prot · GL0954 · 1998-01-22 00:00:00 — Han pekade mycket riktigt på att skatteväxlingär en framkomlig väg för att minska skatten på arbeteoch för att skapa nya arbetstillfällen.Jag vill fråga skatteministern om den svenska re-geringen kommer att göra skatteväxling till en parad-fråga och hur man tänker samverka medden brittiska regeringen i EU för att också där göraskatteväxling till en paradfråga.Anf. 265 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill börja med att säga att jagverkligen uppskattar och Storbritan-niens engagemang i EU-frågorna, inte minst när detgäller den ekonomiska politiken. Det behövs envänsterregering från som aktivt driverEU-frågorna.Beträffande frågan om skatteväxling tror jag attStorbritannien skulle ha en viss nytta av att studeraSverige. Vi är litet grand av föregångare när det gälleratt använda skatteväxling konkret och i praktiken.Skattereformen var ett exempelpå en mycket stor skatteväxling där energi- och mil-jöskatter höjdes och inkomstskatter sänktes. Ävenunder den här mandatperioden har vi använt skatte-växling. Införandet av avfallsskatt finansierade lättna-der för småföretagen.Den typen av diskussion kan vi gott föra i framti-den, både i kammaren och med Storbritannien.Anf. 266 ():Fru talman! Det som skatteministern beskriver ärju historia. föreslog bl.a. med socialdemokratisk medver-kan - givet allt det som skatteministern nu har be-skrivit - att man skyndsamt borde ta flera steg bl.a.genom att tillsätta några nya utredningar och vidtanågra nya åtgärder, vilket man enligt borde ha gjort . Är det intelitet genant om nu börjar komma förbioss? Där har man uppenbarligen läst material noggrannare och mer offensivtän vad skatteministern har gjort, eller hur?Anf. 267 Statsrådet ():Fru talman! Det är ju väldigt bra att Storbritannienhar tagit den här typen av initiativ. Det borde var flereuropeiska länder som gör det. En av huvudslutsat-serna i utredning - därLennart var med - var ju att skatteväxlingmåste ske också internationellt för att det skall funge-ra. Ett land som som ligger väldigt långtframme - titta på OECD-statistiken - när det gäller attanvända miljö- och energiskatter kan ju inte lämnaalla andra länder bakom sig. Då hamnar vår industri iproblem. Det finns ingen poäng i att slå ut inhemskindustri som flyttar över gränsen till något land somhar lägre ambitioner.Vi skall ligga före, vi skall vara inspiratörer och viskall hälsa nya inspiratörer välkomna, men vi skallinte helt ensamma driva en politik när det i grund ochbotten handlar om internationella frågor.AlgerietAnf. 268 PER ():Fru talman! Jag vill ställa en fråga till utrikesmi-nistern. Vi har alla i TV sett de fruktansvärda bildernaav de ofattbart grymma och återkommande massak-rerna på oskyldiga människor i . Det handlarom flagranta brott mot mänskliga rättigheter.Är utrikesministern beredd att ta initiativ i säker-hetsrådet, där är representerat, till ett beslutom en internationell tribunal för att rannsaka de skyl-diga likt den som säkerhetsrådet beslutade om 1995 ianledning av folkmordet i ?Anf. 269 Utrikesminister ():Fru talman! Det förekommer fasansfulla aktioner iAlgeriet. Vi fördömer gemensamt denna terrorism ochdetta mördande av civila människor.För att tydliggöra att vi är solidariska med det al-geriska folket och att vi vill hjälpa till har vi frånsvensk sida tidigare haft samtal med högt uppsattapolitiker i . har EUvisat att EU vill vara med och hjälpa till. Detta är ettsätt att hantera problemet.Säkerhetsrådet i FN har ganska svårt att agera. Dethar vi märkt när vi har tagit upp frågan i korridorer. Det finns länder som anseratt detta är en intern fråga för och vill därförinte låta säkerhetsrådet agera. Detta är alltså inte enframkomlig väg just . Däremot kan FN:s kommis-sion för de mänskliga rättigheterna vara det.Anf. 270 PER ():Fru talman! I kom vi , och vikommer för sent till många ställen i världen där detpågår mer eller mindre folkmordsliknande aktioner.Därför är det så oerhört viktigt att frågan förs upp påsäkerhetsrådets dagordning för att vi den här gångenskall kunna ligga i fas, så att vi inte kommer för sentden här gången också.Anf. 271 Utrikesminister ():Fru talman! Jag har själv uttalat mig för att det be-hövs en . Jag har talat medmin algeriska kollega om möjligheten till en interna-tionell , vilket har avvisatsfrån . Då kan man kanske få algeriska myn-digheter att själva tillsätta en undersökningskommis-sion som har en bred sammansättning för att denskulle få förtroende i det algeriska samhället. Just nuär det den väg som har visat sig möjlig att gå fram på.Visserligen har den inte varit så särskilt framkomlig,men vägen till säkerhetsrådet är stängd. Där finns detländer som bestämt motsätter sig detta. Det hjälperinte att några länder är av samma mening. Det måstefattas ett beslut som de fem permanenta länderna intesäger nej till.Intagningskrav till gymnasieskolanAnf. 272 ():Fru talman! Jag har en fråga till statsrådet hösten gäller ju nya regler för intagning tillgymnasiet. Då måste en elev ha godkänt i svenska,engelska och matematik för att komma in. Vi vet frånKunskapslyftskommittén att ca 20 000 elever varje årlämnar utan att ha tillräckliga kunskaperi svenska och framför allt i matematik. Lågt räknatkan det handla om 10 000-20 000 elever som i höstinte kommer att kunna kvalificera sig för intagning igymnasiet.Vad kommer att hända med dessa ungdomar? Vil-ken beredskap finns i regeringen? Vilka åtgärder harvidtagits ?Anf. 273 Statsrådet ():Fru talman! Först vill jag säga att jag inte är fulltlika pessimistisk som är om att detskall vara en så stor andel av en ungdomskull sominte når tillräckliga kunskaper i . Men densituation som vi har är tillräckligt allvarlig. Det finnsmycket som tyder på att det ändå är en betydandegrupp elever som inte når tillräckliga kunskaper igrundskolan.De senaste årens ganska stora nedskärningar igrundskolan har slagit på ett sådant sätt att det fram-för allt är elever i behov av särskilt stöd och särskildainsatser som har drabbats. Den viktigaste åtgärden ärdärför den som regeringen redan har vidtagit, attbetala ut mer pengar till kommunerna och att ha ensundare ekonomisk utveckling som gör det möjligt förkommunerna att prioritera och satsa extra på de eleversom är i behov av särskilt stöd.Det är en riktig princip att skall ta an-svaret för att alla barn och ungdomar skall få tillräck-liga kunskaper för att de skall klara sig i samhälletoch att detta ställs som krav för att man skall varabehörig till ett nationellt program. Om man inte, trotssärskilda insatser, når de kunskaperna i grundskolanfinns det andra åtgärder. Hela gymnasieskolan är intestängd för dessa ungdomar. Det finns också möjlighe-ter via det individuella programmet. Behörighetskra-vet gäller de nationella programmen.Anf. 274 ():Fru talman! Det var inte min pessimism som dethandlade om, utan det var siffror som har redovisatsav . Tyvärr kommer det nogatt röra sig om ganska många ungdomar.Om jag minns rätt fattades beslutet se-dan - det var i alla fall under den förra regeringsperi-oden - följdes detta av att man skulle ha ett antalkontrollstationer som förberedelse för de hårdarekraven i gymnasiet. Bl.a. skulle utvecklingsplanernadokumenteras skriftligt, betyg skulle sättas tidigare,det skulle anordnas nationella prov med jämna mel-lanrum för att eleverna skulle få en chans att veta varde stod och för att det skulle kunna sättas in åtgärderpå ett tidigt stadium så att fler skulle bli godkända.Detta har ju tagits bort av den nya regeringen.Jag undrar då: Vad har man gjort i stället? Kom-mer dessa ungdomar att kunna utnyttja det tionde åretsom finns i teorin, men som sällan utnyttjas i prakti-ken?Anf. 275 Statsrådet ():Fru talman! Det är inte sant att den nuvarande re-geringen har dragit in åtgärder när det gäller uppfölj-ning och kontroll av elevernas kunskaper. Tvärtom ärdet oerhört viktigt att man noga och kontinuerligtföljer elevernas kunskapsutveckling och övriga ut-veckling i skolan.Skolverkets granskning av hur kommunerna an-vänder sig av de nya instrumenten visar att man i deallra flesta fall har upprättat ett åtgärdsprogram för deelever som inte har uppnått kunskaper förbetyget Godkänd. Det är en första viktig förutsättningför att sätta in särskilda insatser för de elever som är ibehov av särskilt stöd. En annan viktig förutsättningär att skolorna har ekonomiska förutsättningar att göramindre undervisningsgrupper eller anställa specialpe-dagoger för att ge det stöd som ungdomar behöver föratt nå upp till de kunskaper som krävs i första handför att klara sig i samhället och i andra hand för attklara betygskraven och kraven i gymnasieskolan. Sådet pågår åtgärder, men jag tror ändå att det finnsanledning att följa detta noga och att vi behöver göraytterligare insatser för de elever som inte har nåtttillräckliga kunskaper och har svårt att nå dem. Allaungdomar har rätt till extra i , omde så önskar och behöver. Men det är inte alltid denbästa lösningen.LärarbristenAnf. 276 ():Fru talman! Jag vill också ställa en fråga tillskolminister . Det gäller lärarförsörj-ningen. Det kommer alltfler rapporter om att bris-ten på utbildade lärare ökar. Här i saknasdet ungefär 1 000 lärare. Prognoserna visar attdet kommer att saknas uppemot 5 000 lärare . Det kommer också rapporter om att föräldrarfår gå in i undervisningen. I , och Enkö-ping frågar man om föräldrar, alltifrån billackerare tillarbetslösa, vill ta över undervisning. har detvia försvunnit många lärare frångrundskolan och gymnasieskolan.Min fråga till statsrådet är vilka åtgärder hon äm-nar vidta för att den framtida lärarrekryteringen skalltryggas.Anf. 277 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig först ge några kommentarertill situationen där vi på några områdenupplever brist på lärare. Vi kan förutse att det fram-över finns en stor risk för betydande brist på lärare.En viktig orsak är att man , när partikamrater satt i Utbildnings-departementet, gjorde en felbedömning av en ny lä-rarutbildning, den s.k. Unckelutbildningen, som intelyckades rekrytera studerande. Därmed blev det förlitet examinationer från lärarutbildningen. Vi märkeri dag att det har kommit ut för få examinerade lärareunder de senaste åren.Regeringen har vidtagit de viktigaste och störstainsatserna i och med att vi har påbörjat en kraftigutbyggnad av högskolan. Den kraftiga dimensione-ringen av lärarutbildningen är en viktig del av ut-byggnaden av högskolan. Det behövs för att få flerbehöriga lärare.Men jag tror också att det handlar om synen på lä-raryrket i samhället. Här är i alla fall min bedömningatt parti, som ju har uttalat att ett av destörsta hindren för utveckling av skolan är kravet påatt lärare skall vara behöriga och utbildade. Den sor-tens politiska ställningstaganden tror jag inte underlät-tar eller ökar attraktiviteten i att påbörja en lärarut-bildning.Anf. 278 ():Fru talman! Man kan nog diskutera om skolminis-terns historiebeskrivning är korrekt. Om det hade varitså att den borgerliga regeringen minskade resurserna,som hon säger, varför minskade ni i så fall självaresurserna till i , som nigjorde i budgeten ? Det skulle jag gärna viljaha svar på.När det sedan gäller rekrytering av lärare tror jagdet är viktigt att också andra människor kommer in iskolan, att man också tar in kompetens utifrån. Menjag vill bestämt förneka det som , att vi säger att man inte skall ha utbildade lära-re. Då har hon läst våra motioner ganska dåligt ellerinte alls.Anf. 279 Statsrådet ():Fru talman! Jag har läst ert programförslag somheter Land för hoppfulla, och där uttryckte modera-terna att ett av de största hindren för utveckling avskolan är kravet på utbildade lärare.Jag delar inte uppfattningen att vi behöver ha infler människor utan utbildning i skolan. Däremotanser jag att vi behöver få in fler människor medolika bakgrunder i lärarutbildningen för att de sombehöriga, utbildade lärare skall kunna ge våra barnoch ungdomar en utbildning av hög kvalitet.När det gäller situationen på iStockholm pågår det också här en utbyggnad av lä-rarutbildningen. har man inte klarat av atthålla sig inom de budgetramar som man tilldelats.Tyvärr är det detta som också märks.Anf. 280 TALMANNEN:Tiden medger inte fler frågor eller följdfrågor.Frågestunden är avslutad.Jag tackar regeringens ledamöter för er medver-kan.7 § (forts. från 5 §) Allmänpolitisk debattSociala frågor (forts. från 5 §)Anf. 281 ():Herr talman! Många talare före mig har talatom vikten av en god hälso- och sjukvård. Från Folk-partiet har tidigare , ochBarbro tagit upp flera viktiga områdendär vi har förslag.I mitt anförande kommer jag att ta upp ett ämnesom inte debatteras så ofta, men som utgör en storofta glömd och också dåligt utnyttjad del av sjukvår-den, nämligen omvårdnaden.Omvårdnaden av den enskilde patienten är av storbetydelse för en mänsklig och effektiv sjukvård. Påsenare år har en rad forskningsresultat redovisats somvisar på vikten av en fungerande omvårdnad både föratt befrämja tillfrisknandet och för att patienten skallkunna leva med en kronisk sjukdom och ändå ha engod livskvalitet.Prioriteringsutredningen har beskrivit omvårdnadpå följande sätt: "Omvårdnad skall tillgodose all-mänmänskliga och personliga behov och därvid tillva-rata individens egna resurser för att bevara eller åter-vinna optimal hälsa, liksom att tillgodose vård i livetsslutskede. Omvårdnad går som en röd tråd genom allvård och utgör ett komplement till behandling. Denkräver engagemang och kunskaper såväl av naturve-tenskaplig som humanvetenskaplig art". Med storsäkerhet kan jag påstå att detta inte uppfylls . Närbesparingar inom sjukvården görs är det ofta omvård-naden som minskar. Det sker inte heller specielltmycket utbildning på det här området. Ändå finnsbåde stora mänskliga och ekonomisk vinster att göragenom att på rätt sätt använda de kunskaper som i på området.Omvårdnad hör inte enbart ihop med sjukdomutan syftar också till att hjälpa personer att leva medhög kvalitet trots sjukdom. Det i sin tur kräver kun-skap om vad den sjuke själv anser vara livskvalitet.Patienten själv måste göras delaktig i vården ochhänsyn måste tas till patientens egna upplevelser.Kunskap är som ofta en mycket viktig del. Forsk-ning har visat att t.ex. måltider i vårdmiljöer kan re-duceras till att bli en fråga om att patienten får mat isig. Hur det sker och när det sker bestäms av vårdap-paratens rutiner.För att t.ex. underlätta ätandet för personer medParkinsons sjukdom behövs förutom kunskap om detnormala ätandet också kunskap om hur sjukdomenpåverkar förmågan att äta, hand- och armmotorik,förmågan att tugga och svälja. Utan dessa kunskaperfinns stora risker att patientens måltider blir en pinaoch känns som något obehagligt i stället för någotsom man ser fram emot. Detta påverkar i högsta graden människas livskvalitet och därmed möjligheten atttrots svår sjukdom kunna känna en viss tillfredsstäl-lelse med livet.Det behövs en satsning både på ännu mer om-vårdnadsforskning och på utbildning av all personalinom hälso- och sjukvården. Omvårdnad handlar intebara om svårt sjuka människor utan också om att setill att friska människor kan behålla hälsan.Socialstyrelsen har beskrivit allmän och specifikomvårdnad på följande sätt: "Allmän omvårdnad äroberoende av sjukdom och medicinsk behandling,medan specifik omvårdnad är relaterad till och kräverkunskap inte bara om människans normala funktionerutan också om den aktuella sjukdomen och dess be-handling. För att kunna bedöma vad som i den enskil-da situationen är god omvårdnad krävs relevantakunskaper på olika områden: i natur-, samhälls- ochbeteendevetenskap samt humaniora. Allmän omvård-nad utförs av all personal i hälso- och sjukvården.Specifik omvårdnad kräver speciell kompetens".För att kunna stärka omvårdnaden måste tydligamål anges. Det är en förutsättning för att omvård-nadskvaliteten skall kunna följas upp och utvärderas.En god kvalitet på omvårdnaden förutsätter att om-vårdnadsfrågorna har en central roll i sjukvårdsorga-nisationen.På många håll i landet har man inrättat befattning-ar som vårdutvecklingschefer, ofta disputerade sjuk-sköterskor, som ingår i sjukhusledningen. Detta kanvara ett av flera sätt att stärka och utveckla omvård-naden i det dagliga arbetet i sjukvården.Herr talman! Omvårdnad kan vara mycket. Detkan vara att sitta bredvid en sjuk människa och getröst eller bara att smeka en kind. Men det kan ocksåvara att ta hand om en människa med en svår sjukdomoch att med goda kunskaper om den aktuella sjukdo-men och den enskilde patientens behov främja till-frisknande.Det handlar om att personalens specifika kunskap-sområden används för att på bästa sätt hjälpa patien-ten och om att olika yrkesgrupper kompletterar var-andra till patientens bästa.Vid strukturförändringar och översyn av hälso-och sjukvården är det viktigt att både se över vården isin helhet och vårdens olika delar var för sig och såatt man inte medvetet eller omedvetet försämrar om-vårdnaden i dessa sammanhang. Vårdens effektivitetär beroende av att personal inom de olika kompeten-sområdena fungerar optimalt inom sina ansvarsområ-den.Herr talman! Det är hög tid att ta till vara de kun-skaper som finns om omvårdnad och att få fram änmer kunskap för att vi skall få en hälso- och sjukvårdsom både är mänsklig och effektiv.Anf. 282 HANS () replik:Herr talman! Det kanske kan förefalla någotövermaga att replikera på . Jag haringen annan uppfattning än den som hon ger till kännahär. Men jag vill understryka några saker som ärviktiga.Vi kan konstatera att vi har levt i ensituation med ekonomisk kris i den offentliga sektorn.Det har skett som det har varit en strävan atthöja kompetensen inom vården. Det är väldigt lätt attse att detta understundom har inneburit att omvårdna-den har fått stå tillbaka. Förhoppningen - och ambi-tionen skall jag säga - är ju att vi nu kan ta igen dettamed de resurstillskott som både sjukvården och äldre-omsorgen har fått och kommer att få de närmasteåren.Det finns kanske också anledning att i särskildordning titta på den här måltidsfrågan som KerstinHeinemann tog upp. Jag vet också att det forskas pådet området.Anf. 283 () re-plik:Herr talman! Det låter bra att även Hans Karlssontycker att vi måste göra något åt omvårdnadsfrågorna.Det är bra att vi har samma syn när det gäller att detfaktiskt är så att omvårdnaden har fått stå tillbaka närdet har gällt ekonomiska besparingar och omstruktu-reringar. Jag tror, som jag sade i mitt anförande, intebara att det här kostar pengar. Jag tror att det finns enhel del att vinna på det här och på att vi tillvaratar dekunskaper som faktiskt finns och omsätter dem ipraktiken. Det behöver inte kosta så mycket pengar.Anf. 284 HANS () replik:Herr talman! Jag ser fram emot ett fortsatt utbytemed och i de här frå-gorna. Det är ju på det sättet att Socialdepartementetnu arbetar med en handlingsplan för äldreomsorgen.Det har ju bäring på det som hartalat om. Här är det viktigt att de olika delarna beak-tas. Det handlar om utbildning. Det handlar om orga-nisationen. Det handlar självklart om resurserna. Dethandlar också om hur vi kan garantera att en kvalitets-säkring sker och att tillsynen fungerar. De resurstill-skott som kommuner och landsting har fått och kom-mer att få är inte minst viktiga i det sammanhanget.Anf. 285 () re-plik:Herr talman! Då kanske det ändå har gjort litetnytta att jag har aktualiserat det här området. Vi skallnaturligtvis gärna samarbeta med er för att se till attomvårdnaden beaktas betydligt mer i sjukvården ochatt de kunskaper som finns också omsätts i denpraktiska verkligheten. Det är viktigt för de enskildapatienterna, men också för att vi på det viset säkertkan göra vården mer effektiv än vad den är i dag.Anf. 286 ():Herr talman! är en möjlighetatt visa upp storstadens ljusa sidor; mångfalden, vitali-teten och skaparkraften. Men det kommer också attavspegla stadens svarta sidor; motsättningarna, klyf-torna och utanförskapet. Det är en verklighet somfinns där som vi inte får blunda för. Låt oss användadetta år, 1998, till att bryta utvecklingen mot alltmersegregerade storstäder! Låt bliavstamp för arbetet med den integrerade huvudstaden,staden som är till för alla!Stockholms demokratiska utveckling följer ett in-ternationellt mönster där storstädernas befolkningökar. Klyftorna mellan olika delar i storstäderna ökarockså.Ett starkt segregerat samhälle är ett uppdelat sam-hälle. När de sociala spänningarna blir tillräckligtstarka, måste alltfler ägna alltmer resurser åt att skyd-da sig och sin egendom. Den starkt segregerade sta-den blir då en mycket sluten, övervakad och hotfullstad för alla. Visst kan det låta som att det är enskräckbild som målas upp. Men sanningen är att vihar tillräckligt mycket kunskaper från andra länder föratt kunna påstå att den sociala och etniska segregatio-nen i slutänden innebär ett hot mot tryggheten, välfär-den och demokratin i vårt land.Herr talman! Socialbidragen har under 90-taletmer än fördubblats i . 1997 beräknadesstaden betala ut i socialbidragtill ca 23 000 hushåll. I dessa hushåll är arbetslöshe-ten bidragsgrund i knappt hälften av fallen.I ytterligare ca 4 000 fall befinner man sig isvenskundervisning eller arbetsmarknadsutbildningmed utbildningsbidrag som är otillräckliga för att nåupp till socialbidragsnormen. Socialbidragsberoendeti visar inga tecken på att minska - trots attsysselsättningen nu ökar i och attden öppna arbetslösheten har gått ned till föroktober 1997.Förklaringen är att de grupper som står längstifrån arbetsmarknaden, och som i allmänhet är bero-ende av socialbidrag för sin försörjning, inte får denya jobb som tillkommer. Med bristande kompetensoch svag anknytning till den svenska arbetsmarknadenstår de flesta långtidsarbetslösa socialbidragstagarelängst bak i kön när arbetsgivarna skall välja arbets-kraft.Eftersom stora grupper av människor i storstäder-nas miljonprogramsområden inte anses stå till arbets-marknadens förfogande finns det ett stort mörkertal istatistiken. De enorma skillnaderna i förvärvsfrekvensförklaras endast till en liten del av skillnaderna i denöppna arbetslösheten.I början av februari förväntas Storstadsutredning-ens slutbetänkande. Det innebär ett utmärkt tillfälleför regeringen att ta fram en samlad storstadspolitiskstrategi. Målet måste vara att åstadkomma konkretaförbättringar i de invandrartäta, fattiga storstadsområ-dena där också det s.k. ohälsotalet slår oerhört hårt.Staten måste naturligtvis samarbeta med berördastorstadskommuner för att detta skall vara möjligt.Kanske kan man teckna lokala utvecklingsavtal så attstatliga och kommunala pengar kan samordnas på ettbättre sätt. I stället för tillfälliga projekt skulle då ettmer långsiktigt arbete kunna komma igång där manutnyttjar alla offentliga resurser på bästa sätt. Dess-utom bör man se över gränsdragningarna mellan so-cialbidragen, försörjningsstödet och andra ersätt-ningssystem till den enskilde så att aktiva åtgärderprioriteras framför passivt bidragsberoende.Herr talman! utveckling är viktig förhela landet. Som vi så uttryckt skallStockholm inte konkurrera med andra städer i Sveri-ge. skall konkurrera med andra storstäder iEuropa. Regering och riksdag har ansvar för utveck-lingen i hela landet och får inte falla för frestelsen attse ekonomisk tillväxt och social stabilitet i som en nackdel för övriga landet. Enpositiv utveckling av är till gagn för helavårt land, liksom för kulturellspridning i hela landet.Självklart måste vi ha fördelningsnycklar som göratt insatser sätts in där de bäst behövs. Det är t.ex.anmärkningsvärt att där brottslighet och kriminalitetär högst riskerar vi att förlora de mest välutbildadepoliserna.När det gäller utbildningsplatser, framför allt tillden högre utbildningen, har Stockholmsregionenredan i dag möjlighet att ta emot fler studenter.Vi har en uthållig miljö, t.ex. Hammarby Sjöstad.Det är ett spännande projekt med byggande, boendeoch miljömedvetande i fokus - ett projekt av synner-ligen nationellt intresse.Herr talman!