prot · GL0999 · 1998-04-29 00:00:00 — Jag tycker alltså att man harforcerat frågan.Anf. 95 ():Fru talman! Amsterdamfördraget innebär en viktigmilstolpe i arbetet för ett grönare Europa.I det nu gällande fördraget, ,har miljöfrågorna en undanskymd plats. I Amsterdam-fördraget lyfts de fram på ett sätt som få vågade hop-pas på när fördragsrevisionen påbörjades.Riokonferensens målsättning om "hållbar utveck-ling" blir nu ett fördragsfäst mål också för den euro-peiska unionen. Enligt det nya fördragets målsätt-ningsparagraf skall EU sträva efter "- - - en hög nivåi fråga om miljöskydd och förbättring av miljönskvalitet. "Dessa målsättningar skall genomsyra alla de lagarsom EU antar , också på de viktiga trans-port- och jordbruksområdena.När det gäller förslag som kan förväntas få storinverkan på miljön skall kommissionen genomföraordentliga miljökonsekvensutredningar som skall ingåi beslutsunderlaget.En förändring är också att ifortsättningen får fullt medbestämmande vid all miljö-lagstiftning inom EU.Det är ett viktigt steg. Det bidrar till att mer av Eu-ropadebatten fokuseras på miljön. Alla, även de mestinbitna EU-motståndare, har under de gångna årenkunnat konstatera att varit pådri-vare för en radikal miljöpolitik inom EU. kanparlamentet fortsätta det arbetet med än större kraft.Fru talman! Det sägs ibland i debatten att ett en-skilt land som inte får ha strängare miljöreg-ler än vad EU kommit överens om. Det är fel. Deflesta av är minimiregler som deenskilda länderna kan överskrida. Det gäller exem-pelvis arbetsmiljö, utsläpp från energisystem ochföretag, viltvård och avfallshantering.Däremot är EU:s grundprincip att miljökraven påvaror skall vara desamma i hela unionen. Även härfinns dock möjligheter för enskilda länder att införasträngare regler med hjälp av den s.k. miljögarantin.Också denna förbättras på flera punkter i det nyafördraget. Exempelvis måste kommissionen hädanef-ter svara på en framställanfrån ett medlemsland om att införa strängare miljöreg-ler. Det garanterar en offentlig debatt. Den allmännaopinionen blir viktigare, och detta förhindrar också attviktiga miljöfrågor begravs i långa utredningar.Däremot blir det fortfarande som isista hand avgör om ett land tillåts införa strängaremiljöregler för varor. Det är bra. Risken att miljöreg-ler börjar användas som dolda handelshinder är an-nars stor, och en sådan utveckling skulle drabba ettlitet, exportberoende land som hårt.Vår huvudstrategi måste även när det gäller mil-jökrav på varor vara att verka för strängare EU-regler.Det nya fördraget innebär ett viktigt redskap för attuppnå detta.Från en del EU-kritikers sida hävdas det ibland attdet inte spelar någon roll vad som står i fördraget. Detär bara vackra ord på ett papper, sägs det.Jag tycker att det är en befängd inställning. Min fråga är: Anser EU-kritikerna att det inte spelar någon roll vad som står iden svenska grundlagen?Däremot är det riktigt att det inte räcker med attskriva in ambitiösa mål för miljön i . Detkrävs ett ihärdigt opinionsarbete och ständig vaksam-het så att miljömålen också genomsyrar hela EU:sregelverk.Märkligt nog hävdar samma EU-kritiker som sä-ger att det inte spelar någon roll vad som står i för-draget ibland att de skrivningar som finns inte ärtillräckligt långtgående.Den kritiken kan jag till en del instämma i. Ävenjag skulle önska att ribban i en del fall lagts ännuhögre.Men det är ju inget argument för att avslå fördra-get. Ett nej till Amsterdamfördraget innebär inte merlångtgående miljöambitioner - det innebär i stället ettnej till de framgångar som vunnits.Faller Amsterdamfördraget så fortsätter Ma-astrichtfördraget att utgöra det juridiskt bindandedokument som styr EU:s verksamhet. Det främjar intearbetet för ett grönare Europa.Jag tycker att det finns anledning att fundera pånågra frågor som handlar om miljön och miljögaran-tin. Jag har också konstaterat att speciellt två partier,och , har fört många reso-nemang om miljön. Det är bra. Men jag tycker inte attde har fört dem utifrån ett konstruktivt tänkande så-som jag skulle vilja se och önska det. Jag skulle viljaatt samarbetet mellan EU:s medlemsländer, och denmycket klara och uttalade strävan mot måluppfyllelsesom finns i Amsterdamfördraget skulle kunna utgöra- och utgör - en betydligt bättre grund för att gå vida-re och samarbeta om dessa otroligt viktiga frågor.Frågorna som man måste ställa och fundera på är:Är det en försämring att hållbar utveckling införssom ett grundläggande mål?Är det en försämring att miljön får en särställningsom ett intresse av övergripande karaktär som alltidskall beaktas vid utformningen av EU:s politik?Är det en försämring att kommissionen uppdras attalltid genomföra utredningar och studier om miljö-konsekvenser?Är det en försämring att kommissionen tvingas attbehandla en begäran enligt miljögarantin inom sexmånader när en sådan framställan kommer från ettenskilt land?Är det en försämring att miljögarantin kan åbero-pas också om man inte från början röstade emot be-slutet?Är det en försämring att ett medlemsland nu påvetenskapliga grunder får rätt att införa, och inte barabehålla, nationella regler efter det att man fattat beslutom harmonisering?Fru talman! EU:s medlemsländer kommer medAmsterdamfördraget att medverka till ett grönareEuropa. Jag vill också vara med i den processen.Anf. 96 () replik:Fru talman! talar om ett grönareEuropa. När vi diskuterade fördraget innan det varfärdigt hade man i den internationella europeiskamiljörörelsen framför allt två huvudkrav som mandrev och som man ville skulle komma in i fördragetoch i EU:s grundlagar.Först och främst ville man ha bort alla villkor somfinns för miljögarantin, och som i praktiken har gjortdet nästan omöjligt att använda den. Det skulle då påett helt annorlunda sätt bli möjligt för ett enskilt landatt gå före, även på varuområdet.Den andra frågan handlade om miljöavgifter. ha majoritetsbeslut för sådana. Socialdemokra-terna och den gick emot den sist-nämnda frågan. Det var antagligen en viktig anledningtill att inte den kom med. Det var nämligen väldigtnära på slutet att frågan gick igenom. Många länderstödde kravet på majoritetsbeslut för miljöavgifter.Eftersom vi i har sett detta somen viktig gränsöverskridande fråga har vi stött ensådan förändring. Men regeringen stoppade det.När det gäller miljögarantin sade en samlad miljö-rörelse - åtta organisationer - bl.a. i ett pressmedde-lande dagen efter det att förhandlingarna var slut attmiljögarantin blir sämre. Den kommer i praktiken intealls att kunna användas efter detta. Det kommer tillytterligare villkor som gör det omöjligt för enskildaländer att gå före.Det är sanningen om de två viktiga frågorna. Se-dan är det riktigt att det har kommit in allmänna målom att man skall sträva efter en hållbar utveckling.Det är nog bra, men det är inte alls lika tungt ur miljö-rörelsens synvinkel.Anf. 97 () replik:Fru talman! Jag har noga läst igenom regeringensproposition vad det gäller Amsterdamfördraget. Jagkonstaterar att det står talat om remissinstanserna pås. 76: "Att hållbar utveckling införs som ett övergri-pande mål för EU välkomnas av alla remissinstansersom har yttrat sig i frågan. anser attfördraget förbättrar möjligheterna att driva frågan omintegrering av miljöaspekter i andra politikområden. "Vad det gäller miljöfrågan ser jag inte bara tillEU. Jag vill se det i ett mycket större perspektiv, medalla de länder som ansöker om medlemskap och somvill komma in som medlemmar i gemenskapen inomEU. Jag orkar t.o.m. se den globala miljön. Jag tyckeratt det är fullständigt relevant att föra ett resonemangom den i detta sammanhang. Om - 20-25- bor det på denna jord åtta miljarder människor istället för 5 ½ miljarder människor. Vad kommer detinte att ställas för krav på ekologisk uthållighet då?Det gäller ett ekologiskt samhälle i en global värld.Det är därför jag tycker att det är så otroligt viktigtatt vi på alla sätt börjar med ett rejält samarbete mel-lan de 15 medlemsländerna kring miljöfrågorna.Amsterdamfördraget ger denna möjlighet. Den skallvi ta, , om vi vill värna den kommandemiljön för de kommande generationerna.Anf. 98 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är väldigt bra attRonny orkar lyfta blicken litet. Jag tyckerockså att han borde kunna se att EU är ett stort pro-blem i ett globalt perspektiv. Strukturella stora mil-jöproblem förvärras genom denna organisation, somarbetar kraftigt för att öka transporterna i västvärldenoch för att öka den materiella konsumtionen av varor.EU är ett globalt miljöproblem. Det tror jag att deflesta som jobbar inom miljöområdet är beredda attskriva under på.Sedan finns det, tycker jag, en sak som RonnyOlander har rätt i. Om , och de andraländerna i kommer in i EU och får hårdarekrav på sig när det gäller rening och industriella pro-cesser innebär det ett framsteg för miljön. Men detbetyder inte i sig att globalt sett är framgång.Anf. 99 () replik:Fru talman! På sin kammare tänker man ofta påmånga olika saker. Jag tänker ibland på vikten av attvi verkligen lägger ännu mer kraft - all den kraft somgår att uppbåda - på den otroligt viktiga miljödiskus-sionen inom EU, och överallt. I den rika värl-den, som vi tillhör - en femtedel av jordens befolk-ning - använder vi fyra femtedelar av jordens resur-ser. Det fordrar av oss att vi inte driver frågorna baraur svensk synpunkt. Det fordrar att vi går sammanmed många andra likasinnade nationer och stater somär beredda att skriva på samarbetskontrakt, och detfordrar att vi går så långt att dessa t.o.m. förs in i EU:sgrundfördrag. Därmed visar vi mycket markant att vigår samman för att hitta lösningar på olika sätt i dessaotroligt viktiga frågor.I den bygd jag kommer från i kommer 70 %av de föroreningar som finns någon annanstans ifrån.Vi producerar dem inte själva i . Bara det tyckerjag är en hisnande tanke. Vi äger varken vatten ellerluft i ett enskilt land.Med tanke på denna basinsikt, på miljögarantinoch på de uttalanden som finns i Amsterdamfördragetkring miljön och dess konsekvenser hade jag önskatatt fler kunde lyfta blicken, som in-ledningsvis sade att han var så glad för att jag hadegjort. Skall man svartmåla framtiden och historiensgång på det sätt som och Miljöpartietsförespråkare har gjort här får man ingen god ansatsinför framtiden. Det ger inte det hopp som vi behövervara med och bringa till de kommande generationer-na, och då får vi inte politikens möjligheter att verka.Anf. 100 ():Fru talman! Jag skulle gärna vilja anknyta tillRonny vädjan om att vi skall vara litet op-timistiska. Min optimism bygger på att jag verkligentror att det är möjligt för att återta sin frihet.Det är möjligt att visa att vi kan samarbeta i Europasom självständiga fria länder på ett förtroendefullt sättutan att ha ambitionen att styra varandra, och därmedskapa ett fredligt . Erfarenheter i visaratt länder kan samarbeta förtroendefullt utan att styravarandra. Vi har verkligen slagits under århundradendessförinnan.Grunden för min optimism är faktiskt att alla par-tier understryker att är en självständig stat ochvill förbli det. Vi vill inte gå in i en federation. Mennu är det att visa att vi menar allvar med detta.Det är ju verkligen egendomligt att vi har gått med påatt frivilligt ge upp vår rätt att besluta i egna angelä-genheter och t.o.m. betalar för att styras av andraländer.Nu gäller det att finna de praktiska vägarna attåterta frihet. Här tror jag att civilkurage,mod och självkänsla är oerhört betydelsefulla. Ett brasätt hade varit att säga nej till Amsterdamfördraget,för det innebär ju att successivt fortsätter attgå på den federativa vägen.Utrikesminister sade i TV , och hon anknöt delvis till det här i talarstolen, atthon är pragmatiker. Hon tänker gå med på ytterligareöverstatlighet trots att vi inte skall gå in i en federa-tion, och hon tänker göra det när det är effektivt. Menför vad är det effektivt? Det är knappast effektivt närdet gäller att utveckla självbestämmandet och demo-kratin i Sverige.Hon menade att syftet med överstatligheten var attbekämpa den internationella brottsligheten och klaramiljöproblemen, t.ex. Men genom att avskaffa grän-serna mellan länderna i har vi givit den inter-nationella brottsligheten, som vi nu försöker motverkagenom den mindre effektiva och integritetshotandemetoden med polisräder in i landet, fritt spelrum. Jaganser att bör återupprätta gränsskyddet.EU förbjuder oss ju att vara mer ambitiösa än and-ra länder för att förbättra miljön i vårt land, därför attEU anser att det fria flödet av varor är viktigare änmiljön och folkhälsan. Risken att någon skulle kunnaanvända miljöargumentet för att stoppa varor vägertyngre än ett lands möjlighet att gå före och verkligenvisa att det vill vara en spjutspets in i det hållbarasamhället. Det är en väldigt egendomlig idé EU harhär.Om hade rätt att göra en stor statlig sats-ning t.ex. på miljövänliga biologiska drivmedel kom-binerad med en skattebefrielse på dessa och skattebe-lastning på de nu använda mindre miljövänliga driv-medlen, kunde vi praktiskt visa andra länder att detgår att lösa miljöproblemen utan att skapa arbetslös-het eller minskad välfärd.Redan är mindre självständigt i miljöfrå-gor än delstaten , som själv bestämmer hurden reglerar näringslivet ur miljösynpunkt. Men så fårdet självfallet inte vara. Vi måste själva bestämmaöver vår miljöpolitik, och det tycker jag att vi skalldeklarera för EU att vi tänker göra. Då får vi se vadde säger. Det blir en väldig massa diskussion, men detkan vi väl ta.EU-kommissionen har i uppgift att förverkligaEU:s grundlagar om "en allt fastare sammanslutningmellan de europeiska folken". Det innebär att manföser länderna framför sig till mer och mer federation,oftast mot deras vilja. Man har redan uppnått väldigtmycket gemensamt: en gemensam flagga, pass, med-borgarskap, nationalsång och nationaldag. Det ärsymboler, men de är ganska viktiga.Fler och fler överstatliga beslut fattas, där med-lemsstaterna kan köras över. Det ofta förnekade mentydliga målet i är att nationernasbetydelse skall minska och EU skall bli en stat medsamma lagstiftning, samma jordbruks-, miljö-, hälso-,utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik, samma valuta,riksbank och ekonomiska politik. Det är ju allt dettasom utgör en stat.Nu går man vidare. Skatterna har man intevågat sig på, men i sina planer aviserarkommissionen att man bl.a. kommer med förslag tillministerrådet om en gemensam skattepolitik. Det ståri en broschyr vi fick på bord. Grän-serna mellan nationerna rivs - det har jag talatom här i kammaren i samband med debatten omSchengenavtalet - och de yttre gränserna förstärks.Allt det här är tecken på att man går mot den härgemensamma staten. På punkt efter punkt kan vi sehur Amsterdamfördraget ökar överstatligheten precisenligt planerna i Romtraktaten.Nu skall jag ta upp vissa saker jag har uppmärk-sammat i KU.Regeringen har uppmärksammat att integrationenav civilrätten för att främja den gemensamma mark-naden kan hota tryckfriheten, och har fått inen protokollsanteckning om att vi inte tänker låta detske, eftersom vi har vår yttrande- och tryckfrihets-grundlag. När vi behandlade den här frågan i KU fickjag ingen klarhet i hur det skulle fungera i praktiken.Vad skulle t.ex. hända om någon skriver en elak arti-kel om ett europeiskt storföretag och därmed försvå-rar för detta att få kunder i ? Skulle detta före-tag, som har rätt att väcka en civilrättslig process motdenna person för förtal, då nöja sig med att den an-svarige utgivaren åker in på någon månad? Ellerskulle man insistera på stora skadestånd? Och hurskulle döma?Ofta säger KU:s ytterst kunniga kanslipersonal attdet är omöjligt att i förväg veta hur de bestämmelservi antar kommer att verka i praktiken. Till skillnadfrån när vi själva lagstiftade kan vi inte ändra lagarsom visat sig få dåliga konsekvenser när EG-rättentillämpats. Det här är oerhört centralt för hela vårsjälvbestämmanderätt.Nu införs dessutom regler som gör att utveckling-en mot en federation kan fortsätta utan att parlamen-ten kan stoppa den. har varje steg mot federa-tion varit en grundlagsändring, som krävt beslut isamtliga medlemsländers parlament. Amsterdamför-draget kan bli den sista chansen för att fattaett sådant beslut. Vi vet inte säkert, men det kan bliså. Artikel 5a om flexibel integration tillåter nämligenen majoritet av länderna att gå vidare i integrationutan att behöver ändras. Dessa merintegrerade länder har rätt till EG:s/EU:s institutioner- parlament, kommission, ministerråd, domstol, osv.Det innebär att de länder som inte vill gå med pådenna ökade integration kommer att styras av majori-teten av federalisterna.När det gäller EMU är detta redan satt i system.Även s.k. länder med undantag, dit kommeratt räknas vid ministerrådet nu , är tvingadeatt föra den monetära politik som EMU-ländernabestämmer. Vi skall hjälpas in i EMU:s tredje fas,antingen vi vill eller ej. bör deklarera att viämnar följa exempel och inte anpassaoss till EMU. Det gör vi endast i likhet med Storbri-tannien om vi går med på att låta oss anslutas tillvalutaunionen.Sverige bör alltså visa mycket mer civilkurage,mod och självkänsla. Det kommer att göra våra möj-ligheter att påverka EU bättre. Det tror jag faktiskt.Det kommer nämligen att väcka en viss respekt.Eftersom Amsterdamfördraget innebär ännu ettsteg på vägen borde vi ha sagt nej till det. sade att det skulle innebära att baraMaastrichtfördraget fick vara kvar oförändrat. Jag trorfaktiskt inte det. Jag skulle tro att EU-länderna i stäl-let skulle ta upp nya förhandlingar, och det vore verk-ligen nyttigt. Då kan de länder som så önskar välja enväg bort från federation.Regeringen bör till nästa regeringskonferens utar-beta en fördragstext som ändrar på tanken att göra enallt fastare sammanslutning av de europeiska folken. Istället bör vi arbeta för ett alltmer förtroendefulltsamarbete mellan självständiga nationer i Europa.I stället för de institutionella förändringar somkommer till stånd när EU nu utvidgas, som tar bortytterligare makt från de små länderna, kunde EUräkna med den sortens flexibel integration som gör attvissa länder väljer ett mer EFTA-liknande förhållandetill EU-länderna. Några medlemsländer kunde, om deså ville, skapa en federation, och andra kunde återtabeslutanderätten på flera områden där EG-rätten nugäller. Det är en väg jag skulle rekommendera förSverige.Den nordiska samarbetsformen har visat sig syn-nerligen lyckad för att skapa fredliga förhållanden,och det är ju det som EU-förespråkarna säger är detfrämsta argumentet för EU. Vi har, om vi tänker efter,en strålande lyckad modell i . Den är så odra-matisk att massmedierna gäspar, men den fungerar.Det handlar om ett samarbete mellan länder sombestämmer över sina egna angelägenheter och somsjälva bestämmer över sin utrikes-, säkerhets- ochförsvarspolitik men som samråder och anpassar sig tillvarandras lagar när det är angeläget för båda parter.Vi skulle alltså ge upp rätten att vara med och be-stämma över och , och de skulle geupp rätten att vara med och bestämma över oss. Dettycker jag är ett bra byte.Den gemensamma utrikespolitik som EU kör medär ingen god idé. Målet är att göra till enstormakt som kan tävla ekonomiskt och kanske ocksåmilitärt med . Det är ett typiskt machoprojekt,som känns alltmer gammalmodigt och i linje med detankar som faktiskt leder till konflikter mellan länderoch till krig. Vi bör arbeta för att världen går från enkrigskultur till en fredskultur, som och Frihet, IKFF, uttryckerdet. har haft en helt annaninriktning än vad EU har i sin utrikespolitik.Sverige bör alltså återta sin frihet, somvi deklarerar att vi självfallet tänker upprätthålla godaförbindelser med EU-länderna också i fortsättningenvad på oss ankommer. Vi bör förklara för EU att viämnar bygga vidare på de metoder av blandekonomioch kamp för en rättfärdig ekonomisk världsordningsom gjorde oss kända och respekterade och dessutomjämlika och oerhört rika. Vi bör alltså ändra relatio-nerna till EU i all vänskaplighet.Fru talman! Jag har lämnat flera avvikande me-ningar till KU:s yttrande till utrikesutskottet. Mittparti har inte följt upp dem i utrikesutskottet. Självstöder jag följande reservationer i utrikesutskottetsbetänkande: nr 1, 2, 4, 5, 8, 10, 20 och 23.Anf. 101 () re-plik:Fru talman! Det är väl inte överraskande för någonatt en så stor del av den här debatten upptas av frågorom överstatlighet eller inte och så liten del upptas avvad som döljer sig bakom dessa så oerhört dramatiskaord.Birgitta argumenterar i vanlig stil uti-från ett antal begrepp, som jag ändå tycker är någotmagstarka. Vi skall återta vår frihet, säger . Hade vi inte haft en frihetsgrund i Sveri-ge hade vi inte fått vara medlemmar i den europeiskaunionen. Det kan ju vara en reflexion. Vi skall åter blien självständig stat, säger hon. Men vi är väl ensjälvständig stat, som deltar i ett samarbete. Vi kan säga nej till Amsterdamfördraget, och då stjälpervi hela det projektet. Det tycker jag betonar betydel-sen av de nationella parlamenten och de enskildastaterna.Vi är heller inte på väg mot en federation. Det varegentligen därför, för att bara konstatera det, som jagbegärde ordet. Enligt utskottsmajoriteten är det intenågon federation eller någon federativ statsbildningsom är målet.Birgitta menar också att tredje värl-dens syn på skulle ha förändrats. I det sam-manhanget skulle man kunna göra en liten reflexionkring omröstningen till . Jag trorinte att det var på grund av att tredje världens ländertycker att hållning har förändrats så mycketunder som vi vid omröstningen fickett sådant oerhört stöd, inte minst från dessa stater,och sedermera också en plats i . Dettycker jag är ett bra betyg på att svensk utrikespolitikfungerar alldeles utmärkt, oavsett om vi är med i EUeller inte.Anf. 102 () re-plik:Fru talman! Det är intressant det här med ord, ioch med att de har en sådan kraftig känslofärg. Allamänniskor vill ha frihet, men ingen vill ha utanför-skap.När ja-sidan argumenterade för medlemskap i man om det fruktansvärda utanförskap somskulle inträffa om inte gick med utan behöllsin frihet att självt besluta i alla inre angelägenheter.Jag tycker nog att ordet frihet är mer adekvat än utan-förskap.Det är alldeles riktigt att nu kan säga nejtill Amsterdamfördraget. Jag tror nästan att vi skullegöra det om vi inte hade beslutat om det så brådstör-tat, när debatten knappt har hunnit börja. En av dereservationer jag kommer att stödja innebär att viskall skjuta upp det här beslutet. Vi bör också ha enfolkomröstning om det. Då tror jag att det skulle bliett nej. Men vi är alltså en självständig stat som harmöjlighet att säga nej. Så är det. Men tydligen har viockså intalat oss att vi vill allt detta som EU vill. Visäger att vi måste kompromissa, att man i en förhand-ling får ta den lösning som blir, att vi får ge upp endel saker osv. I själva verket är det som när sadeatt ni får välja vilken färg ni vill på bilarna, bara niväljer svart.Vi är alltså inte på väg mot en federation. Menvad är då en federation? Jag skulle på ett sätt kunnage rätt här och säga att vi strängttaget är på väg in i en EU-stat. Nationsgränsernakommer ju helt och hållet att försvinna. Gör klart förer, när ni säger att vi inte går mot en federation, vaden självständig stat är och vad en federation är! Allade karakteristika som jag räknade upp är just teckenpå början till en ny stat.Det är alldeles riktigt att vi tycks ha behållit, inteminst tack vare och andra goda föresprå-kare för vårt land, ett mycket gott anseende i tredjevärlden. Jag kan inte förstå annat än att det är hit - detär alltså en majoritet av världens länder det är frågaom - som vi skall rikta vår uppmärksamhet. Det ärhär vi skall koncentrera oss på att skapa en ny eko-nomisk världsordning så att vi får en fredlig värld.Här kan , också näringsliv, ha väldigtmycket att vinna.Anf. 103 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att det är positivt att Birgit-ta nu tar avstånd från uppfattningen att viär på väg mot en federation.