundlagen. Sedan kanman också ändra tillämpningen. Men det är åt fandersatt efter påtryckningar från andra länder börja ändratillämpningen av svensk grundlag. Vi har ända sedanandra världskriget varit överens i om att detinte får gå till så. Men ändras konsensuslinjen omatt offentlighetsprincipen skall gälla i oavsettvad andra tycker. Jag tycker att det är bedrövligt.Kanske ännu mer bedrövligt är det att KU:s ma-joritet har fått stora skälvan i denna fråga och tappatgreppet om situationen. Man har i stället för att göraen seriös och självständig bedömning helt övergått tillatt göra som regeringen säger. Det är helt oaccepta-belt att det organ som granskar regeringen i stället ipraktiken tar order. Det är helt oaccceptabelt att detorgan som skall vakta på öppenhet och grundlagar istället tar till hemligstämpel och tystnadsplikt utan attdet finns tillstymmelse till skäl för detta. I stället föratt granska skyddar man en sjuk sak. När argumententryter tar man till tystnadsplikt för att hindra en öppendebatt. Tyvärr måste jag säga att det är en skam förSveriges riksdag att det får gå till på det sättet.En annan viktig fråga som vi har behandlat ikonstitutionsutskottet är regeringenshemliga direktiv till säpo, där man möjliggör enåsiktsregistrering av svenska medborgare. Jag tyckeratt det i detta fall finns ovanligt stora skäl för att göraen ordentlig granskning och genomlysning. Det är enfråga som berör väldigt många människor - tusentalsmänniskor i - som har blivit inte bara regist-rerade utan på olika sätt förföljda av den svenskastaten med regeringarnas uttryckliga godkännandeända fram till i dag.I många fall har det kanske varit vettigt och rim-ligt. Det är, som och har sagt tidigare, antagligen nödvändigt att vihar en säkerhetspolis. Det finns de som vi behöverbevaka, men det har gällt långt ifrån alla. Jag kommeratt gå in på det litet mer senare.Naturligtvis försvårar de hemligstämplingar somgjorts och den tystnadsplikt som införts i detta ärendeockså en offentlig debatt, men man kan ha en störreförståelse för att denna fråga faktiskt omgärdas avsekretess. Här finns det skäl för det, även om jagtycker att en stor del av materialet borde bli offent-liggjort. De skälen väger också tungt. En öppen debattskulle kunna minska de sår som finns i det svenskasamhället och reda ut några av de problem som harskapats under decennier.KU:s granskning stöder kravet att en sannings-kommission eller s.k. borde genom-föras. Det vi har sett talar entydigt för detta.Jag har personligen tyckt att man kunde offentlig-göra regeringens hemliga direktiv åtminstone när detgäller kriterierna för vilka människor som kan regist-reras och också de äldre listor på organisationer somfinns i de hemliga direktiven. Detta har majoriteteninte gått med på. Jag tycker att det är väldigt synd,därför att öppenhet är effektivt. Skall vi har en braoch stark fungerande demokrati där det finns förtro-ende mellan det politiska systemet å en a sidan ochmedborgarna å den andra måste vi försöka våga talaom verkligheten som den är.