prot · GL0978 · 1998-03-11 00:00:00 — Det är en ganska grannlagafråga som vi har haft hearingar om och diskuterat rättingående. Jag tror säkert att vi i vårt utskott kommerfram till någon slags enighet i frågan - kanske omkriminalisering. Det är mycket troligt.Jag vill också ta upp frågan om läkemedelsbero-ende, som övriga talare har varit inne på. Vi har gjorten reservation där vi föreslår att vi skall ta litet pengarfrån läkemedelsindustrin och sätta i en fond för demsom har blivit skadade av läkemedel. De pengarnaskall tas från just de industrier som tillverkar dennatyp av läkemedel.Vi har genomfört en stor läkemedelsre-form med satsning på läkemedelskommittéer, vilka vihoppas väldigt mycket på. Vi hoppas att de ocksåskall ta tag i dessa frågor. Vi vet att det fattas pengar.Läkemedelskommittéerna behöver resurser för attutbilda sig och för att komma vidare.Det har också funnits en ideell organisation somhar jobbat med dessa frågor men som tyvärr har gått ikonkurs. Den hette Kilen. Jag vet inte om den hållerpå att rekonstrueras. Vi vet att det finns svårighetermed att få fram pengar till just denna verksamhet. Dåtycker vi att det är lämpligt att ta litet från läkemedels-industrin. Vi vet att den är väldigt gynnad i Sverige.Apoteksbolaget gjorde en föredragning i utskottet.Man visade att de svenska producentpriserna liggerhögst i världen och att vi har de högsta kostnadernanär det gäller producentledets inköp av läkemedel.Det sker givetvis i samförstånd. Det finns en bak-tanke. Man vill gynna den svenska läkemedelsindust-rin, så att den skall kunna forska, bli duktig och ex-portera mycket så att pengarna kommer tillbaks.Vi vet också att priserna faller i grossistledet. Vihar en effektiv grossistverksamhet. I detaljistledetfaller priserna ytterligare. Läkemedelskostnaderna äregentligen inte så höga för konsumenterna.Vi menar som sagt att det finns pengar att hämtahos läkemedelsindustrin. Det visar inte minst de storafallskärmar som vi ibland kan läsa om i tidningarna.Där finns det resurser. De skulle komma till bra an-vändning.Därför vill jag yrka bifall till vår reservation -nr 2.Anf. 131 ():Herr talman! Ett viktigt steg för att förbättra folk-hälsan, minska onödig sjukvård och onödigt lidandeär en förbättrad läkemedelsanvändning. Av den an-ledningen har jag för andra året i följd motionerat ommöjligheten att införa s.k. läkemedelsprofiler, ettsystem där viktig information om apotekskundenshälsa och läkemedelsanvändning finns lagrat på etts.k. smart card.Vid ett möte mellan Apoteksbolaget och utskottetfick jag information om att ett sådant system nu börjatutvecklas. Min motion har därför följdriktigt av-styrkts. Det är bra att Apoteksbolaget har börjat arbe-ta med den här modellen, och det är bara för mig attgratulera , som drivit den härfrågan och har fått gehör för en braidé.Herr talman! När det gäller beroendeframkallandeläkemedel är det viktigt att vi vidtar åtgärder för attstoppa läkemedelsmissbruket och den illegala handelnmed dessa preparat. Ett förbättrat samarbete mellanapotek och läkare skulle kunna vara en viktig åtgärd.I dag sätter den rådande lagstiftningen stopp förett sådant nödvändigt samarbete. Två yrkesgruppersom arbetar med samma patient och som styrs avsamma tystnadsplikt får inte tala med varandra om deinte har kundens samtycke. Som jag ser det bör tyst-nadsplikten vara till för att hindra spridning av känsliginformation till obehöriga, inte för att bakbinda tvåyrkesgrupper som tillsammans arbetar för patientensbästa och vilkas kompetenser kompletterar varandra.I motion So675 föreslår vi därför en förändring ilagstiftningen när det gäller tystnadsplikten, så attapotek och läkare bättre kan samarbeta. Vi är överty-gade om att det kan bidra till ett minskat missbruk avberoendeframkallande läkemedel.För att hindra att en patient genom recept från ettflertal olika läkare skaffar sig stora mängder beroen-deframkallande läkemedel för eget bruk eller förillegal försäljning bör man även här använda sig av etts.k. smart card, som patienten själv förfogar över mensom måste uppvisas vid köp av beroendeframkallandeläkemedel. På kortet kan lagras uppgifter om vilkaberoendeframkallande läkemedel som patienten an-vänder och vilken läkare som förskriver dessa.Jag är övertygad om att ett bättre samarbete mel-lan apoteken och vården i kombination med det före-slagna kortet skulle betyda mycket när det gäller lä-kemedelsmissbruket. Jag vet att det här missbruket ärsvårt för den missbrukande och dennes anhöriga samtmedför stora kostnader för samhället.Herr talman! Jag har inte fått något stöd för dethär förslaget men anser ändå att det är viktigt. Jagyrkar därför bifall till reservation 3.Anf. 132 ():Herr talman! Läkemedelsberoende och andra lä-kemedelsproblem, som faktiskt vanligen uppkommitgenom feldiagnostisering och felbehandling, är all-varliga problem för dem som drabbas. Jag tror attvarje person som drabbas känner sig enormt utsatt.Man har inte fått veta vilka riskerna är, och man hartrott att det här är den enda vägen till bättring. Förut-om det mänskliga lidandet åsamkas samhället pro-blem i form av kostnader för läkarundersökningar,inläggningar, sjukskrivningar, förtidspensioner ochproduktionsbortfall.Herr talman! Det är alltid ett bekymmer när såda-na här svåra frågor kommer upp i debatten och maninte riktigt vet hur man skall kunna ge en professio-nellt god behandling anpassad efter den enskildaindividen. Kilens verksamhet var ett mycket bra bevisför att man t.o.m. kan få en intim koppling mellan denbehandlande och den förebyggande verksamheten.Verksamheten var världsunik. Därför var det enormtnegativt att den tvingades lägga ned. Hur det blir iframtiden vet vi inte. Jag tror att Kilen hade behövtsmer än väl för att människor som drabbats av läkeme-delsberoende skall kunna få en möjlighet till rehabili-tering. Tyvärr blev det inte så.En annan fråga jag gärna vill ta upp är dopningen,som flera talare från socialutskottet har anfört. Det ären väldigt viktig signal från samhället att man vågarsäga tydligt att dopning skall kriminaliseras. Alladessa unga människor, främst pojkar, som drabbas avdopningen får bestående skador, och idrottsrörelsenhar ett jättestort problem. Det finns ingen anledning ivärlden att inte klart ta ställning. Jag hoppas att denproposition som kommer verkligen tar ställning, fördet här är en jätteviktig fråga.Jag vill också ta upp en annan fråga, i vilken AlfSvensson och har väckt en motionsom vi så att säga i tankarna har fått stöd för, så attdet nu finns ett särskilt yttrande. Det gäller apotekensverksamhet. Vi har sett hur olikaverksamheter har tvingats samman. Exempelvis harposten hyrt in sig hos lanthandeln, lantbrevbärarenkommer inte enbart med postförsändelser, osv. Därförvore det klokt och bra att även integrera viss sjuk-vårdspersonal på apotek för att ge information, ha ennära kontakt med patienterna och få en kontinuitet ivårdkedjan. Jag vet att en sådan verksamhet har prö-vats i , med mycket gott resultat. Jag trorockså att detta den dagen - för den dagen kommer -då apoteksmonopolet avskaffas skulle kunna bli enunik profil för respektive apotek. Man skulle kunnage en bättre, en djupare och integrerad service tillgagn för alla de patienter som har det här stora beho-vet.Med det, herr talman, vill jag säga att vi kristde-mokrater står bakom alla våra reservationer och attjag också yrkar bifall till reservation 1.Anf. 133 ():Herr talman! En av de största förändringarna pålänge inom läkemedelsområdet genomfördes närriksdagen för sedan beslutade om att överföraansvaret för läkemedelsnotan till sjukvårdshuvud-männen. Varje huvudman skall ha en läkemedel-skommitté som arbetar aktivt. Mitt intryck är att deflesta huvudmän har kommit i gång med detta arbetepå ett bra sätt. Än har det dock gått för attvi skall kunna dra några säkra slutsatser om hur de härförändringarna långsiktigt påverkar läkemedelssidan.Helt nyligen avlämnade utredningen om en sam-ordnad läkemedelsförsörjning, kallad Läkemedel vidvård och handel, sitt slutbetänkande. I denna utred-ning lämnas förslag om mål för läkemedelsförsörj-ningen, förslag om den framtida organisationen avläkemedelsdistributionen och former och riktlinjer förframtida läkemedelsinformation. Denna utredningsförslag får vi anledning att diskutera senare, efter denremissbehandling som skall ske av betänkandet. här stora, övergripande läkemedelsfrågorna finnsstora politiska skiljelinjer.I dag har vi att hantera ett betänkande som be-handlar frågor som också är viktiga men kanske intehar den politiska digniteten som de andra läkemedels-frågorna. Jag tror att det finns en betydande samsynmellan partierna när det gäller målen för de här äm-nesområdena. Ingen vill att patienter skall bli beroen-de av läkemedel eller komma över läkemedel viaförfalskade recept, alla vill att användningen av läke-medel skall ta hänsyn till de skillnader som finnsmellan män och kvinnor, osv.Vi tvingas ändå konstatera att ett icke obetydligtantal människor blir beroende av läkemedel, via fel-aktig användning av läkemedel, felaktig förskrivningav läkemedel eller för stor förskrivning av läkemedel.Problemet åskådliggjordes på ett mycket tydligt sätt iett TV-program . Det handladeom en äldre kvinna, till vilken man hade förskrivitalldeles för mycket läkemedel och som efter en över-syn av konsumtionen mådde mycket bättre.Ett problem är att en del patienter väljer att gå tillalltför många läkare och får alltför många receptutskrivna. Det är därför med glädje som jag kan kon-statera att en kartläggning av läkemedelsberoendet nuplaneras, bl.a. med hjälp av . Vibehöver få veta mer om detta problem.Kompetensen när det gäller effektiv läkemedels-förskrivning måste bli bättre. Här spelar läkemedel-skommittéernas arbete en viktig roll, liksom att vi fårtill stånd en bättre läkemedelsinformation i landet. Jagkan för egen del konstatera att jag ser positivt på attutredningen om läkemedelsförsörjningen innehålleridéer om s.k. läkemedelsprofiler.En fråga som ingen talare har tagit uppmen som också behandlas i betänkandet handlar omförskrivningsrätten för andra än läkare. Det är gläd-jande att kunna konstatera att upp-följningsstudie visar på ett positivt utfall av den verk-samhet som har funnits med förskrivningsrätt fördistriktssköterskor när det gäller vissa preparat. Soci-alstyrelsen tycker att frågan kan föras vidare ettstycke, bl.a. via studier av indikationer och kanske avandra läkemedel. Man kan också närmare titta påsköterskors möjligheter att få förnya en del receptsom läkare har förskrivit och på att kanske en delandra sköterskegrupper än distriktssköterskor ocksåskall få den rätten. Här välkomnar jag även att rege-ringen låter titta vidare på frågan.Slutligen några ord om dopningen, som självfalletär ett oerhört viktigt ämnesområde. I likhet med tidi-gare talare förväntar också jag mig att regeringenganska snart återkommer till i detta ärende.Som en kommentar till några av talarna i den härdebatten vill jag säga att det inte är så att frågan liggerstilla ute i landet. Jag är själv engagerad i idrottsrörel-sen och vet att idrottsrörelsen väldigt mycket jobbarmed detta. I mitt hemlän har man i idrottsrörelsen avganska många kommuner fått förtroendet att varainformatör i skolorna i frågor som rör riskerna med dehär preparaten - ett väldigt aktivt arbete som fallitmycket väl ut. Jag vill nog inte instämma i ChatrinePålssons formulering att detta är ett mycket stort pro-blem för idrottsrörelsen. Det är ju idrottsrörelsen somaktivt har gått i clinch med problemet men idrottsrö-relsen kan inte gå vid sidan av sina egna medlemsor-ganisationer. Det är kanske där som problemet är stortoch det är kanske där som det saknas en hel delarbete för att faktiskt mota i grind i detta viktigaärende. I och för sig tror också jag att idrottsrörelsenkan göra mer än den gör men det stora proble-met i denna fråga menar jag finns utanför idrottsrörel-sen.Herr talman! Med dessa ord yrkar jag bifall tillhemställan i utskottets betänkande och avslag på dereservationer som fogats till betänkandet.Anf. 134 ()replik:Herr talman! Jag vill göra en komplettering, ellerkanske en korrigering, beträffande den gamla damsom vi kunde se i TV. Hon hade inte gåttrunt till många olika doktorer. I stället handlade detom en person på sjukhem där det var en bristandekunskap och observans hos personalen. Den här da-mens tillstånd kunde nämligen bero på en för högdosering av läkemedel. Det fallet aktualiserar en an-nan fråga som jag tror att det är viktigt att ta upp,nämligen frågan om man skall komplettera vårdlagetkring en patient på sjukhem med farmaceutisk exper-tis.En ganska stor svensk undersökning visar nämli-gen att i ett team som består av läkare, en medicinsktansvarig sköterska och en farmaceut är farmaceutensroll att följa upp läkemedelsförskrivningen hos deinneliggande. Då kan man få till stånd en hel del avsanering vad gäller läkemedelslistan.Anf. 135 () replik:Herr talman! och jag har upp-fattat den gamla damen på samma sätt. Jag sade attdet finns flera problem här. Ett problem är att en delgår till många doktorer. Ett annat problem är att kom-petensen hos en del förskrivare i vissa fall kanskebrister.Anf. 136 ():Herr talman! Jag sade att idrottsrörelsen är ett be-kymmer och det sade också men manförsöker arbeta med frågan. Jag har hört många id-rottsledare på olika nivåer säga att de upplevt storaproblem inför hotet att situationen blir den att alltfler,speciellt yngre grabbar, använder anabola steroider.Vi har väl alla varit bekymrade när man i idrottsar-rangemang i princip på världsnivå har dragit tillbakaolika medaljer efter att ha upptäckt användning avsådana här saker.Jag tror att idrottsrörelsen, alla ungdomsledareoch, framför allt, alla ungdomar har nytta av att riks-dagen ger tydliga signaler. Det handlar om att befriavåra barn och ungdomar från anabola steroider. Dethandlar inte om att vilja dem illa. Jag tror att det vorebra att ge den tydliga signalen.Anf. 137 ():Herr talman! Jag håller med omatt det är bra med tydliga signaler i det här samman-hanget men signaler når nog inte fram omkinesiska simmerskor dopar sig i världsmästerskapeni simning. inflytande sträcker sig inte sålångt, ! Detta måste idrottsrörelsensjälv givetvis ta tag i.Vi kan titta på hur det ser ut i landet. Idrottsrörel-sens ansvar kan inte sträcka sig längre än till de egnamedlemmarna. Det pågår faktiskt en aktivitet slump-mässigt. När som helst görs testning inom den svens-ka idrottsrörelsen för att avslöja sådana här saker. är det faktiskt ganska få fall som avslöjas inomden svenska idrottsrörelsen men sådant här förekom-mer i andra sammanhang, utanför den organiseradeidrottsrörelsen. Detta är kanske, och det är vad jagvelat påtala, ett större problem än det som skerinom den svenska idrottsrörelsen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )10 § betänkande 1997/98:SoU16HandikappfrågorAnf. 138 ():Herr talman! I betänkandet behandlas ett sextiotalmotionsyrkanden om olika handikappfrågor. Jag kanbara konstatera att det tidigare rått en bred politiskenighet om att människor som har ett funktionshinderskall garanteras trygghet och välfärd även i tider avekonomisk kris. Antalet motionsyrkanden kan tolkaspå litet olika sätt - antingen att det råder en storoenighet eller också att det finns ett stort engagemangi för just dessa frågor. Jag väljer den senaretolkningen, alltså att det finns ett stort engagemang idessa frågor. Det kan dock bli bättre på detta område.Sett till handikappolitiken rent generellt vill vimoderater att människor med funktionshinder inteskall diskrimineras. Det är därför glädjande att kunnakonstatera att ett enigt utskott ger regeringen till kän-na att den bör utreda formerna för en reglering av ettdiskrimineringsförbud i näringslivsverksamhet. Jagtror att det är ett mycket viktigt ställningstagande somvi i socialutskottet har gjort. Det är också en styrka attvi har gjort det i enighet.Herr talman! Det är inte särskilt länge sedan videbatterade de här frågorna i riksdag. I dagskall jag därför bara ta tillfället i akt och beröra ensärskild grupp med ett särskilt funktionshinder, näm-ligen de psykiskt störda - eller, om man så vill, depsykiskt handikappade. Denna grupp i samhälletmåste få ett bättre stöd.Rapporterna är många och nedslående. Vi får tadel av vad som händer inte i alla men väl i mångakommuner i samband med den s.k. psykädelreformen.I många kommuner klarar man av detta hyggligt, iandra betydligt sämre. Vi moderater menar att den härgruppen människor i större utsträckning än som i dagär fallet måste få del av samhällets stöd. Många är iakut behov av personlig assistans, och många kräverbetydligt mera tillsyn och hjälp än vad som stårtill buds.Det innebär enligt de rapporter som jag har fått attrisken för att många blir utnyttjade av mer eller mind-re nogräknade personer är väldigt stor. Det här kan tasig olika uttryck. Jag har fått beskrivet för mig hurbl.a. missbrukare följer med den psykiskt handikap-pade till posten när det är dags att hämta ut pensionen.Jag har också fått beskrivet för mig hur den handi-kappades bostad nyttjas av andra människor. Bråkoch stridigheter förekommer, och det blir den psykiskthandikappade som blir lidande. Det förekommerockså att man blir vräkt från sin bostad och blir bo-stadslös.Bristen på tillsyn och stöd främst hosden psykiskt störde innebär också enorma påfrest-ningar för den enskilde naturligtvis, eftersom det justär som ångesten kan uppträda. I de flesta fallär man ensam i sin ångest, vilket kan ta sig väldigtvåldsamma uttryck och av omgivningen uppfattas sommycket störande. Man klagar på detta. I vissa fallleder det till att man blir vräkt. Vi finner den härgruppen människor, framför allt i storstäderna, blandvåra uteliggare.Herr talman! Det är oacceptabelt i ett civiliseratsamhälle att de människor som bäst behöver samhäl-lets stöd i många fall inte får det. Åtgärder för attmotverka de värsta bristerna måste vidtas äveni bistra tider. Jag tycker faktiskt att det borde gå att nåen politisk enighet i denna fråga. Man måste prioriteradem som bäst behöver samhällets stöd. Vid sidan avalla andra människor med olika funktionshinder avolika slag är gruppen psykiskt handikappade bland demest utsatta.Vi moderater vill understryka att lagen om stödoch service är en rättighetslag som träder i övrigalagars ställe när ett behov av insats för en funktions-hindrad som omfattas av lagen inte kan tillgodosesenligt annan lagstiftning. Vi anser att det behövs ettklargörande av avsikt med råd och stödenligt den här lagen genom ett förtydligande av lag-texten. Vi anser också att regeringen bör återkommatill med ett förslag som innebär att även depsykiskt handikappade omfattas av personkretsenenligt lagen om stöd och service till vissa funktions-hindrade.Det här kostar pengar, men på lång sikt kommerdet att innebära i stort sett oförändrade kostnader, föratt inte tala om vad det innebär i minskat mänskligtlidande av stora mått.Vi moderater anslog för1998/99 i särskilda stimulansbidrag till kommuner isyfte att öka insatserna för psykiskt funktionshindra-de.Avslutningsvis vill jag, herr talman, ytterligareunderstryka vikten av att människor med en psykiskfunktionsstörning får ett betydligt bättre stöd än vadde får . Vi står självklart bakom samtliga reser-vationer i betänkandet, men för tids vinnande ber jagatt få yrka bifall till reservation 1 under mom. 1.Anf. 139 ():Herr talman! Först vill jag i likhet med LiselotteWågö uttrycka min glädje över att ett enigt utskott iett tillkännagivande begärt att regeringen skall utredaformerna för en reglering av ett förbud mot diskrimi-nering av funktionshindrade i näringsverksamhet. Detär verkligen hög tid att vi i får en lagstiftningsom förbjuder diskriminering av funktionshindradeinom alla områden. Därför är naturligtvis utskottetsinitiativ ett utmärkt komplement till det arbete som nupågår med en antidiskrimineringslagstiftning.Det finns ett område till där funktionshindradestillgänglighet måste garanteras, och det gäller infor-mationstekniken. Jag beklagar verkligen att utskotts-majoriteten valt att avstyrka båda mo-tioner som handlar om dels tillgänglighet till tekniken,dels förskrivning av IT-hjälpmedel.Informationstekniken innebär inte bara stora möj-ligheter utan också hot mot många människor. För defunktionshindrade kan tekniken innebära att de kanleva ett självständigare liv om bara tekniken utnyttjasrätt. Om inte, hotar den att ställa funktionshindradeutanför samhället. Därför kräver deras situation sär-skild uppmärksamhet. Vi anser att det är nödvändigtatt en ny lagstiftning om antidiskriminering och till-gänglighet också innefattar IT-området. har i sitt förslag, IT för funktionshindradeoch äldre, tagit upp samma krav.Med hjälp av informationstekniken finns storamöjligheter att öka de funktionshindrades livskvalitet.Med hjälp av tekniken kan inte minst synskadade,döva och talskadade få tillgång till information ochdelta i samhällslivet på ett helt annat sätt än tidigare.För dyslektiker finns möjlighet att ta del avskrivet material med hjälp av utrustning som läser uppvad som står på datorskärmen. Synskadade kan ta delav allt material på datorskärmen med hjälp av enspeciell utrustning som avläser skärmen och överförinnehållet till s.k. Brilleskrift.Förståndshandikappade har tack vare , en li-ten bärbar dator, fått helt nya möjligheter att leva ettfriare liv. Datorn innehåller kommunikationsmöjlighe-ter och en kamera med vars hjälp man kan kommuni-cera med en central och få hjälp om man hamnar i ensituation som är svår att hantera. IT kan verkligen bliett verktyg som underlättar det dagliga livet.Därför måste också de funktionshindrade snabbtkunna ta del av denna fantastiska utveckling. Av denanledningen kräver vi att en översyn görs av sjuk-vårdshuvudmännens förskrivning av IT-hjälpmedel. Idet sammanhanget måste också övervägas om detbehövs ett särskilt stöd för anpassning av IT-produkter då anpassningarna kan bli väldigt dyra ienskilda fall.Många gånger möts funktionshindrade av misstrooch fördomar i kontakterna med myndigheter. Oftastberor detta på personalens brist på kunskaper omolika funktionshinder, något som då också kan ledatill felaktiga beslut som drabbar den enskilde.Det är därför nödvändigt att personal inom vård,omsorg, socialtjänst, arbetsförmedling och försäk-ringskassa får såväl grundutbildning som fortlöpandevidareutbildning om olika funktionshinder. Staten börinom sina verksamhetsområden prioritera sådan per-sonalutbildning. Det är också av avgörande betydelseför att informationstekniken skall komma alla till delatt de människor som arbetar med personer medfunktionshinder har kunskap och kännedom om vilkahjälpmedel som finns och hur de används. Dettamåste också ingå som en naturlig del i personalut-bildningen.Herr talman! I dessa frågor som jag här har relate-rat har vi två reservationer, nr 9 och 14. Jag stårsjälvklart bakom båda dessa men nöjer mig med attyrka bifall till reservation 9.Anf. 140 ():Herr talman! De båda föregående talarna har utta-lat sin tillfredsställelse över delar av betänkandet. Detvill också jag göra. Jag tycker att det är väldigt bra attvi har nått enighet vad gäller att förhindra diskrimi-nering och främja funktionshindrades deltagande isamhällslivet. Utskottet vill att vi skall ge detta rege-ringen till känna. Det föreslås ett antal åtgärder, bl.a.att skall ges processrättoch att antidiskrimineringslagen skall skärpas. Det ärkrav som har fört fram i sin partimotion.Däremot vill utskottet vänta ytterligare med attförtydliga lagtexten när det gäller insatsen råd ochstöd enligt LSS. Det innebär att ytterligare ett antalmänniskor kommer att hamna mellan stolarna och intefå den hjälp som de behöver. Vid den rättsliga pröv-ningen av insatserna råd och stöd har länsrätterna ochkammarrätterna i stort följt den praxis som utveckla-des under den tidigare omsorgslagen, dvs.