prot · GL09118 · 1998-06-04 00:00:00 — Det sägs att Bonnieroch skall ta över deras roll. Och vill jag ha kulturministerns kom-mentar till de här ryktena.Frågan blir då: Vilken sanningsgrad tillmäterstatsrådet dessa rykten?Anf. 112 Kulturminister ():Fru talman! Vad gäller Utbildningsradion är detväl bekant för att en särskild utredare, nu-mera statsrådet , har tittat närmare påbl.a. Det här är någotsom remissbehandlas och som regeringen kommer attåterkomma med förslag om . Det är detenda jag kan säga. Ryktesspridning sätter jag i dettaskede inte några betyg på.Anf. 113 ():Fru talman! Det finns en del som säger att Ut-bildningsradion har skötts så dåligt ,inte beroende på utredning, utan på attdet finns många starka krafter som vill lägga nedUtbildningsradion. var min enkla fråga: Tillmäterkulturministern dessa rykten om att UR skall läggasned och ersättas av och någon betydelse?Anf. 114 Kulturminister ():Fru talman! Att Utbildningsradion, som är ettpublic service-företag, skulle läggas ned till förmånför någon annan typ av kommersiell utbildningsverk-samhet i mediaform är inte aktuellt.Finansiell samordning i vårdenAnf. 115 BO ():Fru talman! Vårdens stora brister tänkte jag frågasjukvårdsministern om. De har inte bara med bristenpå resurser att göra, utan det handlar förstås också omatt kunna använda goda idéer.En sådan god idé som snarare sparar pengar änkostar pengar är att få använda delar av försäkrings-kassans pengar i vården. Det är det vi brukar kalla förfinansiell samordning. Den försöksverksamhetenstoppades av socialdemokraterna sedan.Det tilläts inte att den fick användas i resten av landetheller.I förra veckan, fru talman, var statsminister vid i Karlstadoch fick frågor om detta. Han svarade följande: Vi harhaft försöksverksamhet. Låt oss nu titta på den.Det låter ju klokt, förstås. Problemet är bara attdet finns en försöksverksamhet som är utvärderadsedan 15 månader tillbaka av och avRiksförsäkringsverket.Fru socialminister! Vad är det för fel på den ut-värderingen?Anf. 116 Socialminister ():Fru talman! Det är inget fel på den utvärderingen.Vi har följt upp den med ett beslut om samverkan.Det täcker väl de behov som finns av att användaresurserna på bästa sätt mellan sjukförsäkring, hälso-och sjukvård, socialtjänst i kommunerna och arbets-förmedling. Här ligger en god grund för samverkan.Jag ser inte några hinder att sköta en sådan samver-kan. Vi uppmuntrar samverkan, och vi haravsatt pengar för att se till att det blir verklighet. Detbörjar ta form på olika håll i landet.Anf. 117 BO ():Fru talman! Jag citerade statsministern från där han uttryckte intresse för FINSAM ochgärna ville se hur det hade fungerat. Uppenbarligenanser sig socialministern redan ha svaret på denpunkten. Det var det jag misstänkte eftersom hon harstoppat de goda försöken.Man tycks tycka att påsen skall lösa alla proble-men. Är det inte märkligt att så många inom vårdenoch har motsatt uppfattning änsocialministern på den punkten?Anf. 118 Socialminister ():Fru talman! Det kan bero på att under de tider somdet fanns ett överskott i sjukförsäkringen blev det enunderlig modell. Så är det inte längre. Vi kan inteöverfinansiera ett system för att lägga över till ettannat. har en justering gjorts, och det sker intelängre någon överfinansiering av sjukförsäkringen.Det hela har renodlats.Vi har i samverkanspropositionen öppnat för enfinansiell samordning, samverkan och ett bättre ut-nyttjande av de totala resurserna. Utvärderingen visaratt det på flera håll var bra och på andra håll var dettveksamt, och på något håll gick det i diket. Grund-tanken är densamma, och den lever vidare i samver-kanspropositionen.Anf. 119 BO ():Fru talman! Jag har länge trott att regeringen harmissuppfattat den finansiella samordningen och attdet är förklaringen till att den goda idén inte får till-lämpas i hela landet. Jag tycker mig ha fått belägg fördet.Jag förmodar att socialministern har läst utvärde-ringen. Finansministern har för säkerhets skull fåttden av oss så att han kan ta del av den. Enligt utvär-deringen fanns det inte något överskott som man intevisste vad man skulle göra av och därför kunde satsapå vården. Idén var att det kan finnas pengarsom betalas ut till människor som väntar på vård istället för att vårda dem. Det var den idén somFINSAM gällde. Låt oss hoppas att socialministerngår hem och tar reda på vad försöken handlar om.Anf. 120 Socialminister ():Fru talman! Det är absolut ingenting som hindraratt och hälso- och sjukvården sam-verkar. De skall göra det. De skall se till att föra överoch använda resurserna på bästa sätt. Det finns ingen-ting som hindrar en sådan samverkan i dag.Barnfamiljernas ekonomiska situationAnf. 121 ():Fru talman! Jag har en fråga som jag tror lämparsig bäst för finansministern.Barnfamiljer - 90-talets förlorare, säger tidnings-rubrikerna efter det att i gårpresenterade en undersökning om hushållens ekono-miska utveckling . Ungefär en femtedelav hushållen tvingas till en mycket svårbalansgång för att klara utgifterna. Man pekar på attdet är framför allt barnfamiljerna med låg inkomstsom drabbats av stora försämringar under många åroch att klyftan mellan hushåll med respektive utanbarn har vidgats dramatiskt under den senaste femårs-perioden. Vad vill finansministern göra åt detta?Anf. 122 Finansminister ():Fru talman! Låt oss se tillbaka på utvecklingen desenaste åren. Det är riktigt att barnfamiljerna har haften mycket besvärlig period. Ett faktum är att derasdisponibla inkomster - det framgår av undersökning - minskade framför allt under den borgerliga regeringen.Det var då det stora tappet kom. Det var inte barabarnfamiljerna som förlorade. Det gällde nog i stortsett alla andra grupper också. För barnfamiljerna varsmällen större än för andra. I den meningen har detskett orättvisa förändringar.Nu har utvecklingen vänt, och det går bättre förbarnfamiljer och andra grupper. Vi har bidragit tilldetta, bl.a. genom att höja barnbidragen från åretsbörjan och genom att återinföra flerbarnstilläggen.Det är en viktig insats som påtagligt förbättrat barn-familjernas standard. Denna förbättring har vi genom-fört inte med lånade pengar utan med intjänade peng-ar, dvs. det är en stabil grund. Jag räknar med attunder se en fortsatt förbättringbåde för barnfamiljer och för andra grupper.Anf. 123 ():Fru talman! Vi har fortfarande en stor skuld, så vilever fortfarande på lånade pengar.Faktum kvarstår att det är barnfamiljerna som harvarit de stora förlorarna under rege-ringar av olika kulörer. finns inga ytterligare för-slag, så vitt vi vet, i sikte från regeringens håll. Frånkristdemokratiskt håll har vi presenterat en rad förslagsom bl.a. handlar om sänkt inkomstskatt, införande avvårdnadsbidrag som skulle vara en hjälp för familjermed de minsta barnen, bättre regler för bostadsbidrag,barnbidrag anpassade till familjernas faktiska eko-nomiska förutsättningar och en mer offensiv närings-politik i vid bemärkelse.Har finansministern några förslag som kan utgöraett positivt besked till de barnfamiljer som har svårtatt få inkomster och utgifter att gå ihop?Anf. 124 Finansminister ():Fru talman! Av den statsskuld som vi bär med osssom en tung kvarnsten runt halsen - och som funnitssedan Hedenhös - uppkom hälften detvar en borgerlig regering, dvs. Räntornapå den statsskulden är fortfarande den största utgift-sposten i statens budget. Det är en tung börda. Men viklarar detta utan att låna nya pengar. Vi betalar intebara för de utgifter vi har till vettiga ändamål, vi beta-lar också räntorna på den gamla skulden utan att lånaupp mera pengar. I den meningen har det skett enavgörande förändring.I takt med att ekonomin och de offentliga finan-serna förbättras kan vi göra förbättringar. Vi har sattin ökade insatser för barnfamiljerna genom höjdabarnbidrag och flerbarnstilläggen. Ännu viktigare äratt fler människor får jobb, arbetslösheten minskar.Det är till stor hjälp, inte minst för barnfamiljerna, attta sig ur arbetslöshetsträsket. Det är en sund och starkekonomi som skapar utrymme för ökad standard försvenska befolkningen, inklusive barnfamiljerna. Detär den vägen vi skall gå - inte genom att låna ossfram.InlandsbananAnf. 125 ():Fru talman! Jag har en fråga till kommunika-tionsministern.När den reguljära persontrafiken lades ned på In-landsbanan , tecknade den dåvarandekommunikationsministern ett avtal med länstrafikhu-vudmännen om ersättningstrafik för Inlandsbanan.Det var ett tioårigt avtal.Tiden för omförhandling av avtalet närmar sig.Det finns många i inlandet som menar att en kombi-nation av buss och tåg vore den bästa möjligheten förmänniskor att transportera sig i inlandet.Är kommunikationsministern medveten om attomförhandlingen måste inledas senast ?Tänker kommunikationsministern ta initiativ till enkombination, tåg-buss, i inlandet? Kommer rikstrafi-ken att ta över den delen av förhandlingarna?Anf. 126 Kommunikationsminister ():Fru talman! Eftersom det är fråga om ett tioårigtavtal kommer vi naturligtvis att förbereda omför-handlingarna . Alla de som är berörda, IBABosv., kommer att få förhandlingsunderlag.Det vore alldeles fel av mig, fru talman, att i dagsäga något om hur vi planerar den förhandlingen.Regeringen och har godkänt att det skallfinnas medel för att hålla i gång vadgäller upprustning och underhåll. Det är den förstaförutsättningen för att trafiken skall kunna fortsättadär.Anf. 127 ():Fru talman! Det är alldeles riktigt att banan harunderhållits. IBAB har lyckats. Banan har aldrig variti så gott skick som . Dessutom har godstranspor-terna fördubblats - . Det skapar förut-sättningar för att klara kombinationstrafik med per-sonbefordran.Jag tycker att det bra att man förbereder dennafråga. Det är viktigt att den här dubbla möjlighetenvägs in. Det är inlandets människor och även turismensom kommer att gynnas av detta. Inlandet behöver idet fallet utvecklas på hela den här fronten.AssistansersättningenAnf. 128 ():Fru talman! Det här är en fråga till socialministerMargot Wallström.I finns ungefär 7 500 personer med svårafunktionshinder som är i behov av assistans. Ersätt-ningen för personlig assistans går ut i enlighet med enschablon. Men den visar sig medföra en hel del nack-delar för de berörda brukarna. De blir granskade idetalj på ett mycket integritetskränkande sätt. Derasbehov av assistanstimmar ifrågasätts. De behandlasolika i olika försäkringskassor och också av olikatjänstemän inom en och samma kassa. Utredningarnablir långdragna, och det blir besvärshänvisningaribland. Det finns brukare som upplever att försäk-ringskassan så att säga tar makten över brukaren. Ilagen var meningen precis tvärtom: Det var brukarnasom själva skulle bestämma hur de ville ha det.Jag antar att får likartade frå-gor. Finns det några tankar på förbättringar av syste-met?Anf. 129 Socialminister ():Fru talman! Det viktigaste jag kan säga nu är attRiksförsäkringsverket förbereder nya allmänna rådmed rekommendationer om vad som skall räknas somsärskilda skäl för en högre ersättning. Därmed får manockså riktlinjer för hur det här skall tillämpas. Det ärnaturligtvis mycket viktigt.Jag utgår från att man i möjligaste mån ser till attundvika det som blivit integritetskränkande behand-ling och försöker stävja det för att få en god ordning.Vi har på departementet haft regelbundna överlägg-ningar med t.ex. kooperativen och andra organisatio-ner som har synpunkter på detta. Vi skall försöka attfå en bra ordning.Anf. 130 ():Fru talman! Schablonsystemet var tänkt att sparatid, med det har visat sig vara väldigt tidsödande. Detskulle kunna tänkas att man helt enkelt söker i enlig-het med en upplagd budget . Då inbegriperman också utbildningspengar för brukare och assisten-ter. Det visar sig att det finns ett stort sådant behov.Sedan har man en revision och kansket.o.m. lämnar tillbaka oförbrukade medel. Kan mantänka sig att lämna schablonsystemet helt och hållet?Anf. 131 Socialminister ():Fru talman! Man kan säga att allt detta har skettmot bakgrund av att hela systemet utvecklades på ettsätt där ingen hade kontroll över kostnadsutveckling-en. Det har visat sig att det här var underbudgeteratfrån början och totalt felberäknat. Därför skenadekostnaderna i väg på ett sätt som ingen fick någonhejd på. Då måste man försöka få ett system som äröverblickbart och ändå tryggt för dem som verkligenhar haft stor glädje av assistansersättningen. Det ärviktigt för framtiden att få ett system som är hållbartoch där man på ett vettigt sätt kan kontrollera kostna-derna. Jag utgår från att man prövar olika modellerför att se till att det blir en god ordning för detta.AmningshjälpenAnf. 132 ():Fru talman! Min fråga är också till socialminis-tern. Det är en liten men dock viktig och betydelsefullverksamhet som jag vill ställa en fråga om. Det gällerorganisationen mammor får gå hem allt tidigare frånsjukhusen. Vi vet att amning är väldigt viktig för attminska allergirisken för småbarnen. Organisationenfår stöd från men har fått enavisering om att se om sitt hus och är orolig för attden inte får något bidrag för 1999.Är socialministern beredd att ge Folkhälsoinstitu-tet en fingervisning om att även den här lilla organi-sationen behöver ett stöd i fortsättningen?Anf. 133 Socialminister ():Fru talman! Det är lätt att svara: Ja, jag tänker gö-ra vad jag kan för att Amningshjälpen skall få ettbättre ekonomiskt stöd. Vi tittar nu även på om vit.ex. via Allmänna arvsfonden kan se till att den fårdet projektstöd som handlar om att försöka nå ut tillgrupper som särskilt behöver hjälp. Vi har talat omt.ex. unga invandrarkvinnor och grupper där man seratt amningen minskar.Jag har den största respekt och beundran för Am-ningshjälpens arbete. Jag vet att den gör ett jättebrajobb. Det är helt vanliga mammor som gör stora ideel-la insatser. Jag tänker försöka hjälpa dem till ett bättreekonomiskt stöd, för jag tycker att de behöver det.Anf. 134 ():Fru talman! Jag är tacksam för svaret. Det var ro-ligt att höra att socialministern gör vad hon kan. Menjag tror inte att det är så bra att bara ge ett projekt-stöd, för skall man kunna fortsätta en verksamhet avdet här slaget måste man ha kontinuerliga bidrag ochinte bidrag i form av projektstöd.Anf. 135 Socialminister ():Fru talman! Jag vet det. Det är nackdelen medprojektstödet. Det kan bli för t.ex. en treårsperiod. Vihar sparat pengar på alla våra myndigheter . blir det fler och fler organisationersom behöver mer och mer pengar. Det är enomöjlig ekvation också för att fåmindre pengar att räcka till fler. Då kan vi i alla fallunder en övergångsperiod, när vi vet att vi kanske intekan få fram mer pengar till det fasta organisationsstö-det, kanske se till att hjälpa på det viset att man fårloss projektpengar. Vi tittar på frågan för närvarande.Bostaden som social rättighetAnf. 136 ():Fru talman! Jag har en fråga till snart fyra år har så regeringen kommit medett förslag till en ny bostadspolitik. Det inleds med enväldigt vacker och välformulerad portalparagraf. Denhar inte regeringen hittat på själv. Den kommer frånden bostadspolitiska utredningen, där sex partier varöverens om hur det skulle se ut. Däremot har rege-ringen gjort ett tillägg. Det står nämligen att bostadenär en social rättighet.När jag läser propositionen kan jag inte se någraförändringar vare sig i socialtjänstlag eller i kommu-nernas rättigheter och skyldigheter eller annat somskulle påvisa att man kan leva upp till formuleringen iportalparagrafen. Jag undrar om visa på något sätt att leva upp till den.Anf. 137 Socialminister ():Fru talman! Jag vet inte riktigt vad sig för svar. Vi har naturligtvis en rad ordning-ar för att hjälpa människor i mycket utsatta situatio-ner. Vi har socialbidrag, bostadsbidrag och hjälp tillmänniskor i utsatta och svåra situationer. Det är vik-tigt för väldigt många för vilka bostadskostnaderna ären tung utgift. Men det finns tillgodosett i socialtjänst-lagen och i riksnormen. Jag är osäker på vad frågangällde. kanske får precisera sig.Anf. 138 ():Fru talman! Tillägget i portalparagrafen kundeman från socialdemokratiskt håll i bostadsutskottetinte heller förklara, så det vore bra om regeringenkunde tala om på vilket sätt man skall leva upp tillden. 10 000 människor är hemlösa . 120 000ungdomar vill inget hellre än att få en egen bostadeller ett eget hem. När detta prövas i domstol visar detsig att man inte får behålla sin bostad. Man blir hänvi-sad till föräldrar. Är det meningen att man inte skall ha rätt till ett eget boende? Skriverman in saker i portalparagrafen måste man faktisktförsöka leva upp till dem också. Då måste man påvisadet på något sätt. Annars har det inget värde.Anf. 139 Socialminister ():Fru talman! förstår jag litet bättre. Det hängerihop med hela den politik som vi för. Det måste sessom en helhet, att vi skall se till att skaffa jobb tillunga människor och bekämpa arbetslösheten. Det äruppgift nummer ett. Det är så man kan bli självförsör-jande och betala en bostad. Sedan har vi subventio-neringssystem i nästa led, men det hör ihop med väl-färdspolitiken i stort.Det är naturligtvis mycket viktigt att vi har kunnatvara framgångsrika både när det gällt att bekämpaarbetslösheten och när det gällt att få ekonomin påfötter. Det är ju bara så vi kan garantera att det finnsett välfärdssystem som håller för framtiden.Allt det där går alltså hand i hand - socialpolitik,bostadspolitik, arbetsmarknadspolitik m.m. - för attdet skall bli tryggare och bättre både för unga männi-skor och för dem som är hemlösa. Detta berorinte alltid på att det inte finns bostäder, utan det kanbero på en mängd andra faktorer. Det handlar om atthitta lämpliga och bra former för boende, särskilt fördem med psykiska problem och missbruksproblem.IntegrationspolitikenAnf. 140 ():Fru talman! Jag har en fråga till ihans egenskap av integrationsminister.Regeringen har lagt fram en proposition till riks-dagen om storstadsfrågor med bäring på de utsattaområdena - de segregerade områdena, som vi brukarsäga. Det finns en mängd bra, vällovliga och välvilli-ga förslag för att förbättra situationen och få männi-skor att bli integrerade i det svenska samhället, ochdet är väl bra. Men jag tror tyvärr inte att det räcker.Jag tror att man behöver ta ett helt annat grepp föratt verkligen komma fram när det gäller de här frå-gorna. Det handlar om att lägga makten helt och hålletpå de människor som bor i de här områdena och låtadem ta ansvaret för sin tillvaro - drift och underhållav bostäder, service, skola och allting sådant. Deskulle också få de resurser som finns. Naturligtvisskulle de få visst stöd och viss hjälp med kompetens,men det skulle ändå vara de som fick ta ansvaret.Jag undrar hur integrationsministern ser på ett så-dant förslag. Skulle det kunna vara någonting attpröva?Anf. 141 Statsrådet ():Fru talman! Grundidén när det gäller integrations-politik är precis den som är uteefter, nämligen att vi bara kan lyckas med integratio-nen om var och en får makt över sin egen tillvaro -får ett arbete, får en utbildning, kan planera för sinegen framtid. Frågan är hur vi kommer dit. Den poli-tik som presenteras bygger på att vi för det förstaskall erbjuda ett språk genom att ge alla möjlighet attlära sig svenska. För det andra skall vi erbjuda enutbildning så att man får kompetens för en yrkeskarri-är. För det tredje skall vi systematiskt arbeta för attalla skall få ett jobb så att man kan hitta sin egenförsörjning.Men allt detta bygger på att var och en skall hamöjlighet att delta i samhällslivet och arbetslivet. Vitänker oss en framtid där alla som bor och verkar iSverige - oavsett etnisk bakgrund, oavsett var mankommer ifrån - skall ha samma möjligheter.Vi tror att man måste arbeta på flera sätt för attbryta ned de hinder som finns. Vi behöver en ny lag-stiftning där samhället agerar hårdare när det gällerdiskriminering. Vi behöver samverkan med olikamyndigheter för att erbjuda utbildning och bättremöjligheter på arbetsmarknaden. På det sättet skallintegrationspolitiken fungera så att var och en får denmöjlighet som är ute efter.Anf. 142 ():Fru talman! Det här är ju bra och välvilligt, ochtankarna är nog riktiga på många sätt. Men det är justdet: På något vis har vi någon sorts välvilja. Vi be-stämmer att vi skall göra så och så och vi erbjuder detoch det, men vi lägger egentligen inte ansvaret på demänniskor som bor i de här områdena. Jag är alldelesövertygad om att de har en kompetens, en kraft och enpotential. De skulle kunna ta ansvaret t.ex. för sinskola och för all service - med visst stöd. Vi skullesäga: får ni göra det här. Vi har de här lagarnaosv. i , men det är upp till er att göra det. Detskulle kunna bli ett gigantiskt utbildningsprojekt somskulle få många positiva bieffekter - allt det här meddemokrati, integration, arbete osv. Det är jag alldelesövertygad om. Jag tycker att det skulle vara spännan-de om vi kunde pröva någonting sådant.Anf. 143 Statsrådet ():Fru talman! I de områden som har fått särskiltstöd och som har kallats för nationella exempel ellernationella utvecklingsområden har det utvecklatsidéer som handlar om större mått av självförvaltning,större mått av direkt engagemang från hyresgästerna ibostadsområdena och större möjligheter att påverkaden egna miljön. Jag tror att det krävs en kombinationav samhälleligt stöd, skärpt lagstiftning, bättre sam-verkan med olika offentliga myndigheter och ett er-bjudande till människor att faktiskt ta makten över sinegen situation, att få större möjlighet att påverka bo-stadsområdena och större möjlighet att utöva infly-tande i de egna skolorna.Det som är ute efter är fak-tiskt på väg. Det är det som de nationella exemplentar fasta på. När vi har fått ett antal sådana exempeloch utvärderat dem tror jag att vi hittar bättre vägarför att nå integration.Vården och skatternaAnf. 144 (m):Fru talman! Jag har i dagspressen sett annonser fö-reställande statsminister och social-minister där man bl.a. ställer frå-gan: Tror du vården blir bättre om skatterna sänks?Jag tror att jag kan bidra till att besvara den fråganmed att säga: Ja, det tror jag och det vet vi, för såskedde . Jagvill inte påstå att vi avskaffade alla köer, men vi kor-tade de köer för tolv diagnoser som ändå förekom.Det var en bättre hjälp än ingen hjälp alls för demsom stod och led i köerna.Sällan såg vi också de chockbilder, med sammafrenesi och regelbundenhet i pressen, som vi nu kanse från vårdens olika områden.Därför skulle jag, fru talman, vilja svänga på frå-gan till : Har vården bevisligenblivit bättre av att skatterna har höjts under 1994-98 -inte med 3 miljarder som dåvarande statsministernIngvar lovade i valrörelsen utan medmellan 60 och 70 miljarder?Anf. 145 Socialminister ():Fru talman! Det får väl ändå vara någon måtta närdet gäller intellektuella tankevurpor, eller vad man nuskall kalla det. Det är ju faktiskt så att vi har fått beta-la ett pris för att man lånade de 500 miljoner som mansköt till bl.a. vården under den borgerliga perioden.Det är det vi har fått betala för attfå ordning på ekonomin. Detta har naturligtvis ocksådrabbat vård och omsorg. Det har varit en besvärligtid, men kan vi äntligen se att vi är någorlunda påfötter igen och kan åstadkomma bra resultat. Somsagt: Någon måtta får det ändå vara.Anf. 146 (m):Fru talman! Jag håller med: Någon måtta får detväl ändå vara, socialministern. Socialministern harsjälv avvisat vårdgarantin med motiveringen att me-dicinens snabba framsteg och de nya behandlingsme-toder som utvecklas gör att det ofrånkomligen uppstårköer och att ingen därför kan eller bör lämna ut ga-rantier om vård. Vi gjorde ändå det, och vi lyckadesgenomföra den garantin - i huvudsak.Det handlade alltså om att människor som stodoch led i köerna fick vård inom rimlig tid, antingen ieget eller annat landstingsområde. frågar jag: Omman nu ändå skall spara och sanera statsbudgeten,, kan man då inte tänka sig - omman liksom tillhör det socialde-mokratiska partiet, som värnar om särskilt svaga ochutsatta - att se till att skydda dem som verkligen ärsvaga och utsatta? Dit hör gamla och sjuka männi-skor.Anf. 147 Socialminister ():Fru talman!