prot · GM0933 · 1998-12-10 00:00:00 — Miljöproblemen, t.ex.klimatfrågor, ökenspridning och livsmedelsförsörj-ning, är ett område i stort behov av samlade greppoch regionala, gränsöverskridande samarbetsformer.Som ett första steg i denna riktning har Centerpartietföreslagit en omfördelning från landramarna till deregionala anslagen för respektive genomen generell neddragning av respektive landram med10 %.Det svenska biståndet måste bli mer flexibelt. Nyaangelägna projekt måste kunna startas, och samtidigtmåste andra projekt eller landsamarbeten kunnaminska i omfattning eller helt avvecklas. Vi anser attregeringen bör återkomma till med förslagom hur de bilaterala anslagen kan problemorienterasoch regionaliseras. Det är innebörden i den gemen-samma reservationen 12 under mom. 11 från Center-partiet och vilken jag härmed yrkarbifall till.Fru talman! I många av biståndsländerna råderfortfarande diktatur. Regeringen redovisar i proposi-tionen ärligt sina tillkortakommanden. När det gällerdemokrati och mänskliga rättigheter konstateras att"frågorna får genomslag i allt fler landstrategier." Detmåste vara självklart att demokratisk utveckling ochrespekt för mänskliga rättigheter skall prägla allalandstrategier. Demokrati och fungerande institutio-ner är en nödvändig förutsättning för utveckling.Sverige får som biståndsgivare aldrig stå neutralt ien konflikt mellan demokrati och diktatur. Vi menaratt inslaget av villkor skall öka. Vårt bistånd måstefrämja förändring. Om inte är det bättre att insatsernaavvecklas. bör avhålla sig från att ge omfat-tande bistånd till länder och via regimer som inteeftersträvar demokratisering. Olika former av demo-kratibistånd till diktaturer bör endast kunna ges viaenskilda organisationer.Landramar till länder vilkas regimer inte efter-strävar demokratisering bör inte upprättas eller förny-as. En mer decentraliserad och problemorienteradbiståndsgivning, som direkt riktar sig till medborgar-na, skulle minska risken för att svenskt bistånd blir ettstöd till odemokratiska regimer.Riksdagen har krävt att regeringen lämnaren redogörelse över tillståndet för demokratin och demänskliga rättigheterna i länder som mottar svensktbistånd. Det som regeringen i budgetpropositionenpresterar av analys och värdering av läget för demo-krati och mänskliga rättigheter i mottagarländernauppfyller inte på långa vägar vad återkom-mande avkrävt regeringen.Fru talman! Låt mig avslutningsvis redogöra förde omprioriteringar som vill se inombiståndsanslaget. Tyvärr har vi inte lyckats åstad-komma den förändring vi skulle vilja ha. Vi menar attskuldkrisen är ett av de största hindren för utvecklingi många av tredje världens länder. Vi föreslår att30 utöver regeringens förslag tillförsanslagsposten Ekonomiska reformer. Ökade svenskaresurser på detta område skulle ge störretrovärdighet i arbetet med att få till stånd de globalabeslut om avskrivningar av de fattiga ländernas skul-der som bl.a. 2000 drivit.Det är inte rimligt att de fattigaste länderna skallbetala skuldkostnader som vida överstiger derassamlade export eller hela deras sociala budget. På detviset omöjliggörs verklig utveckling som når demånga människorna och ett ökat biståndsberoendeskapas.Det finns fortfarande anledning att rikta kritik motVärldsbanken och förderas sätt att driva in betalningar utan hänsyn tillnationella katastrofer som t.ex. om torka. I stället ärman mycket snabbare med att hjälpa länder som på-verkar den internationella ekonomin på ett annat sätt,typ och Brasilien.På samma sätt är regeringens stöd till bistånd ge-nom enskilda organisationer otillräckligt. En viktigtdel i det svenska utvecklingssamarbetet är folkrörel-sernas och de enskilda organisationernas bistånds-verksamhet. Deras konkreta verksamhet stärker detsvenska biståndets förankring i samhället. Våra folk-rörelser och frivilligorganisationer, typ Röda korsetoch , kan vara bättre budbärare ochmarknadsförare av svenskt bistånd än vad Sida äreller bör vara.Jag ser att min talartid är ute här. Jag skulle viljasäga något om och om samarbetetmed , men jag får återkommatill detta i ett senare inlägg.Anf. 10 () replik:Fru talman! Jag skall gärna ursäkta , för hon hade väl skrivit talet innan hon hördereplikskiftet mellan mig och , men låtmig för klarhetens skull ändå upprepa en sak.Vi har en budgetprocess som gör det mycket svårtatt förändra i grundläggande ordning efter ett val. Detär något som kommer att debattera särskiltoch utreda. Jag tycker att det är viktigt att vi försökerfå demokratins genomslag att öka.Vi har ett antal utgiftstak som måste förändras föratt man skall kunna göra stora förändringar. Om manförändrar på ett område måste man betala det mednedskärningar på ett annat, såvida inte utgiftstakenhöjs. Det finns bara ett parti som är berett att kämpaför att utgiftstaken faktiskt höjs.Slutligen vill jag säga att Socialdemokraternasoch samarbete ledde till den mest drastiskasänkning av biståndet som någonsin skett i vår histo-ria. Det ledde till att vi kom ned till den skammensgräns som de rika länderna har förbundit sig att ge ibistånd. I det läget försöker gå till attackt.ex. mot partier som aldrig har varit med på någonsänkning av biståndet och påstå att vi har låga ambi-tioner när vi just ställer krav på en planerad återgångtill enprocentsmålet och också säger att detta helst börske inom nuvarande mandatperiod. Det är inte sant.Det är dålig demagogi.Anf. 11 () re-plik:Fru talman! Det är faktiskt så att biståndet i bud-geten är mindre än det förslag som lades fram i vår-budgeten. Så det har faktiskt blivit en sänkning. Ochdet tycker vi inte är rimligt. Vi håller fast vid denöverenskommelse som vi då gjorde.Jag tyckte också att det var oerhört svåra beslut attfatta att sänka biståndsramen såsom skedde under denförra mandatperioden. Då skall vi veta att vi hade enekonomisk situation som gjorde att förtroendet försvensk valuta och för ekonomi var sådant attom vi inte hade sanerat finanserna hade vi inte haftförmågan att över huvud taget hjälpa de fattigasteländerna. Det var med sorg i hjärtat som vi gjordedetta, och det var mycket svårt, men vi lyckades ändåvända på detta. Men att i en situation då vi faktiskt äri balans inte ha större ambitioner än vad Vänsterparti-et och Socialdemokraterna har tycker jag ärnågot helt annat.Anf. 12 () replik:Fru talman! Jag har trott att jag och våra respektive partier har varit överens isynen på biståndet. Men börjar jag tveka. Om manser biståndet som en konjunkturregulator, som skallvara beroende av svensk ekonomisk utveckling, dåhar man förlorat proportionerna i synen på världensproblem. Det synsättet ställer jag inte upp på. Attdessutom säga att vi har låga ambitioner, antagligenberoende på att biståndet höjs med enbart 100 miljo-ner kronor, av bruttonationalinkomsten, är liteförmätet som man själv vill höja med0,till. Låt oss i stället samla alla goda krafter fören planerad återgång till enprocentsmålet.Anf. 13 () re-plik:Fru talman! Jag håller med om det sista som LarsOhly sade. Jag tror nämligen att vi skall samarbeta iden här , och de flesta partierna har en am-bition att höja biståndet. Och jag tycker också att detär det som enar oss som vi skall ta vara på. Men närLars säger att vi vill använda biståndet som enkonjunkturregulator reagerar jag mycket starkt. Dethandlade ju inte om en lågkonjunktur, utan det hand-lade om den djupaste kris som över huvudtaget har upplevt, och det handlade alltså om att räddaförtroendet för svensk ekonomi. Det handlade inte omen konjunktursvängning. Konjunktursvängningar ärnågot helt annat än det som vi har upplevt . Och det var det som gjorde att vi tvingades tilldessa drastiska beslut som jag är den första att bekla-ga.Anf. 14 (fp):Fru talman! Av de 30 artiklar som vi har hört talasmycket om här och som är citeras,som jag upplever det, väldigt ofta de 29 första. Menden trettionde läses inte alltid upp, men jag skall göradet , om det är någon som inte har helt klart för sigvad som sägs i den. Den har anknytning till den de-batt som vi för . Den trettionde och sista artikelnlyder:"Intet i denna förklaring må tolkas såsom innebä-rande rättighet för någon stat, grupp eller person attägna sig åt verksamhet eller utföra handling, somsyftar till att omintetgöra någon av häri uttalade fri-och rättigheter. "Ingen stat, ingen grupp och ingen person. När vinu går in i denna biståndsdebatt så är det klart attmycket av biståndet handlar just om detta. Det ärockså en påverkan i denna riktning som de mänskligarättigheterna lyfter fram.Bistånd är ingen lätt sak. Det vet vi alla. Lång er-farenhet finns, men ändå görs fortfarande stora miss-tag. Ända sedan proposition 100 skrevs har mangjort nya erfarenheter, och nya glädjeämnen och nyabakslag har ägt rum. Debatten har under vissa tidertonats ned, och under andra tider har den varit merintensiv.Om man går ut och frågar svenska folket om bi-ståndet visar det sig att biståndsviljan är på tillbaka-gång, och det är någonting att fundera över speciellt ien tid då biståndet kanske är som allra viktigast för attvi skall få en bra värld på 2000-talet.Jag skall ta ett exempel. Om man går ut och frågarmänniskor om hur många procent av människorna iu-länderna de tror kan läsa, tror många människor attdet rör sig om . Ja, så var det en gång. Men är det inte så. Och mycket avdetta har just biståndet medverkat till. Naturligtvis ärdet inte bara det, men det har haft och har en betydel-se.Jag tänkte ta upp några positiva och några negati-va resultat av biståndet.Barn som föds i beräknas få längreliv än . Spädbarnsdödligheten i har mer än halverats . Varjeår räddas över tre miljoner barns liv tack vare desenaste två årtiondenas utvidgade vaccinationspro-gram. Men vet vi att aldrig någonsin har såmånga människor levt i armod och misär på vår jord.Det förklaras ju mycket av befolkningsökningen.Sant är också att har me-dellivslängden i ökat från till 62 år.Det är alltså en kraftig ökning av medellivslängden.Nu är det ju stora variationer i detta, inte minst pågrund av hiv- och aidsproblematiken. I vissa länder,t.ex. i , ligger man i medel-livslängd, och medellivslängden är på väg ned. I vissaurbana områden i södra är varannan mor somföder ett barn hivsmittad.Vi vet också att klyftorna i världen växer mellanfattiga och rika länder och människor, mellan kvinnoroch män, mellan barn och vuxna, mellan landsbygdoch stad och mellan olika etniska grupper. Men sam-tidigt har aldrig förr i mänsklighetens historia så storaframsteg gjorts som under det senaste halvseklet.Hundratals miljoner människor har lyfts ur sin fattig-dom.I den rapport från , Assessing Aid,som det har refererats till lite grann framgår atten ökning av det internationella biståndet med 10miljarder amerikanska dollar, dvs. , skulleminska antalet fattiga människor med sju miljonermed nuvarande fördelning av biståndet. Men, och detär viktigt, om denna ökning av biståndet riktas till de32 fattiga länder som bedriver utvecklingspolitik somär ägnad att leda till hållbar utveckling och minskadfattigdom så skulle 25 miljoner fler människor varjeår befrias från fattigdom.Det betyder alltså att det är viktigt i vilken miljöbiståndet verkar. Där har naturligtvis demokrati ochmänskliga rättigheter stor betydelse. Därför har Folk-partiet envist och enträget, år ut och år in, tjatat omatt det är demokratiutveckling och utveckling avmänskliga rättigheter som ger förutsättningarna. Detär därför vi måste lyfta fram dem.Ni som har varit med om den här diskussionennågra gånger vet att vi från har reserveratoss i flera omgångar, ibland tillsammans med Mode-raterna, för att vi skall ha en biståndspolitisk utred-ning som, som utgångspunkt, tar ett ganska brettgrepp. Vi skall bl.a. diskutera de sex biståndsmålen,som ju är basen för utvecklingsbiståndet.Vi har pekat på vikten av att där lyfta fram demo-kratimålet. Vi har fått nej till detta. Även i det betän-kande som vi nu diskuterar har vi fått nej från majo-riteten. Även här har vi därför skrivit en reservationpå temat om en bred biståndspolitisk utredning.Döm om min förvåning när jag upplevde att ord-föranden i utskottet motionerade just på det temat ochframställde en interpellation till biståndsministern.Frågan som ställer är: Är bi-ståndsministern mot ovanstående bakgrund beredd bred diskussion och översyn när det gäller bi-ståndsmålen inför 2000-talet?Det tycker biståndsministern är bra. Biståndsmi-nistern välkomnar detta. Inte nog med det. Bi-ståndsministern tar också upp det som imånga år har krävt, nämligen att vi borde titta påoberoendemålet - det mål som sattes upp här en gångi tiden när man ville poängtera oberoendemål för degamla kolonialländerna. Alldeles utmärkt, säger bi-ståndsministern.Nästan som interpellationen skrevs sattvi och diskuterade detta i utskottet och fick reserveraoss.Så ser det ut. Det är jättebra. Jag välkomnar detta.Det är bra att åtminstone biståndsministern är med pånoterna. Det är tråkigt att inte är riktigt påalerten. Tack, biståndsministern. Det är synd att intebiståndsministern är här och får ta emot tacket.Vi väntar på att detta skall komma till skott ochatt vi får en signal om hur man tänker sig samman-sättningen av utredningen.Det står också i snabbprotokollet från den debattsom hade med ordföranden i utskottet,att man mycket noga skall lyssna på vad riksdagensäger. Passa alltså på nu och ge signaler till bi-ståndsministern hur ni vill se utredningen formas.Det har talats mycket om pengar. Det är inteförsta gången vi diskuterar enprocentsmålet och hurmycket man prutar och slår på när det gäller bistånds-ramen.Jag är imponerad av sätt att debattera.Anfall är bästa försvar, den saken är klar. När LarsOhly hade orerat ett tag om vikten av enprocentsmå-let förväntade jag mig naturligtvis att säga: Därför föreslår vi nu samma sak som vigjorde , nämligen ett påslag på en miljard,som då förde fram. Denmiljarden bara försvann.Vad är det som händer när riksdagsledamöter pas-serar Strömmen och går över till och börjarprata med socialdemokraterna? Helt plötsligt är alltbara borta. Samma sak gäller Miljöpartiet.Nu säger att det var så svårt att göradetta nu därför att budgetprocessen är sådan.Litet klös är det väl ändå i argumentationen? Detär väl inte så att man bara lägger sig när man går ditbort.Om man nu tror att det var svårt första året, bordeman åtminstone ge en signal två och tre, dvs. år2000 och 2001. Inte ens det har man gjort. Noll, stårdet i kolumnerna.Miljöpartiet har åtminstone givit en signal om attdet visserligen var svårt , men att man måstekomma igen . Inte ens det harVänsterpartiet gjort. Då kan man ju inte skylla påbudgetprocessen, tycker jag.När stod här och pratade så väl omenprocentsmålet och hur viktigt det är med pengar,tänkte jag att nu blir det väl en förändring. Men vadModeraterna egentligen vill på den punkten gickBertil förbi. Det kom inte något ytterligare,utan gick över till en annan del avbiståndsdebatten. Vi vet ju att har kraf-tiga nedskärningar på det här området.Det har skett ett skifte under de se-naste decennierna hos också. Om vi gårtillbaka till 1976, alltså , stod Mode-raterna och deras företrädare här och talade väl omenprocentsmålet. Moderaten var påden tiden mycket positiv och sade att han var gladöver att man nått en procent av BNI, och att manmåste gå vidare.Jag frågar mig vad det är som har hänt. Vi kan li-tet till mans fråga oss vad det egentligen är som harhänt under de här . Varför harbiståndet och debatten om pengarna tappat tempo?Där får vi nog rannsaka oss litet till mans.Som sade: Var fanns de här frågorna ivalrörelsen? Vem lyfte fram dem? Jag skulle viljasäga att det var omöjligt att ha enpartiledardebatt inför valet utan att någon partiledaremed kraft tog upp de internationella frågorna. Detgjorde man då, varenda en. Folk lyssnade och tyckteatt det var rätt.Detta är inte något som händer bara i . Detgäller även internationellt. Det är inte bara i Sverigeman gått ned till skammens gräns. Det är många somligger långt under det. Jag har tagit fram några siffror:Finland , också , Österrike0,, . Det är bara somgår . Vad är det för stor skillnad mellanDanmark och ? Det kan jag inte se.Sverige kan vända den trenden. Men då fordrasnågot annat än vad vi sett under de senaste decenni-erna.Jag skall avslutningsvis yrka bifall till reservationnr 4 i betänkandet, som tar upp de biståndspolitiskamålen. Det är den reservation där vi också vill ha enutredning av oberoendemålet. Jag hoppas att nästabetänkande vi skriver inte skall behöva ha den reser-vationen, utan att utredningen då är på gång.Anf. 15 () replik:Fru talman! Jag hade inte för avsikt att kasta migin i denna debatt, men eftersom den interpellations-debatt som jag hade blev citerad vill jagsäga till att han förfalskarhistorien genom att påstå att vi i utskottet inte harförebådat att den här diskussionen skulle hållas öp-pen. Jag vill citera ur utskottets betänkande, där justKarl-Göran Biörsmarks motion är behandlad. Därsäger vi så här: "Fattigdomsbekämpning är det över-gripande målet för svenskt bistånd, till vilket de sexmålen samverkar på ett flexibelt sätt. Utskottet kon-staterar att biståndet bedrivs under helt andraförutsättningar än när de första målen formulerades.Partnerskapstanken, globaliseringens effekter, kris-och krigssituationer, naturkatastrofer samt den eko-nomiska och sociala situationens betydelse för natio-nell säkerhet är exempel på faktorer som fått genom-slag i biståndet." Vi skriver också slutligen att vi"förutsätter att diskussionen i detta hänseende hållsöppen." Därmed har vi besvarat denna motion.Folkpartiets motioner har i huvudsak inriktat sigpå att stuva om i de befintliga målen. Den diskussionsom nu har börjat föras syftar till någonting helt an-nat. Den syftar till någonting mycket större som inne-bär att man kan möta helt andra utmaningar för bi-ståndet som inte finns formulerade i dagens mål inför2000-talet.Anf. 16 ()replik:Fru talman! Det är klart att debatten och diskus-sionen i utskottet hade blivit annorlunda om vi hadefått de signaler som den här interpellationen innehål-ler. Följande är så att säga klämmen i interpellatio-nen: "Är biståndsministern mot ovanstående bak-grund beredd till en bred diskussion och översyn ombiståndsmålen inför 2000-talet?" Det är precis somom det vore hämtat ur motion!Vi talar inte bara om biståndsmålen. Det är enviktig del, och vi lyfter fram en inriktning, nämligendemokratiutveckling och mänskliga rättigheter sombas. Därför har vi också ett resonemang om vikten avatt lyfta upp demokratimålet. Vi vill helst se det somett mål som griper över de sex biståndsmålen - omdet nu blir sex mål som kommer ur det här. Det kanju hända att det blir färre eftersom vi också talar omatt oberoendemålet skall bort.Vi för ett resonemang! Och det resonemanget ha-de vi naturligtvis kunnat ha i utskottet, men av erfa-renhet vet jag ju att i politiken är det väldigt svårt förregeringspartiet att acceptera ett motionsförslag så attdet blir ett tillkännagivande. Vi vet ju hur svårt detvar innan det blev ett tillkännagivande nu när detgäller en rapport om mänskliga rättigheter. Det fick viigenom därför att det blev majoritet. Och det var vällikadant här; det var kanske mer aptitligt att göra pådet här sättet, så blir det på något sätt ett socialdemo-kratiskt initiativ.Jag tycker att det är bra att det kommit, och jagvälkomnar det. Jag försöker bara förklara lite omhistorieskrivningen. Vi har tjatat om detta , och är vi glada för att vi är där. Litekonstigt var det att det inte kom i betänkandet.Anf. 17 () replik:Fru talman! är ju vanligt-vis väldigt beskedlig, men det här tycker jag nästangränsar till oförskämdhet. Faktum är att den motionsom har lagt fram har varit densamma iflera år. Den har repeterats, och den har inte anknutittill det allra senaste som har hänt inom biståndet.Förändringar har skett efter det slut ochkatastrofer och andra angelägna behov - men ävenmöjligheter skulle jag vilja säga - har uppstått i bi-ståndet. Det är den utgångspunkten som en sådan häröversyn skulle ta fasta på.Anf. 18 ()replik:Fru talman! Politik är mycket att tjata, och det ärdet vi har hållit på med här. Det är riktigt att vi harskrivit samma förslag om och om igen. Det är ju sådet ofta går till i politiken. Det är ju inte så att närman får nej första gången så lägger man sig och kla-gar över att man inte fick igenom sitt förslag. Mankommer ju igen! Och man försöker övertyga medargument osv. och det är det vi har gjort. Och hardet fallit på plats, kanske som jag sade på ett litekonstigt sätt, men ändå. Det är jättebra! Så det är välinget konstigt i att vi kommer igen. Det gör man äveni både propositioner och motioner. Man kommertillbaka till förslag. Och vår envishet har gett resultat,och det tackar vi för!Anf. 19 () replik:Fru talman! K-G Biörsmark frågade vart de inter-nationella frågorna tog vägen i valrörelsen. De hand-lade ju bara om säkerhetspolitik i ett snävt Europa-perspektiv eller ett ännu snävare EU-perspektiv. Jagtror aldrig jag i den här valrörelsen - eller faktisktöver huvud taget - har hört i en par-tiledardebatt prata om internationell solidaritet. Jag ärhelt överens med K-G Biörsmark om att de frågornaär alldeles för viktiga för att bara lämna åt sidan.Vi är offensiva i biståndsfrågan. Vi vill ha ensnabb återgång till enprocentsmålet, och vi läggerfram en reservation om att ge regeringen i uppdrag attplanera en sådan återgång och komma tillbaka tillriksdagen med hur det skall gå till. Men vi lägger intefram förslag om antal kronor ,därför att det betyder inte ett smack. Det är inte ikolumner i en motion som resultatet visar sig, utandet är i förhandlingar för att skapa en majoritet i den-na riksdag som resultatet kan visa sig, och de för-handlingarna tänker vi föra på ett mycket offensivtsätt.Anf. 20 ()replik:Fru talman! Det är inte första gången jag i olikasammanhang har påpekat att jag beklagar att de inter-nationella frågorna inte kom fram i debatten. Jag villinte stå här och kasta smuts på den ena eller andrapartiledaren. Jag tycker att alla hade lika låg profil idet här sammanhanget, även . Jagupplevde aldrig henne som någon profil på det härområdet i valrörelsen. Så det tror jag att vi alla skallta till oss.När det sedan gäller resonemanget om de signalersom man ger om pengar och budget får vi nu höra attde inte betyder ett smack. Det betyder inte ett smackom man skriver noll eller någonting annat. Det skallju ändå till en förhandling. Nej, visst hade det varit enpoäng, , om ni vänsterpartister hade po-ängterat vad ni vill se 2000 och 2001, som Miljöpar-tiet har gjort. Då har man i alla fall någonting med signär man knallar över till och skall börjaprata med dem där borta. har ni ju ingenting! Nuhar ni ju gett signal dit bort att ni accepterar det somregeringen gör. Därför rimmar det ganska dåligt tyck-er jag när så vältaligt lyfter fram det häroch sedan säger att det inte betyder ett smack vadVänsterpartiet säger om kronor och ören. Det förstårjag inte riktigt.Anf. 21 () replik:Fru talman! Jag skall försöka förklara det här såatt K-G Biörsmark förstår.Det som är problemet är att vi inte förändrarverkligheten, varken med motioner eller med förslag,så länge inte dessa omfattas av en majoritet så att deleder till beslut. Det är på det sättet som vi inte påver-kar ett smack genom att framhäva vår politik somskulle vara mer pengar till biståndet och en planeradåtergång , som vi skriver om i vår mo-tion. Men det påverkar inte verkligheten, så länge viinte kan samla en majoritet i denna riksdag för det.Det är först då som vi kan visa att verkligheten harförändrats och att resultaten är värda att tas på allvar.Anf. 22 ()replik:Fru talman! Jag skulle få en förklaring som jagskulle förstå, fru talman, men det här begrep jag inte.Jag är ledsen!Här har jag just försökt förklara hur viktigt det äratt man kommer igen med förslag om och om igen föratt få igenom dem. Jag har också visat hur det har gettresultat på flera områden.