prot · GL0969 · 1998-02-18 00:00:00 — Han har inga anställda, menfacket hävdar att han kanske kommer att få det iframtiden. Därför måste man ha kollektivavtal ändå.Det finns också exempel där företagare med kollekti-vavtal får detta uppsagt av facket och hotas medblockad om man inte accepterar ett nytt avtal som denhär gången innehåller avgifter till facket.I hotas just nu ett taxiföretag. Det har sattsi blockad av facket eftersom det inte vill teckna kol-lektivavtal. Detta sker enligt tidningsuppgifter trots attdet inte har någon anställd som är medlem i facket.De få fackmedlemmar som fanns har gått ur i sam-band med, och kanske på grund av, blockaden. Dettasker trots att de anställda väljer att arbeta vidare underblockad och trots att företagets garantilön är 2 200 krhögre än den som gäller enligt kollektivavtal. Det skertrots att företagets chaufförer får en högre andel avden summa de kör in än vad kollektivavtalet stadgaroch trots att vare sig företag eller anställda önskarkollektivavtal eller facklig inblandning.På sikt kan det här företaget hotas av blockaden.Vad vinner någon på att chaufförer i tider av tvåsiffrigarbetslöshet förlorar sina jobb? Det är en ren maktfrå-ga från fackets sida.Jag har en fråga till , som tidigare ta-lade om att förändringar måste ske på grundval av detallmänna rättsmedvetandet. Tror att detligger i linje med detta allmänna rättsmedvetande attfacket driver på så att människor försätts i arbetslös-het? Är det ett sätt för facket att hantera arbetsrättenmed det ansvar och omdöme som taladeom?Ett annat exempel på obalanser på arbetsmarkna-den är rätten till sympatistrejker. Det är orimligt attfackföreningar som inte är direkt berörda av en kon-flikt skall kunna vidta stridsåtgärder mot ett enskiltföretag. Dessa stridsåtgärder är tillåtna om deinte strider mot avtalsbunden fredsplikt. Ett antalandra undantag begränsar det här generella tillståndet.Men det är primärkonflikten som är styrande. på ett visst företag olovlig, blir sympatiåt-gärd också olovlig. finns fyra undantag i 41 §.Med undantag för dessa är sympatiåtgärder tillåtna.Det finns alltså inte något uttryckligt tillstånd försympatiåtgärder. De följer av att det som inte är för-bjudet är tillåtet. Men möjligheten till sympatistrejkerbör tas bort i avvaktan på en helt ny arbetsrätt genomatt lagen ändras.Fru talman! I stället för detaljerade regleringar avanställningsförhållanden i svenska företag bör möjlig-het till civilrättsliga avtal mellan arbetsgivare ochmedarbetare införas. Det var vad sadetidigare. I avtalen måste man själv så långt det ärmöjligt kunna bestämma över arbetstidens längd,schemaläggning, övertid och ekonomiska villkor.Visionen är att gå mot ett system där lagstiftningen påarbetsmarknadsområdet är till för att ge ett gottgrundläggande skydd för alla som komplement till deenskilda avtalen.I det här grundläggande skyddet skulle det t.ex.kunna ingå minimikrav för arbetstagarnas hälsa ochsäkerhet. Men vid sidan av detta skulle avtalen kunnautformas fritt. Lagen skall inte stå på facket sida motföretag och medarbetare utan på de anställdas sida, påmänniskornas sida. Den skall ge dem skydd och godamöjligheter för jobb . Det finns en skillnadmellan fackets intresse och medarbetarnas intresse.Det visar exemplet med taxiföretaget i . Det ärockså bakgrunden till min motion, A230, som behand-las i det här betänkandet.Arbetsmarknaden ser annorlunda ut än närnuvarande lagar tillkom. Vi ser starkare medarbetarevilkas kunnande och engagemang är företagens vikti-gaste konkurrensmedel. Det är inte i första hand stri-den utan samarbetet som avgör långsiktigakonkurrenskraft - och även företagens konkurrens-kraft.Det är nödvändigt att vi moderniserar arbetsrättenför att göra starkt igen. Den nuvarande arbets-rätten kostar jobb och företag. Vi ser att den arbetsrättsom är designad, konstruerad, för stora verkstadsin-dustriföretag inte fungerar förtjänste- och kunskapsföretag . Vi måste moderni-sera den för att få fler jobb. Den som avvisar moder-niseringen säger också att arbetslösheten kommer attfortsätta att vara högre än vad den skulle behöva vara.Anf. 182 ():Fru talman! Det här betänkandet är ju ett slagsuppsamlingsheat. Vi har behandlat arbetsrättsfrågorett antal gånger i större sammanhang.I just det här betänkandet finns inte kristdemokrater-nas förslag med för behandling. Vi har ändå markeratatt vi vill ha en förändring när det gäller arbetsrätten iett särskilt yttrande - dock inte i enlighet med demoderata förslag som framför allt har framförts i denhär debatten.Sten sade tidigare att nuvarande arbetsrättär väl avvägd. Jag vill bara påminna om att han sadedetsamma när han var med om att återställa arbetsrät-ten direkt efter valet. har han ändrat sig. har vien ny "väl avvägd" arbetsrätt. Och det finns möjlighetatt ändra sig en gång till, så att vi hittar en ännu bättreavvägning. Jag för min del, fru talman, tycker att detkristdemokratiska förslaget har en bättre avvägningför att faktiskt skapa bättre förutsättningar för nyaarbetstillfällen.Det här innebär som slutsats, fru talman, att vikommer att avstå i omröstningen vad gäller mom. 1och 2. Vi vill alltså ha en förändring. Men vi vill inteha vare sig s och c-alternativet eller m-alternativet. Vistår fast vid våra egna förslag.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 15 §. )14 § Statliga arbetsgivarfrågorFöredrogsArbetsmarknadsutskottets betänkande 1997/98:AU7Statliga arbetsgivarfrågorAnf. 183 ():Fru talman! och regeringens uppgift äratt fastställa ändamålsenliga regler för det statligaarbetsgivarområdet. Under den borgerliga skedde en betydande upp-stramning av de villkor som den tidigare regeringentillämpat och som sattes i strålkastarljuset med an-ledning av vissa spektakulära s.k. fallskärmar somutlöstes inom det statliga Apoteksbolaget och den dåstatligt ägda Nordbanken.Hur löne- och andra förmåner bestäms inom denprivata sektorn, är däremot något som ochregeringen inte har något med att göra. Jag ifrågasät-ter därför om de motioner som tar upp sådana frågoröver huvud taget borde ha få väckas enligt riksdags-ordningen. Vad motionärerna säger i denna del är ettuttryck för den önskan om politikens utbredning somalltför länge präglat . Vi moderater är överty-gade om att det offentliga samtalet är bättre ägnat attleda frågan om sådana löne- och pensionsvillkor somnu saknar legitimitet i vårt land till en lösning sombåde kan vinna allmän acceptans och göra tillett attraktivt land för ett alltmer internationaliseratföretagande.Det offentliga samtalet är nu verkligen i gång.Bl.a. hade en debat-tartikel av SAF-ordföranden infördsom enligt mitt förmenande belyser denna heta frågapå ett sätt som är nyanserat och ägnat att leda debat-ten framåt. Det är bra om näringslivet självt medver-kar till att felaktiga incitament och osunda avtal fården kritik de förtjänar.Som riksdagsledamot anser jag att denna kammareär fel plats att diskutera dessa frågor på, eftersomriksdagen saknar beslutsrätt i dem. Som enskild poli-tiker kan jag ju ändå ha en åsikt i ämnet. För oss mo-derater är det naturligt att instämma i de fyra kriteriersom Scharp uppställer i den nämnda artikeln för huravtalen om hur näringslivet premierar sina chefer börkonstrueras:För det första bör en fast lön som baseras på kom-petens och uppdragets storlek ligga i botten.För det andra skall det finnas en rejäl resultatandelsom gör att chefen tjänar pengar när företaget tjänarpengar, men det får aldrig bli för dåligt resul-tat, som det blev t.ex. i Nordbanken.För det tredje skall avtalet vara "framtungt", dvs.att tyngdpunkten på ersättningen skall sett över helachefskarriären ligga när arbetet utförs och resultatenåstadkoms, inte efter avgång eller pension.För det fjärde måste en chef på toppnivå kunnalyftas bort direkt om arbetet inte görs bra nog. Av-gångsvederlag skall möjliggöra övergång till annanverksamhet men aldrig utgå vid egen uppsägning.Svenska toppchefers löner är inte speciellt högamed internationellt mått mätt. I den mån de anseshöga är ju detta ett resultat av det svenska skatte-trycket som framtvingar höga bruttolöner om det skallbli ett anständigt och för svensk näringsliv konkur-renskraftigt netto kvar efter skatt. En hög bruttolönleder med automatik till en hög pension, eftersom denär baserad på lönen.Scharp avslutar sin debattartikel med följande ord:"Precis som ansvarsfulla ägare har ett ansvar för atthitta chefsavtal som motsvarar både den internationel-la konkurrensens och allmänhetens krav, har ansvars-fulla politiker och fackliga ledare ett ansvar att hjälpatill att förklara villkoren och spelreglerna för ett landsom vill ha en framgångsrik företagsamhet i globalkonkurrens. "Även i detta är det lätt att instämma. harinte råd med den kungliga svenska avundsjukan. Skallvi kunna lösa arbetslöshetskrisen och rädda detsvenska välståndet måste det bli lika legitimt att tjänapengar på att vara en framgångsrik chef för Stora sompå att vara hockeyproffs eller vinna på Lotto.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 1.Anf. 184 HANS ():Fru talman! Jag skall yrka bifall bara till reserva-tion 2 i betänkandet, som handlar om statligt löneläge,fallskärmar och avgångsvederlag, men jag står natur-ligtvis bakom alla reservationer där mitt namn finnsmed.Jag vill börja med en fråga om disciplinpåföljdsom emanerar från motion 1997/98:A601 av CarinaHägg. Vi har skrivit ett särskilt yttrande om detta. Därsägs det att eftersom utskottet konstaterar att det äroklart hur bestämmelserna tillämpas när det gällerdisciplinpåföljd, som ju är ett slags privat rättegångs-verksamhet, borde man klargöra i vilka fall det vidtasåtgärder, vilka yrkeskategorier som blir föremål fördisciplinära åtgärder, vilka påföljder som används ochhur stora löneavdrag som kommer i fråga.Jag tycker att det är mycket underligt att utskottet,när det konstaterar att vi saknar kunskap, inte gör detsom vi föreslog, nämligen att ta ett initiativ för attutreda detta, så att vi får en bättre uppfattning nästagång som vi resonerar om det.I detta betänkande diskuteras också en del frågorsom gäller rekrytering. Vi och har i re-servation 3 tagit upp frågor som handlar om rekryte-ring av människor med invandrarbakgrund och rekry-tering för att åstadkomma jämställdhet och bryta denkönssegregerade arbetsmarknaden. För oss är dettaoerhört viktiga frågor. Vi har haft en serie motioner iämnet . Utskottet är nog ganska över-ens. Men vad vi menar är att det händer för litet. Jagvill särskilt peka på motion1997/98:A602 i vilken det krävs, precis som vi kräv-de , en handlingsplan så att man på allvar fåren bättre integration av människor på det statligaområdet. Då tillgodogör vi oss många erfarenhetersom är viktiga inom det statliga arbetsområdet. Detskulle vara av stort värde, inte bara för mångfaldensskull utan även för effektivitetens skull i vårt samhäl-le.Jag vet inte hur många motioner som vi har väcktsom handlar om vikten av att avskaffa lönediskrimi-nering på grund av kön. Det som man åtminstonekunde begära är rejäla tidsplaner, så att vi på allvar taross framåt i denna fråga. De flesta utredningar visaratt vi står och stampar och i vissa fall går bakåt i stäl-let för framåt när det gäller att utjämna omotiveradelöneskillnader på grund av kön. kom-mer senare att beröra dessa frågor närmare.Jag skall därefter övergå till att tala om det sombehandlas i reservation 2. Det är delvis det somChristel talade om. Men hon talade fak-tiskt inte så mycket om statlig lönesättning och statli-ga fallskärmar utan om sådant som förekommer i detprivata näringslivet.Jag menar att vi skall låta politiken verka över ettstörre område än vad menar. Jagmenar att det är intressant hur det faktiskt ser ut medden ekonomiska fördelningen i vårt land.För ungefär ett år sedan hade vi en diskussion härmed samma rubrik där vi hade begärt ett handlings-program för att minska de ekonomiska klyftorna i vårtland. Vi åberopade en mängd statistik som hadekommit från både SCB och fackföreningsrörelsen ochsom visade hur klyftorna ökade. Vi krävde då, precissom vi kräver , att man inom den statliga sektornskall ha ett lönetak. Vi har sagt att lönetaket är rimligtatt ha på statsministerns lönenivå. Det är en oerhörthög nivå, och den ökar med raketens fart. Det är välmånga som på samma sätt som att man skall ha en anständig lön. Då skall denväl inte ligga så lågt. Den ligger på ungefär80 000 kr.Utskottet resonerar om att man kan ge oss i Väns-terpartiet rätt genom att säga att det finns överdrifterpå det statliga området men att det inte finns någon-ting att säga om frågan att statsministerns lönenivåskulle vara ett lönetak. Tvärtom säger man att det oftafinns goda skäl att betala mer. Varför finns det det?Jo, det finns det därför att man tjänar så mycket mer iden privata sektorn, den sektor som tycker att vi inte skall bry oss om. Men den sätternormer. Där kanske man skall tjäna 3, 5 eller 10 mil-joner kronor . Det är klart att om man är vanatt i det privata näringslivet tjäna 250 000, 300 000eller tycker man inte att det ärkul att gå ned och börja tjäna -sådana skruttlöner - bara för att komma under GöranPerssons lön.Det här visar visar att denna mekanism bryter sön-der ett solidariskt samhälle. Den ger uttryck för vär-deringar som jag tycker är fullständigt primitiva ochmedeltida, för det gamla systemet med en klass somlever för sig själv på en mycket hög nivå och sombildar ett brödraskap som delar ut favörer till varand-ra.Bo Berggren tyckte att det var okej att dela ut enfallskärm till på 58 miljoner.Han delade ut en fallskärm till somligger på 132 miljoner, och har enfallskärm på 94 miljoner. Men då har de för längesedan försvunnit med ballonger upp till himmelen.Jag tror inte att de kan tänka sig vad det här innebär,hur många arbetarlivslöner som de tycker att de skallha i fallskärm när de har slutat arbeta.Christel sätt att resonera är enligt minmening oerhört farligt om man vill ha ett samhällesom hänger ihop och som har någon legitimitet i frågaom värderingar. Människor skall kunna ha respekt förchefer på olika nivåer, vare sig det är privat eller detär offentligt.Ja, men vi har ju gjort så mycket , kommer välPaavo Vallius att säga. Så sade han nämligen förraåret. Det är väl inga större problem . Jag argumen-terade mycket när det handlade om AMU-chefenPeter - säkert en förträfflig man och duktig påalla sätt. skulle han få. Det tyckte Marga-reta var alldeles för mycket; det var orimligt.Men tillsatte hon den styrelseordförandesom tyckte att det här var helt okej. sadeatt det kanske var för låg lön.Jag skall ta ett annat exempel och fråga vad PaavoVallius tycker. I jämställdhetens namn skall jag näm-na en kvinna, , vd i det nybildade SvenskaSpel - gamla Tipstjänst och . MegTivéus har en fallskärm på bara 17,1 miljoner, alltsåinte så värst mycket. Hon får denna fallskärm genomatt hon har lyckats få både i ITP-försäkring och i individuell pen-sionsförsäkring. Hon säger: Jag hade bättre avtal påPosten men jag anser att min lön och pension över-ensstämmer väl med Svenska Spels konkurrenssitua-tion.Vad har den med detta att göra? Jag förstår intevad säger. Vad hon säger är: Jämfört medvad man har på andra firmor är väl det här okej förmig. Om slutar får hon17 . Om hon slutar fårhon . Förutom det har hon natur-ligtvis sin tjänstevilla, sin tjänstebil och andra favörer.Vad är detta? Det här är ett nyskrivet avtal. Vari-från kommer det? Skall vi ha det på det här sättet? Ärdetta en rimlig norm för en vd för ?Vid en genomgång av villkoren för statliga högretjänstemän, framför allt i statliga bolag, hittar manorimliga lönenivåer avgångsvederlag och pensionsav-tal. Vi har sagt: Tillämpa motsvarigheten tillLAS, om man känner sig så otrygg! Tillämpa mot-svarigheten till avtal, om man känner sigså otrygg! Eller tillämpa, som sagts här, systemet medettårig fallskärm med avräkning, med er lönenivå!Nej, det skall vara tvåårig fallskärm och sedan alladessa betalda pensionsförsäkringar. Ingaandra människor har ju det. Är det fråga om en sär-skild kast av människor, om en särskild klass avmänniskor - ett privilegiegäng?Varför försvarar detta? Varförär detta anständigt? Vad är då sjuksköterskelöner ochMetallarbetares pensionsvillkor? Och vad är läraresavgångsvederlag? Det är orimligt att ha dubbel bok-föring, dubbel standard.Mot denna bakgrund har vi krävt omförhandlingav dessa, som vi säger, orimliga löner. Inom denprivata sektorn förekommer sådant här, har vi sagt, iännu större skala. Där sätter man . Det är därsom själva motorn för den här utvecklingen finns ochhar funnits - i , precis som utomlands.Vi säger därför: Låt regeringen ta upp diskussio-ner om etiskt hållbara lönenivåer och om etiskt håll-bara förmåner! Då får vi väl höra hur ,, och tycker att de skallargumentera.Utskottet tycker ingenting. Man avvisar t.o.m. vårtmodesta krav om att ta upp diskussioner med nä-ringslivets organisationer. När massmedierna får tag ifrågan och när journalisterna upptäcker de58 miljonerna blir det däremot fart på folk att kommahit till TV-sänd debatt. Det var torsdag den 7 februari.Per-Ola och säger: Det härär ju orimligt. Skall inte regeringen göra någonting?Kan ni inte fråga om ni får diskutera detta med nä-ringslivet? Kan ni inte påverka dem med någonting?Ja, det är kanske en bra idé, säger och , vad tycker nidå? Vi har faktiskt på allvar behandlat frågan ochväckt en allvarligt menad motion. Vi har på allvar haften beredning i arbetsmarknadsutskottet - inget intres-se! Men så kom och då flög politikernaupp och lät - förlåt, fru talman - truten gå inför TV-kamerorna; detta för att det skulle se ut som om mantyckte att det här inte var så ruskigt bra mitt under enavtalsrörelse.Därför vill jag säga till både majoriteten ochChristel : Försök inte låtsas som om de härfrågorna inte tillhör denna kammare! Om vi politikerinte kan ta oss an fördelningsmekanismerna i samhäl-let och tala klarspråk om privilegieskikten och bröd-raskapen, om dem som klappar varandra på ryggen,delar ut dusörer och skaffar sig ett helt annat liv jäm-fört med villkoren för de människor som arbetar ochsliter och som vi kallar för vanliga löntagare och, imånga fall, företagare, då är vi inte värda att varapolitiker som tas på allvar. Då är vi inte värda att inteföraktas av väljarkåren, för då visar vi som politikerett förakt för väljarna. Väljarna vill ha jämlika förhål-landen. De vill ha rent spel, öppna kort. De vill inteatt det bara skall vara tillfälligheter som gör att mass-medierna upptäcker sådana här missförhållanden. Devill att man, när sådant upptäcks, skall åtgärda det. Dåskall man följa den reservation som vi i Vänsterpartietlagt fram. Innehållet i den är inte märkvärdigare än omförhandlar oskäliga avtal och tar upp samtalför att påverka även näringslivet att betala ut skäligalöner.Fru talman! Med mitt yrkande om bifall till reser-vation 2 är jag nöjd men jag skulle kunna yrka bifalltill många andra reservationer som också de ärmycket bra.Anf. 185 () re-plik:Fru talman! Fördelen med den moderata politikenär att vi moderater inte behöver ändra kurs bara för attExpressen kommer sättande med braskande rubriker.Vi kan hålla samma raka linje därför att denhåller.Hans Andersson är mycket upprörd över att ettantal personer i har hyggliga löner och bravillkor. Varför skall de ha det så bra när inga andramänniskor har det så? Det är inte sant,! Det finns väldigt många människorsom har det väldigt mycket bättre. I en internationali-serad/globaliserad värld kan inte fortsättamed villkor som alltför mycket avviker från andraländers.Hans Anderssons väljare må tycka att det är förstora inkomstskillnader i vårt land. Mina väljare ochmånga ekonomiska experter anser att pro-blem snarare är motsatsen, nämligen att det är densammanpressade lönestrukturen som utgör ett mycketstort problem och som gör att har svårt attbehålla egen hög kompetens eller att dra till sig ut-ländsk kompetens.Vad tror händer när de här che-ferna inom den offentliga sektorn slår i det av Väns-terpartiet bestämda lönetaket?Anf. 186 HANS () replik:Fru talman! Jag tror att de blir ledsna över att deinte kunde tjäna dubbelt så mycket, eller fem gångerså mycket. Den mänskliga girigheten är omfattande.Har man chans, så roffar man åt sig. Så brukar detvara.Det förvånar mig att inte harnågot annat att säga än följande: när vi har avreg-lerat allting och när vi kan bestämmanågonting får det väl bli som det blir. Det får väl bliprecis vilka villkor som helst. att tala om anständiga löner. Men det här ärju helt oanständigt i förhållande till vad Moderaternainför avtalsrörelser brukar säga om vad som är an-ständiga löner. Eller menar att dehär löneskillnader är realistiska och ger uttryck förkompetensskillnader, för mängden arbete eller föransvarsskillnader? Det kan jag inte tro.Just därför har vi på det statliga området valt denperson som har det yttersta ansvaret och som inte harnågon reglering på någon arbetstid. Vi har valt stats-ministern. Vi tycker att han i många fall skall liggalångt över vad chefer på små statliga företag anser sigvilja tjäna.Det blir snart omöjligt att ha ett legitimt systemsom människor kan respektera, om den privata sek-torn får fortsätta att gå så här långt som man nu gått.Såvitt jag förstår tycker att detsom utlöste den senaste diskussionsrundan var heltokej, de 58 miljonerna. Hon är väl snart ensam omdet. blev ju praktiskt taget avsatt ochförsvann ur efter att ha genomfört denhöjningen. Men brukar varaståndaktig när det gäller reaktionära åsikter, så jag fårväl respektera det även i kväll.Anf. 187 får påminna ledamöterna om att vi här i kam-maren undviker att diskutera enskilda förhållandenoch privata angelägenheter. Det är principen.Anf. 188 () re-plik:Fru talman! För debattens skull vore det bra omHans Andersson lyssnade på vad jag faktiskt säger.Jag har inte talat om anständiga löner,för det anser jag inte att jag över huvud taget böruttrycka någon uppfattning om när det gäller det pri-vata näringslivet. Däremot har jag sagt att lönernamåste på grund av skattetrycket i vårt land ligga gans-ka högt om människor efter skatt skall få behålla enanständig andel av sin lön.Det sista exempel som nämnde,att en av vårt näringslivs främsta företrädare möjligenfår lämna sin plats, tyder på att näringslivet sanerarsig självt, att vi har fått till stånd det offentliga samtalsom vi moderater har efterlyst.Jag tror att förnuftiga människor löser det här all-deles utmärkt bra utan att och jagbehöver sitta här och utdela politiska pekpinnar.Anf. 189 HANS () replik:Fru talman! Jag skall inte bli långrandig.Vi är valda representanter för folk. Närvi debatterar här gör vi det inom ramen för det of-fentliga samtalet. Det trodde i alla fall jag. När jag geruttryck för mina värderingar och min upprördhet nuger jag uttryck för en oerhört stor mängd människor iSverige som jag representerar, som är mina väljareeller som i denna fråga delar min uppfattning. I detoffentliga samtalets främsta rum, kammaren i Sveri-ges riksdag, vill jag kunna diskutera principerna förfördelning, belöning och ersättning. Min uppfattningär att jag har givit exempel på en serie orimliga för-hållanden. I några fall har vi direkt beslutandebefo-genhet och kan ingripa i frågorna. I andra fall kan vigenom resoluta initiativ och debattinitiativ väckasamtal, ställa krav på näringslivet och få en annansakernas tillstånd. I den processen kan det hända detsom nu har hänt, att det blir en form av självsanering.Men den kommer bara till stånd om vi vågar uttryckavåra riktiga värderingar. Det kommer aldrig till ståndom vi bockar och bugar och säger: Det är nog så härdet måste vara, överheten skall ligga på den här nivån.Jag får nog tiga, annars går det åt skogen med Sveri-ge.Jag tror att det är precis tvärtom, . Skall resa sig och klara att utveckla sittnäringsliv och bekämpa arbetslösheten skall rättvisaåter stå på programmet. Det är dags för rättvisa i vårtland. I det samhället hör inte de här ersättningsnivåer-na hemma.Anf. 190 ():Fru talman!