prot · GL09102 · 1998-05-06 00:00:00 — Dettaborde ju vara en enkel fråga att lösa, men än så längehar det varit svårt.Turistnäringen är viktig även som underlag för enkommersiell service för landsbygden. För att manskall kunna få en bra utveckling på landsbygden är detväsentligt att det finns bra både och kom-mersiell service. Lanthandel är härvidlag oerhörtviktig. Genom att butiken även kan vara ombud förapotek, olika spel, bank, post och turistinformationkan den utgöra en landsbygdens servicecentral.Runt omkring i våra bygder har det bildats mångabyalag, sockenråd och bygdekommittéer. Dessa arbe-tar ihop med kommuner, länsstyrelser, Folkrörelserå-det och , och de gör ett mycket brajobb. Med det underifrånsperspektiv som det härarbetet bedrivs gör att det är blir en stor delaktighetför många. Detta bör ytterligare stimuleras på olikasätt.För att inte minst de unga skall trivas på lands-bygden måste det finnas tillgång till både nöjen ochkultur. Här utför hembygdsföreningar, bygdegårdsfö-reningar, idrottsföreningar, kyrkor och frikyrkor ettstort arbete med att anordna olika fritidsaktiviteter.Föreningslivet förtjänar stort beröm för sitt arbete ochdet bör också stödjas och stimuleras.För att landsbygden skall kunna utvecklas är detäven väsentligt att de areella näringarna får möjlighetatt både överleva och utvecklas. är inte konkur-rensförhållandena med våra grannländer likvärdiga.Detta framgår med stor tydlighet av landshövdingGunnar Björks utredning. Därför är det nödvändigt attskatten på el och eldningsolja sänks, att det görs in-satser för forskning och utveckling. En större stimu-lans till exportsatsningar är nödvändig och att man påsikt ser över beskattningen av gödselmedel och diesel.Jag vill också beröra förslaget att höja socialavgif-terna för jord- och skogsbruk samt trädgårdsskötsel.Det är för mig fullkomligt obegripligt hur majoritetenkan höja skatten för den här kategorin av näringsliv,hur man kan ställa sig bakom ett sådant förslag ochhöja avgifter för dem som redan har det svårt. Manskriver att insatserna bör koncentreras till de näringarsom förväntas expandera.När det gäller inland är det oerhört vä-sentligt att alla verksamheter får möjlighet att överle-va. Jord- och skogsbruken finns där, men de leveroerhört farligt och tål inte ytterligare åderlåtningar fördå kommer de att slås ut. Vad händer med turistnä-ringen och andra tjänsteföretag om inlandväxer igen? kommer litet längrefram i debatten att ytterligare belysa det negativa medförslaget. Det finns en fempartireservation som gåremot förslaget, och jag hoppas att många ansluter sigtill denna reservation.Jag vill också i korthet kommentera . Det är viktigt att man redan under innevaran-de programperiod förenklar hanteringen av struktur-fondsmedlen. är den mycket krånglig, och det ärdet många som vittnar om.Inför kommande programperiod vill jag framhållaatt vi från anser det nödvändigt att de geo-grafiska områden som omfattas av mål 2, mål 5boch mål 6 även skall ingå i de nya målom-rådena. Det är viktigt att resurserna går till de områ-den som är i störst behov av dem. Regeringen måste iförhandlingar med EU kräva att skall haminst samma geografiska målområden som man har idag.Herr talman! Det finns mycket att säga om dettabetänkande, men tiden medger inte mer.Det är verkligen viktigt att vi tar regionalpolitikenpå allvar och vidtar åtgärder så att det finns möjlighe-ter att bo, arbeta och leva i hela vårt land. Jag stårsjälvfallet bakom samtliga reservationer som Centernstår bakom i betänkandet, men jag nöjer mig med attyrka bifall till reservationerna 2, 24, 54, 62, 68 och96.Anf. 3 ():Herr talman! Få politikområden har varit föremålför så vackra ord och höga mål men också grusadeförhoppningar som just regionalpolitiken. Trots attregeringen rubricerar sin regionalpolitiska propositionRegional tillväxt - för arbete och välfärd, konstaterasatt det i många avseenden är fråga om på ställetmarsch och i andra sammanhang en kraftig tillbaka-gång.Regeringen är försenad med sin propo-sition. Den trängdes in i vårens slutspurt, vilket gjordeutskottsarbetet så pressat att den produkt som utskot-tet presterar, precis som propositionen, känns mycketofullgången. Antalet reservationer, 130 stycken, hadesäkerligen kunnat vara färre om beredningstiden varitrimligare. Propositionen är, trots omfång och ord-mängd, bara ett hopplock som inte löser svåra regio-nalpolitiska problem.Utskottet begär enhälligt en förutsättningslösöversyn och utredning av hela regionalpolitiken. Detär så viktigt anser utskottet, både socialdemokrateroch oppositionsföreträdare, att det bör ske i parlamen-tarisk hägn och med parlamentariskt inflytande. Där-med tillgodoses ett flerårigt folkpartistiskt krav om attse över regionalpolitiken utifrån nya förutsättningar.Jag har i regionalpolitiska debatterpåstått att regionalpolitik är svårt, bl.a. därför att detinte finns något facit. Alla länder kämpar, mer ellermindre, med regionalpolitiska problem. Målet förregionalpolitiken är ju att ge den en enskilde medbor-garen frihet att välja arbete och bostadsort och att detkan ske under goda kulturella och miljöpolitiska för-hållanden.Från sida har vi för-sökt att driva på för en förändring av regionalpoliti-ken, så att olika bygders och regioners unika förut-sättningar ges en rättmätig chans. Under 1960- och1970-talen dominerade ju framför allt lokaliserings-politiken. Regional balans skulle åstadkommas genomcentrala beslut som avgjorde framtiden för starktproblemdrabbade regioner. Det fanns en övertro, oftasocialistiskt präglad, på att man genom myndighetersbeslut kunde planera fram sysselsättning.Den förändring som vi förespråkar är en övergångtill mobiliseringspolitik där regionalpolitiska måluppnås genom att man satsar på människor och derasförmåga till skapande. Tyngdpunkten måste ligga pådecentralisering av både verksamhet och beslut. Ny-etableringar, småföretag, lokal samverkan och gene-rella regler underlättar nyföretagande och lokal till-växt.Det sägs i propositionen att har en eko-nomisk utveckling som är beroende av processer ochpolitik på en internationell nivå. Man slår fast enovedersäglig sanning, att nationell och regional före-tagsmiljö spelar en stor roll för näringslivets förut-sättningar att utvecklas. Vidare sägs att "endast vid enhög nationell, ekonomisk tillväxt ökar också syssel-sättningen i de svagare regionerna".Utifrån dessa klara och raka sanningar konstaterarregeringen att det har varit ett stort bortfall av ar-betstillfällen i de svaga regionerna. Det har bl.a. variten nedgång i handel och kommunikation samt bortfallav arbetstillfällen inom vård och omsorg. En sektorsom socialdemokraterna sagt sig främst värna om,dvs. den offentliga, har inte minst i regionalpolitisktutsatta områden fått ta kraftiga smällar de senasteåren.Man kan ifrågasätta den sakligt sett tveksamma,men elegant formulerade, meningen i propositionen,där man talar om att en viss återhämtning sker. Stor-stadslänen är tillsammans med några enstaka län deenda som expanderar, medan i princip samtligalän, särskilt skogslänen, har en utomordentligt svåråderlåtning av såväl befolkning som arbetstillfällen.Detta kan ses i ett perspektiv med en arbetslöshet somunder detta decennium har ökat dramatiskt. Fram tillår 1997 var ökningen . Denfortsatta försvagningen i en god konjunktur är närmastförödande för de regionalpolitiskt svaga områdena.En rak beskrivning av läget skulle kunna vara: Tap-pen är ryckt ur tunnans botten.Den grupp som drabbats hårdast av neddragning-arna på vård- och omsorgssidan är kvinnorna. Dennaarbetslöshet har ökat katastrofalt, men också för ung-domarna har det varit utomordentligt svårt. I stödom-råde 1 var arbetslösheten , dvs. att mer änvar femte ungdom var arbetslös. Ungdomsarbetslös-heten där var nästan dubbelt så hög som i landet iövrigt. I den mån det skett en återhämtning har detvarit i storstadsområdena. Jag tror, herr talman, att vialltför sent har insett svårigheterna att hålla syssel-sättnings- och befolkningstal uppe i regionalpolitisktutsatta områden. Därför är det att beklaga att social-demokraterna fram till nu har avvisat en ordentliggenomlysning av situationen när det gäller regional-politiken och dess förändrade förutsättningar.Ett uttunnat befolkningsunderlag med stigande ål-derskurvor rakt över i de regionalpolitiska områdenahar dramatiskt förändrat situationen. I propositionentalas ju också om trendbrott mot "en väsentligt merogynnsam befolkningsutveckling som skett ". Yngre människor har flyttat ut,kvinnor i större utsträckning än männen. Regeringenkonstaterar uppgivet att de långsiktiga regionalpoli-tiska problemen består och att summan av dem är "ettallvarligt hot mot en balanserad regional utveckling".Min synpunkt på regeringens regionalpolitik ärinte att det saknas vilja. Den är säkerligen uppriktig.Men socialdemokraterna är fast i den byråkratiska ochpolitiska överambitionen att styra. Man har försvåratde allmänna förutsättningarna genom att lägga bördoroch hinder på framför allt småföretagen, som är enväsentlig grupp när det gäller att åstadkomma tillväxti näringspolitiskt svaga områden. Det räcker inte attregeringen via har delat in i 108lokala arbetsmarknadsregioner för att göra jämförel-ser och statistiska övningar. Regeringens svaghet iregionalpolitiken ligger i att tyngdpunkten läggs vidstatistik och analys i stället för att underlätta de ope-rativa och de vardagsnära frågorna för näringslivetsutveckling.Jag har, herr talman, upprepat ett antal kriterier föratt en region skall fungera - ett antal K-förutsättningar:Kreativitet - samhällets regelsystem skall stimule-ra till nyföretagande och näringslivets utveckling.Kunskap - eftergymnasialt utbud inom räckhålloch pendlingsavstånd.Kommunikation - det skall vara lätt att ta sig turoch retur från en ort.Kvinnor - en arbetsmarknad som ger jobb på närahåll.Kapital - tillgängligt för alla företagsformer, sär-skilt småföretagen.Kultur - ett utbud av lokal, levande kultur.Kommunicera - höga staket mellan verk ochmyndigheter bryts ned.Med dessa sju K i inbördes harmoni och aktivstimulans finns förutsättningar för levande och funge-rande regioner. Regeringens proposition sitter dockalltför mycket fast i traditionellt och stelt tänkande,som gör att man inte kommer loss i en ny och starkregionalpolitik.I det 300 sidor tjocka betänkandet är det inte möj-ligt att kommentera varje enskild del. När det gällermål och riktlinjer för regionalpolitiken pekar vi påregionalpolitikens förutsättningar, där varje regionoch bygd får visa och tillämpa sin styrka och möjlig-het. Den lokala mobiliseringen måste ges utrymme.Politiken måste underlätta särskilt för små- ochnyföretagande.Produktionsskatter med höjda elkostnader skaparen betydande osäkerhet om villkoren för investering iindustriell verksamhet också i landets norra delar.I reservation 7 efterlyser vi ett gott företagsklimati hela landet. Vi måste få en politik som skapar förut-sättningar för att små företag vill och kan bli större.Förenklade regler, särskilt för småföretagen, är omgå-ende av nöden. Sänkt skatt på arbete ger en tillväxt avden viktiga tjänstesektorn, som i vårt land är alltförliten.Småföretagardelegationens förslag skulle kunnagenomföras i allt väsentligt. De tillväxthinder som nufinns för de små och växande företagen ute i regio-nerna måste undanröjas.Kommunikationsfrågorna är oerhört viktiga närdet handlar om stora avstånd och glesbygder. Enförbättring längs Norra stambanan med anslutningartill är av oerhört vital betydelse förde företag och boplatser som ligger fjärran från deinternationella kontaktnäten.Vi har i reservation 25 uppmärksammat de spe-ciellt stora problem som finns i inland ochsom sträcker sig långt söderut - långt ned till land-skapet i . Man måsteåstadkomma en erforderlig förbättring av vägstandar-den i dessa områden så att näringslivets hinder underlånga tjällossningstider undanröjs.Det är viktigt att helhetssyn och tvärsektoriellaavvägningar präglar de omstruktureringar som äroundgängliga. Statliga och regionala myndighetermåste ta ett regionalpolitiskt ansvar. Trots en sådanallmän uppmaning iakttas detta alltför sällan. Riksda-gen bör ge tydliga riktlinjer för hur statlig service ute ilandet skall organiseras. Det är inte minst viktigt vardomstolar och andra myndigheter placeras. De måstefinnas nära människor, och då är centralisering ingenbra lösning. Därför behöver vårt påpekande i reserva-tion 55 uppmärksammas.Regeringen vill få friheten att besluta om stödom-rådesindelningen. Med tanke på den vikt som dessaområden praktiskt och politiskt har är det inte rimligtatt avhänder sig detta instrument. Regering-en har blivit alltför bländad av vinkarna från EU omatt det hela skall vara strömlinjeformat. Vi reservantermenar att inflytande tjänar regionalpoliti-ken bäst. Därför bör reservation 62 bifallas. Det är enreservation där fem av sex oppositionspartier deltar.Det sjätte partiet, , ser nu också ut attansluta sig.Också i reservation 68 har fem oppositionspartierpekat på det orimliga i att regeringen kapar stödet iform av nedsättning av socialavgifter inom jord- ochskogsbruk. Också trädgårdsskötsel åker med. Jakt ochfiske får samma smäll, och för säkerhets skull soparman också bort det som i lagen rubriceras som "annanpersonlig serviceverksamhet". Det är mycket märkligtatt på detta sätt peka ut några näringsgrenar som regi-onalpolitiskt har en oerhört stor betydelse. Det påpe-kade ju också . Regeringens försvar, attdetta enbart berör regionalområde 1, undanröjer intevår starkt kritiska invändning. Också här har Modera-terna möjlighet att stödja en reservation som skullemöjliggöra bättre villkor för små företagsenheter, somofta är så vitala för de svagaste områdena i landet.Socialdemokraterna i regering och utskott har över-gett det allra minsta. Det är att undergräva regional-politiken. Tala om fel signaler!Regionalpolitik är inte bara insatser i landets norraoch inre delar. Också skärgården är regionalpolitisktutsatt. Även där gäller det att undanröja hinder ochstimulera samordning. Den lokala mobiliseringenmåste få sin chans. Men det är också viktigt att destatliga verken inser sitt regionalpolitiska ansvar. vill spara några få miljoner fårsådana indragningar katastrofala följder på Söderarm,och Landsort i yttre skärgård.I reservationerna 84, 85 och 90 har vi visat vilkakonsekvenserna kan bli om man underskattar ochmissköter villkoren för skärgården och skärgårdsbe-folkningen. Regeringen bör ta budskapet till sig.I reservationerna om samordning om målområdenoch återflöde av medel har det pekats på att andelenEG-stöd bör bli större under kommande programperi-od. Detta är någonting som också revisorerna har tagitfasta på. Vi tycker över lag inom oppositionen attregeringen och Socialdemokraterna tar alltför lätt påtunga påpekanden från egna revisorer.Resurscentrum för kvinnor har i reservation 111fått stöd från tre partier i utskottet. Vi menar att regi-onala resurscentrum på länsnivå bör permanentas ochvidareutvecklas genom att särskilda medel avsättsäven på länsnivå.En fråga av särskild tyngd för kvinnliga blivandesmåföretagare är svårigheterna att få startkapital, t.ex.på den öppna kreditmarknaden. Riskkapital börkomma till mer användning och därigenom till störrenytta för den regionala utvecklingen. I förlängningenär ju detta ett led i ett vardagligt praktiskt jämställd-hetsarbete.Vi har i reservation 119 pekat på att förmögen-hetsskatt och beskattning av arbete måste sänkas, ochsparande uppmuntras. Skatt på arbete på den nivå denhar i dagens är hämmande, och får negativaföljder. Därför bör en justering ske. har isitt budgetalternativ avsatt stora medel för en lägrearbetskraftskostnad. Detta är någonting som skullegynna näringslivet i stort, och inte minst näringslivet idet regionalpolitiska området.Folkpartiet föreslår tillsammans med ochKristdemokraterna en friare användning av arbets-marknadspolitiska medel. En sådan är god på mångahåll. Vi har fått detta till livs både genom utskottsbe-sök och på annat sätt. Vi vill att man nu går vidare,och inte bara passivt avvaktar. Detta har vi påtalat ireservation 123.Onödig och tung byråkrati behöver tuktas både ivårt land och inom EU. Hanteringen av bl.a. jord-bruksstöd förskräcker.Sammantaget finns det anledning att uppmärk-samma regeringen på en rad brister i den nu aktuellaregionalpolitiken. Den proposition som har hastatsfram utan föregående parlamentarisk beredning visarjust de brister man kunde befara. Dröjsmålet medpropositionen har säkerligen sin grund i den beslut-svånda som regeringen ofta brottas med. Den regiona-la obalansen har närmast accelererat under det halvårsom propositionen har dröjt. Därför är det viktigt attregionalpolitiken får en sådan utformning att regiona-la skillnader kan utjämnas.Herr talman! Regionalpolitik är svårt. Det sägerjag än en gång. Men det hindrar inte att vi måste ha enförändringsberedskap som tar hänsyn till förändradeförhållanden. Vi får inte sitta fast i gamla förlegadetankesätt. Nytänkande måste ges konstruktivt utrym-me, så att de förutsättningar som behövs i näringsli-vet, särskilt i regionalpolitiskt utsatta områden, får sinmöjlighet att utvecklas och växa.Herr talman! Med det som jag nu har sagt vill jagyrka bifall till reservationerna 3, 7, 8, 25, 62, 68 och119.Anf. 4 HANS ():Herr talman! Regionalpolitik är svårt, sade ElverJonsson. Det kan jag hålla med om. Det borde varasärskilt svårt för , som skall driva meroch bättre regionalpolitik med mindre pengar. Jagåterkommer litet grand till det sedan.Herr talman! Låt mig från början säga att jag stårbakom samtliga reservationer som harundertecknat, men också reservation 45, där Vänster-partiet ramlade bort i den allmänna hanteringen iutskottet. Reservationen handlar om möjlighet attavskriva studiemedelsskulder, och i den bifalles ettmotionsyrkande från Vänsterpartiet.Jag yrkar bifall till reservationerna 4, 13, 67, 107och 124. Jag nöjer mig med dem.Låt mig först konstatera att utflyttningsmönstret,de regionala obalanserna och arbetslöshetens fördel-ning är katastrofala ur regional synpunkt. Jag tror attalla är medvetna om detta - var man än bor och vilketparti man än tillhör. För del är dettaen fråga om långsiktiga strukturella misstag. Vi hartidigare pekat på att saneringspolitiken entydigt harslagit mot regionalt utsatta områden. Vi har pekat påatt avreglering av statliga myndigheters verksamhetkan ha medfört vissa fördelar i vissa delar av landet,men entydigt har inneburit nackdelar för regionaltutsatta områden.Marknadsutsättning på flera områden, avregleringinom post och tele, EU-anpassning på många områ-den, omläggning av skatteutjämningen kommuneremellan och statsbidragssystemets konstruktion tillkommuner och landsting - allt missgynnar områdenmed svag befolkningsutveckling och hög arbetslöshet.Man kan ju fundera över vad det innebär med ettbetänkande som har 130 reservationer. Innebär det attdet finns så kolossalt många förslag från regeringen,så att det finns så många andra alternativa uppfatt-ningar om hur man skulle kunna lägga ut förslagen?Nej, det gör det inte. Det finns väldigt få förslag. Påmånga områden finns det inga förslag alls - det gällert.ex. landsbygds- och glesbygdsområdena - trots attstatens egna myndigheter har väckt utomordentligt braförslag och gjort välgrundade analyser som harkommit politikerna till del. Det är på det sättet be-klämmande. Men å andra sidan kan man säga att 130reservationer inte är något vidare gott betyg för detpolitiska systemet. Hur kan det bli så? Jag tror att detberor på att detta är ett svårt område, som sade. Det är dels ett eget sakområde med egnaanslag, dels också ett perspektiv på politiken - hurhelhetspolitiken klarar att fördela resurser, skapautvecklingskraft och skaffa infrastruktur, som är enförutsättning för utveckling. Det gör att det finns entråkig egenskap i den regionalpolitiska diskussionen,nämligen att det blir allmänna önskelistor. Det finnsmycket i denna proposition som innebär att man heltenkelt bara går in på t.ex. kommunikationsområdet,tidigarelägger något beslut som redan är fattat ellerrycker ut någon detalj. Sedan kommer en störtsjö medmotioner inom det området, men någon seriös ochsaklig behandling sker ju naturligtvis inte av kommu-nikationsfrågorna med anledning av den regionalpoli-tiska propositionen.Vänsterpartiets huvuduppfattning är att staten harett övergripande ansvar när det gäller att fördela ut-vecklingsresurser. Staten har ett övergripande ansvarnär det gäller att se till att samhällsservice finns i helalandet på likvärdiga villkor. Och statens ansvar ärmycket stort när det gäller att skaffa förutsättningarför utvecklingskraft i olika delar av landet. Vi harsedan länge velat ha en omläggning av regionalpoliti-ken som hade inneburit mer beslutskraft och merresurser ut i regionerna, länen och kommunerna ochlåtit färre beslut fattas på statlig nivå. Vi hade velat hamindre av passivt driftstöd i olika regionalpolitiskastödformer och mer av stöd till infrastrukturella förut-sättningar för regional utvecklingskraft. Och vi stårkvar vid den uppfattningen, och det är en grundbult ivåra synpunkter när det gäller mål och inriktning.Låt mig först slå fast att den utredning som aldrigkom till, vilket jag verkligen beklagar, ser jag framemot, eftersom jag förutsätter att den kommer somden parlamentariska utredning som harkrävt och som finns fastnaglad som förstayr-kande i vår partimotion. Jag gläder mig åt att utskottetpå s. 18 har tagit flera av våra formuleringar i vilkadet talas om att nuvarande regionalpolitiska problemframstår som oförändrade. En betydande befolk-ningsminskning har ägt rum i de prioriterade regio-nerna. Vi behöver en strategi för regional balans somvidare bör utarbetas. Vi måste ha en bred inriktning.Vad jag menar är att vad utskottet i klartext säger äratt propositionen inte räckte till. Propositionen var förtunnsådd på förslag. Det krävs ett rejält grepp, och fördet behövs det en samlad parlamentarisk utredning.Jag är glad att vi till slut har landat vid den ståndpunk-ten, men det är ju litet bedrövligt att det kommer efterdet att regeringen har lagt fram sitt förslag.En viktig punkt för oss har handlat om jämställd-heten. Frågor om resurscentrum - nationella ochsådana som finns ute i regionerna - tycker jag inte harblivit bra lösta i propositionen. Vi kräver nu somtidigare mer resurser på central nivå - 10 miljonerkronor. Och vi kräver att man öronmärker en del avde regionalpolitiska medlen ut till länen för regionalaresurscentrum. Det är en för liten kraftsamling påkvinnors deltagande i regionalpolitiken, trots att kvin-norna ofta är motorerna ute i bygderna. Det är oftakvinnor som man möter med de framåtsyftande idéer-na och med det verkliga engagemanget i deltagandetnär man är ute i regionalt utsatta områden.Jämställdhetsexperterna på många länsstyrelserhar det kämpigt. I några fall har de fått halvera sinainsatser på sitt eget område och dela det med andraområden. Vi menar att jämställdhetsexperter skallfinnas i varje län. Vi tycker inte att det är övermagaav att slå fast detta. Vi ser att det finns storaolikheter länen emellan när det gäller kvinnors delta-gande, både i myndigheter och i regionalt projektarbe-te. tillhör i vanlig ordning de bästa när detgäller kvinnor och regionalpolitik, och det gläder mig.Men många andra län ligger mycket sämre till. Jagtror att hör till de sämre.Vi anser att man skall använda de regionala stödensom en hävstång för att öka jämställdhetsarbetet ochkvinnors deltagande. Det kan man göra genom attkräva godkända jämställdhetsplaner och strategier föratt få in ett jämställt tänkande när man fördelar peng-ar. Jag återkommer till det. Det är en metod som jagtycker att man bör använda när det gäller miljösyn-punkter och kvalitetstänkande i företagens arbete.Vi har i reservation 4 om mål och inriktning ocksåbetonat vikten av att det finns resurser.