prot · GL09111 · 1998-05-25 00:00:00 — Låt mig säganär det gäller ett sådant enormt område som egentli-gen förtjänar en egen lång diskussion, den globalalivsmedelssäkerheten, att vi har utöver det som föreslog tillfört en sådan ambition ivårt förslag till långsiktiga mål, mot bakgrund av attdet är så oerhört viktigt, att vi kan vara med och bidratill att de globala livsmedelsfrågorna får en lösning.Vi vet att många hundra miljoner människor i vårvärld inte har tillgång till mat. Det är fruktansvärt. Detär en av de största uppgifter som mänskligheten haratt lösa detta problem.Låt mig också säga att en reform i meningen enavreglering bl.a. av det skälet är absolut nödvändigdärför att jordbrukspolitiken, såsom den nu ser ut iden europeiska unionen, som den har sett ut och fort-farande ser ut i många andra i-länder bidrar till atthålla tillbaka jordbruks- och livsmedelsproduktion ide länder i världen som mest av allt skulle behövautveckla den. Därför är vårt reformarbete också ett avde aktiva bidragen till att skapa en bättre förutsättningför en global livsmedelssäkerhet.Bakom t.ex. anförande skym-tar fram att hon och menaratt det skulle ha varit bättre om vi över huvud tagethade hållit oss utanför den europeiska unionen, om vistängde gränserna om oss och skötte oss själva härhemma. Jag delar naturligtvis inte alls den uppfatt-ningen. Ett konkret exempel som tas på någontingsom skulle visa att det skulle ha varit bättre för oss ärvårt arbete när det gäller belgisk blå. Vi måste frågaoss vad vi vill med vårt förbud mot att avla på djursom har genetiska defekter. Vi vill åstadkomma ettbättre djurskydd. Men det kan inte rimligen vara så attvi med vår icke-användning av detta djur tycker att vihar nått det målet, om vi bara här hemma kan få slip-pa att äta det här köttet. Om vi verkligen vill någon-ting med vår djurskyddsambition måste målet vara attkunna påverka också de andra länder som är med-lemmar i den europeiska unionen. Då har det ett oer-hört stort värde att vi nu får tillfälle att föra en aktivdebatt med alla de andra medlemsländerna.När det gäller den svenska situationen är jag inteoroad, oavsett hur domstolsutslaget en gång kommeratt bli. Jag har naturligtvis en mycket stark förhopp-ning att det kommer att gå vår väg. Men oavsett hurdet kommer att gå är inställningen mot avel med ge-netiska defekter i vårt land ännu starkare än vadden någonsin har varit tidigare. Vi är dessutom på vägatt få en ökad förståelse för det. Jag tror att alternati-vet att stå utanför är inte det som förbättrar våra möj-ligheter till att arbeta för djurskydd.Vi kan också konstatera att vi inte nått helt ändavägen fram när det gäller fördragstexterna, men vi harändå i Amsterdamfördraget fått en protokollsanteck-ning som tar upp frågan om att det är viktigt att djur-hållningen sker på en etiskt acceptabel nivå. Självfal-let måste vi fortsätta utifrån den förbättrade styrke-positionen för att komma ännu längre.Salmonella tycker jag är ett exempel på att vi harhaft framgång, därför att vi kan konstatera att impor-ten av salmonellasmittat kött har upphört. Vi kanockså konstatera att vi har fått ett ökat intresse för vårinställning till möjligheten att producera salmonella-fritt dels bland konsumenter, vilket är en oerhört starkdrivkraft, dels bland producenter i andra EU-länder.Jag måste få ställa motfrågan till den europeiska unionen har svårt att med sinahögre krav på t.ex. förbud mot tillväxthormoner häv-da sig i hela världen och om ibland har svårtatt hävda sig inom den europeiska unionen, hur skullevi kunna hävda oss på alldeles egen hand, ensammagentemot hela resten av världen? Det tror i varje fallinte jag skulle vara möjligt. Jag tror att vi måste inseatt omvärlden faktiskt existerar; den kan inte tänkasbort. Gamla tiders gränsskydd skulle inte skydda ossför den typen av problem som vi står inför i dag.Fru talman! Låt mig avslutningsvis få säga att vårtgrundläggande problem när det gäller jordbrukspoli-tiken är ambitionen att göra två saker . Ingenannanstans har vi en så tydlig ambition. Vårt grund-läggande dilemma är att vi vill stötta det jordbruk somär internationellt konkurrenskraftigt, som skulle klarasig på en avreglerad marknad och som dessutom be-höver en avreglerad marknad för att över huvud tagetkunna få avsättning för sina produkter. villvi skydda och bevara det jordbruk och den livsme-delsproduktion som äger rum, kanske inte framför alltdärför att de ger ett stort bidrag till folkhushållet utandärför att de bevarar kvaliteter, t.ex. biologisk mång-fald, och därför att det sker i delar av landet där jord-bruket är en viktig del för att över huvud taget bevaralandsbygden levande. Det är det här grundläggandedilemmat som komplicerar allting för oss och som göratt det faktiskt inte är särskilt enkelt att besvara frågorsom hur stor produktion vi egentligen "skall" ha iSverige. Den har, sett över ett litet längre tidspers-pektiv, varierat ganska stort.Hur skall vi välja mellan olika ambitioner, t.ex.djurskydd och biologisk mångfald? Det som DanEricsson tidigare läste upp var ett exempel på att föratt få den biologiska mångfalden på betade arealer,för att få en del av de rara arterna, måste man ha ettmycket hårt bete. Då kommer kanske djurskyddet ikläm. Det vill man inte ha av djurskyddsskäl. Man villinte tvinga djuren att beta så hårt. Det är ett exempelpå motsättning. Det finns många sådana.Slutligen, fru talman, vill jag säga att ingen av da-gens talare till min förvåning sagt någonting om kon-sumenters kostnader för livsmedel. Vi har kunnatkonstatera att kostnaderna för konsumenterna harsjunkit , bl.a. som en konsekvens avvårt medlemskap i den europeiska unionen och detökade konkurrenstryck som tillgången till den gemen-samma inre marknaden betyder. Enligt min uppfatt-ning är det positivt. Jag tror att det behövs ständigt ensådan press i livsmedels- och jordbruksproduktionen.Jag har svårt att se hur man skulle åstadkomma denom man nu skulle välja att slå in på avgränsning ochökade gränsskydd igen. Det skulle vara intressant atthöra om det finns någon bland talarna som har någonuppfattning om konsumentperspektivet på jordbruks-och livsmedelspolitiken. För regeringens del är det enmycket viktig aspekt. En jordbruksminister i Sverigeär inte bara jordbrukets minister utan också konsu-menternas jordbruksminister.Trots det som jag nu har anfört på de områden därdet finns skilda syner uppfattar jag att det finns engrundläggande gemensam inställning när det gäller delångsiktiga målen för jordbrukspolitiken, och detgläder mig mycket. I det dagliga arbetet kommer viatt få diskutera många mindre skillnader, och detsamarbetet ser jag också fram emot.Anf. 39 () replik:Fru talman! Trots allt det som ministern sade i sittanförande och som man kan uppfatta som kritik motVänsterpartiet är vi överens om många av målen. Mendet är en sak som sade i slutet av sittanförande som oroar mig, och det är att regeringenuppenbarligen är på väg att ge upp kraven på att Sve-rige skall gå före i fråga om djurskydds- och mil-jökrav, och det oroar mig. Det resonemang som mi-nistern förde, att vi för att vi i EU skall kunna drivakraven och för att EU skall kunna driva dem påvärldsnivå, måste vi i vara beredda att backa.Det var så jag tolkade det som ministern sade. Dettainnebär ett avsteg från det som regeringen harsagt.Annars håller jag med om att det inte finns någonväg bakåt när det gäller jordbruket. Vi måste seframåt och utveckla det. är för ett öp-pet och internationellt samarbete. Det vi vill diskuteraär villkoren för att vi skall kunna delta i det samarbe-tet.Vi i har också krävt att när de över-enskommelser som har gjort med andra län-der inte stämmer skall man kunna ha en nationellkontroll över detta.Jag vill ställa en fråga till ministern om konsu-mentmålet. Det är inte så lätt att veta hur man skalllösa dessa frågor, men det är möjligt att ministern kange mig ett svar. Hur skall man kunna förena konsu-menternas krav när man har en ökad tran-snationell makt över produktionens alla led med denegativa effekter som detta har visat sig ha? Hur skallman kunna förena detta? Och hur skall man kunnaförena kravet på att vi skall kunna gå före med våramiljökrav med tanke på de ökade kraven på frihan-del? Detta är svåra frågor, men jag tycker att minis-tern gör det litet lätt för sig genom att bara påstå attVänsterpartiet verkar för stängda gränser.Anf. 40 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag blir inte riktigt klok på vad Väns-terpartiet egentligen tycker. säger att man inser att det inte finns någon väg tillbakaoch att man är för en öppen och fri konkurrens. Sam-tidigt har partiet en reservation som bygger på attlivsmedelsproduktionen skall baseras på regionalsjälvförsörjning. Jag förstår faktiskt inte hur man fårdessa två olika delar att gå ihop.När det gäller roll i den europeiska unio-nen är det självfallet min och regeringens ambition attvi skall fortsätta att gå före i de delar där vi har nå-gonting att gå före med. Det är ju inte så att vi alltidär först och bäst. Vi har faktiskt en hel del att lära avandra länder.Jag tog upp salmonella som ett exempel. Det ärjust en sådan fråga där vi har fått möjlighet att ha ettavvikande regelverk som i och för sig är ett intrång iden inre marknadens regler. Men vi har tyckt att denambitionen är så viktig för oss att vi inte vill ge upp. Ipraktiken hävdar vi också det regelverket, och det harvi gjort med sådan kraft att alla andra medlemsländeroch även kommissionen har förstått att vi menar all-var.Andra exempel på områden där vi har någontingatt gå före med är antibiotika och djurtransporter. Därviker vi oss inte i vår ambition.Hur man förenar konsumenternas krav? Ja, jagtror att man gör det genom hela det batteri av åtgärdersom står till förfogande, t.ex. genom ett aktivt arbeteför höjda miniminivåer, inte bara inom den europeis-ka unionen. Det är inte minst viktigt att vi lyckas meddetta när det gäller GATT- och WTO-sammanhangoch när det gäller de krav som uppstår när man har enöppen och större marknad med en press nedåt påkostnader och priser. Man förenar kraven genom denkombinationen.Anf. 41 () replik:Fru talman! Om man tittar på hur det ser ut påglobal nivå kan man producera till lägst priser därman använder oetiska produktionsmetoder. Om maninte kan ställa stränga krav och sätta gränser för vilkaregler som man skall ha på både nationell nivå ochEU-nivå kommer det att leda till att det blir de sämstavillkoren som styr.Tyvärr har inte ministern släckt min oro när detgäller att man har gett upp i fråga om att driva sinakrav där det är möjligt. Låt oss ta rasen belgisk blåsom ett exempel. Oavsett vad kommerfram till, kan ställa högre nationella krav påuppföljningsmetoder eller är det ministerns mening skall backa och i stället driva frågan på EU-nivåeller på WTO-nivå, om det inte går att komma framnågon annanstans? Det kunde vara intressant att fåden frågan utredd.Beträffande synen på en öppen och fri konkurrenstillåter inte repliktiden mig att gå in i debatt, utan jagvill hänvisa ministern till att läsa vår motion. Därframgår det klart och tydligt vad vi menar.Avslutningsvis vill jag säga angående referens-gruppen tycker jag inte att ministern skall rikta kritikmot att inte alla partier var representerade vid detförsta sammanträdet. Ministern, som har suttit i riks-dagen, borde veta att man inte skickar en kallelse somkommer fram dagen innan sammanträdet skall hållas.Anf. 42 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag har läst motion,men jag kan inte påstå att det blev vare sig klarareeller tydligare vad politiken syftar till. Förvirringenblev i det närmaste total.När det gäller rasen belgisk blå eller andra frågordär vi från har högre krav är det självfalletmin uppfattning att vi skall hävda de positionerna,och det gör vi också med all kraft. Det är en sak somförvånar mig med EU-motståndare i allmänhet ochkanske vänsterpartister i synnerhet, och det är att manständigt målar upp fasor och faror med EU-samarbetet, men man är alltid en bit in i framtiden.När vi diskuterade var det EES-avtaletsom skulle leda till katastrof. När vi diskuterademedlemskapet var det medlemskapet som skulle ledatill katastrof. När vi diskuterar den ekonomiska ochmonetära unionen är det den som förväntas leda tillkatastrof.När vi i verkligheten lyckas få gehör för våra upp-fattningar och därmed åstadkommer någonting som ärmycket större än en svensk nationell reglering, dåförtigs detta alltid av . Det är beklagligt,för det leder inte till en konstruktiv eller realistiskdiskussion om våra möjligheter att inom den gemen-samma unionen hävda våra ståndpunkter.Återigen när det gäller rasen belgisk blå: Det finnssjälvfallet många möjligheter för oss att hävda vårposition, och det kommer vi att göra oavsett utslag. Men vi har ännu inte sett dettautslag så det finns ingen anledning för oss att redan iförväg ge upp våra förhoppningar om hur utslagetskall bli.Anf. 43 () re-plik:Fru talman! När det gäller den förda debattenom EU och EU:s förträfflighet och möjlighe-ter är det viktigt att vi nyttjar våra möjligheter attpåverka EU:s jordbrukspolitik i rätt riktning. Därkommer konsumentperspektivet in i bilden. Vi skallinte använda olika typer av kemikalier, mediciner ochannat i foder som sedan övergår i maten. Vi skall haetiska vettiga system att hantera djuren på. Det gällerockså miljöpåverkan när vi producerar. Hela dettabatteri är viktigt ur konsumentperspektiv, och det ärviktigt att vi i är pådrivande i det här sam-manhanget.I ett längre perspektiv är det viktigt att vi sommedlemmar i har ett skydd mot dessa idéer gen-temot världen i övrigt i de kommande WTO-förhandlingarna. Jordbruksministern talade om avreg-lerad marknad. Om man skall ha en sådan måste detfinnas ett skydd för alla dessa områden. Man måste hamöjligheter och rätt att ställa krav när man handlarmed livsmedel utan att utsättas för beskyllningar attvara protektionist, vilket ju så ofta är fallet. Hur klararregeringen den avvägningen?Det borde finnas möjligheter att komma överens,men då krävs det ju att man sätter sig ned och diskute-rar ordentligt. Det hoppas jag att vi kan göra i refe-rensgruppen.Anf. 44 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag delar uppfattningen att det är vik-tigt att vi utnyttjar vår position i den europeiska unio-nen i olika sammanhang för att driva på utvecklingeni den riktning som vi i finner önskvärd. Det ärjust därför som jag tycker att det är så märkligt att såofta möta kravet på att regeringen skall förhålla sigpassiv i de pågående reformdiskussionerna kringjordbrukspolitiken. Tvärtom är det så att vi i dendiskussionen har möjlighet att hävda det som uppen-barligen är mycket väl förankrade gemensamma upp-fattningar i , nämligen att en fortsatt och ut-vidgad reform är nödvändig.Konsumenters krav är en oerhört viktig del av dis-kussionen. Naturligtvis får man för olika konkretafrågor ha olika strategi eller taktik, men det grundläg-gande är ändå att det är viktigt att ha så höga gemen-samma minimikrav som möjligt och att utifrån demanvända de möjligheter som faktiskt finns i EU-systemet just för att gå före och hävda en längre gå-ende uppfattning och få förankring för den. EU-samarbetet är fyllt av exempel på att länder agerar justpå det sättet och också når framgång med det.Det behövs alltså en kombination av hög nivå närdet gäller de gemensamma kraven, en möjlighet att gåföre och, sist men inte minst, regler som på markna-den tillgodoser konsumenters olika krav på informa-tion och upplysning. Vi menar nämligen ganska oftaolika saker när vi som konsumenter talar om högkvalitet. Allt kan inte vara fastlagt i gemensam lag-stiftning. En del måste också lämnas till frivilligamärkningssystem.Anf. 45 () re-plik:Fru talman! När det gäller det sistnämnda, att manskall lämna till konsumenten att avgöra vad som ärbra och vad som inte är bra, vill jag hävda att det ändåmåste finnas vissa grundläggande regler, t.ex. förnyttjande av antibiotika, mediciner och annat och attvi inte skall ha mat som innehåller salmonella etc.Inge sade tidigare att det rimliga voreoch att den socialdemokratiska linjen är att bondenskall kunna leva på de priser som man kan ta ut förprodukterna. Det är en ganska intressant upplysning,eftersom man enligt min bedömning inte kan göra detmed de priser som är . Det är därför som detfinns ersättningar. Men säger man frånregeringens sida att ersättningarna skall bort. Dåmåste man också klart säga att priserna också måstestiga, vilket innebär ökade kostnader för konsumen-terna. Det tycker jag att man också måste tala om i såfall, därför att annars går inte resonemanget ihop.När det gäller vår kritik mot att regeringen hargjort vissa saker säger att man intefår vara passiv utan måste agera. Att regeringen age-rar för att värna svenska djurskyddsregler och deregler som vi har när det gäller hantering av mat ärnaturligtvis alldeles riktigt. Vad vi är kritiska mot äratt regeringen litet vidlyftigt och utan att precisera vaddet handlar om går ut och talar om att nu skall viavreglera, att det som EU gör inte räcker, utan vi skallavreglera. Då blir beskedet kanske ett annat än vadman egentligen avsåg.Anf. 46 Jordbruksminister ():Fru talman! Det sista är intressant. Jag måste dåställa frågan: Tycker att det somkommissionen gör räcker? Kommer det att leda tillgoda förutsättningar för europeisk jordbruks- ochlivsmedelsproduktion och även för svensk livsme-delsproduktion som är en del i denna? Det skulle varaintressant att få höra inte bara kritik motuppfattningen från oss som är för en reform, utanockså få höra litet mer om hur de som inte vill ha enfortsatt reform tänker sig det hela. Hur ser de förmo-dade lysande framtidsutsikterna ut då?När det gäller hela den komplicerade frågan omvad bonden tjänar på sitt jordbruk tror jag att detleder tanken fel att tro att detta är en diskussion fram-för allt eller t.o.m. enbart om hur de olika stöd- ochersättningsordningarna är utformade. Den tiden bordevara förbi när vi politiskt försöker reglera fram hurprissättningen skall ske på marknaden. Den tidenborde verkligen inledas när prissättningen på markna-den sker utifrån de kvaliteter som produceras så atthög kvalitet premieras mer än låg kvalitet. Det somjag tycker är ett problem med det europeiska jordbru-ket och den europeiska livsmedelsproduktionen i dagär att det som har talat om, deteuropeiska sättet, egentligen inte finns. Här produce-ras ibland livsmedel av hög kvalitet. Men det produ-ceras också ett förfärande antal gånger livsmedel medlåg kvalitet, och de värderas genom politiken ochstödordningarna lika högt som livsmedel med denhöga kvaliteten. Detta är någonting som vi måsteändra på, så att de bönder som producerar livsmedelmed hög kvalitet får en rimlig ersättning på markna-den.Låt mig säga att det när det gäller livsme-delssäkerhet finns grundläggande regler. Detta äringet oreglerat område, tvärtom. Självfallet skall vi haen ambition. Det viktigaste är att konsumenterna skallkunna känna sig trygga och säkra med sina livsmedel.Anf. 47 () replik:Fru talman! Enligt min uppfattning är tidspers-pektivet i Agenda tillräckligt långt för att detskall rymmas under dagens rubrik. I agendan talas detom en 6-8-årsperiod. Då uppstår frågan på vilket sättde svenska positionerna skall förankras här i riksda-gen. Ministern säger att en regering naturligtvis skallkunna agera. Det är väl riktigt att en regering bådeskall och kan göra det.Jag skulle vilja återge ett par rader ur den fak-tapromemoria som vår utrikesminister just före-drar inför Allmänna rådet. Man säger att Sverigesposition är att förespråkar genomgripandemarknadsanpassade reformer i jordbrukspolitiken, attprisnivå och gränsskydd sänks, exportbidrag avskaf-fas samt att kvoter och andra produktionsbegräns-ningar slopas. Förslagen är inte tillräckligt långtgåen-de. Det sägs vidare att anser att arealstödetskall vara lika oberoende av val av gröda. Vad gällermjölksektorn bör priserna sänkas mer än vad somföreslås och en avveckling av mjölkkvoterna påbörjasredan år 2000.Det finns mycket i detta som säkert kan diskuterasoch som inte är fel, men jag tycker att det är litetkonstigt att regeringen ger sken av att vilja diskuterade här frågorna med den parlamentariska referens-gruppen när man ändå så pass detaljrikt och konkretlägger fram de svenska positionerna i det all-männa rådet. Det finns möjligen anledning att fråga:Delar dessa relativt detalje-rade positioner, och vad kommer de att innebära försvenskt jordbruk? Vad kommer t.ex. förslaget om likaarealstöd oberoende av val av gröda att innebära föroljeproduktionen? Vad kommer en avveckling avmjölkkvoterna att innebära?Anf. 48 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag är litet förvånad över den här dis-kussionen. Om vi nu skall öva oss i att citera, låt migdå citera ur den moderata reservationen nr 8 till be-tänkandet, där Moderata samlingspartiet uppenbarli-gen tycker att skall verka för en avregleradoch förenklad jordbrukspolitik. Litet längre fram ireservationen säger man: "Om avregleringar ochliberaliseringar sker i ungefär samma takt i samtligastörre producentområden finns enligt vår meningingen större risk för att EU:s produktion drastisktskulle minska." Men sanningen är ju den att den eu-ropeiska unionen är på efterkälken. Det finns ingensom helst förutsättning för att vi skall kunna göra våravreglering i samma takt som andra eftersom vi liggerlångt efter. Men om vi vill kunna hävda det europeis-ka jordbruket måste vi faktiskt skynda oss på för attkomma ifatt andra länder.Den promemoria som citerar uroch t.ex. vårt förslag om att avveckla mjölkkvotssys-temet innehåller ju positioner som är förankrade i i riksdag. Jag kan inte riktigt förståresonemanget om att regeringen mot bakgrund avdetta på något sätt skulle köra över eller gå förbiriksdagsarbetet. Vi följer alla de regler som finns, ochvi gör det därför att det är viktigt att ha positionernaförankrade i riksdag. Men när det gäller denreferensgrupp som vi tillsätter finns det ju en oerhördmängd konkretiseringar och detaljeringar av de härförslagen som gruppen har anledning att fördjupadiskussionen kring. Om tror att man ireferensgruppen skall börja om från början och utgåfrån att inga positioner finns, tror jag nog tyvärr attCarl G har missuppfattat avsikten med dennagrupp.Anf. 49 () replik:Fru talman! Vad jag menar är att det som vi nudiskuterar i kammaren i riksdag är de posi-tioner som vi skall inta i de fortsatta förhandlingarna.Det är därför litet olyckligt att det framförs så detalje-rade positioner redan innan vi har fattat besluten. Jaghar sagt det i , och jag har sagt det här,att många av synpunkterna är bra. Men det finns ock-så detaljer i positionerna som vi icke har analyserateffekterna av för svenskt jordbruk och som jag trorkommer att ge mycket dramatiska effekter. Dettaborde vi först diskutera gemensamt, och det var detsom jag trodde att vi skulle göra i denna referens-grupp.Sedan var det en fråga som kom upp allra sist,nämligen det här om konsumenterna och priserna påjordbruksprodukter. Jag tycker att det är väldigt braom jordbruksministern ofta går ut och talar om vadeffekterna av svenskt medlemskap har blivit vad gäl-ler livsmedelspriserna. För det är precis så som detsades: De har sjunkit. Ofta har vi tyvärr problem attförklara sambanden mellan de stöd som betalas utsom går via skattsedeln och jordbrukspriserna. Härhar alltså jordbruksministern en viktig uppgift - attpedagogiskt förklara sambandet mellan skatternasanvändande och livsmedelspriserna i Sverige.Anf. 50 Jordbruksminister ():Fru talman! Låt mig säga att jag tycker att den härdiskussionen om vad som skall diskuteras i referens-gruppen och om vad regeringen kan göra mot bak-grund av den vanliga förankringsprocessen är litetobegriplig för mig. får jag en känsla av att dethär handlar om att den politiska oppositionens uppgiftpå något sätt alltid är att vara emot den sittande rege-ringen.