prot · GL0985 · 1998-03-24 00:00:00 — Det är förvissosant att man får räkna med att det först finns en stormisstro. Våra metoder att mäta o.d. är säkert ocksåotillräckliga. Vi hamnar egentligen gång på gång i denhär diskussionen. Vilken är risken med vår modernalivsstil, med vår högteknologiska livsstil? Vad ärbaksidan och hur skall man väga de riskerna mot defördelar som en sådan här livsstil för med sig? Vadhänder med dem som ramlar emellan?Detta bekymrar oss. Jag tycker att det ändå är vik-tigt att debatten fortsätter och att myndigheter och allasom skall ha med de människor som har symtom ochsjukdomar att göra följer de allmänna råden och sys-tematiskt jobbar med att ge de här människorna hjälpoch stöd.Anf. 10 vice talman ():Fru talman! Jag är övertygad om att de här dis-kussionerna är till hjälp och påverkar också andrassyn på saken.Det här med rehabilitering håller man ju på med.Med forskningsexperiment på försöker manövertyga människor om att de inte är elöverkänsligaoch om att de skall bli bättre igen. Dessutom får mananvända en hel del psykofarmaka, vilket naturligtvisgynnar läkemedelsindustrin. Folk skickas till Tranåsmen såvitt jag förstår är det ingen som trivs där. Vihar nämligen fått många negativa rapporter här i riks-dagen om hur man upplever situationen i Tranås.Visst tror jag att man jobbar aktivt, som det står isvaret, men frågan är hur man jobbar och vilka insat-ser som görs. Det gäller alltså inte bara att man görnågonting.Här i t.ex. skall vi gå från trefas till fem-fas för att börja eliminera alla elektromagnetiska fältsom finns i hus. Det finns ju människor iriksdagen som är känsliga och som har problem medatt sitta länge vid datorer. Husen här är ganska elek-trifierade med många apparater och dragningar avolika slag, liksom gamla vattenledningar o.d. hardet också visat sig att har oerhörthöga värden - värden som anses högre än värdenaunder stora kraftledningsgator. Visst finns det alltsåall anledning att börja tänka sig för och se vad somhänder i samhället.Jag har också fått uppgift om att människor som ärsvagt tungmetallskadade inte får lämna blodplasmaeftersom de har s.k. köldallergi. Tungmetaller sombinder sig i blodkroppar krymper när det blir kallt ochvidgar sig när det blir varmt. Därmed tål man varkenkyla eller värme.Det finns mycket forskning att ta tag i. Det gällerbara att använda fantasin men jag tycker inte att det ärsärskilt bevänt med fantasin t.ex. i . Det vore bra om man fick en puff på rättavägen så att säga.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1997/98:218 om fa-miljehemsplaceringarAnf. 11 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig dels vilkaåtgärder regeringen avser att vidta för att öka kom-munernas kontroll över privata bolags verksamhet närdet gäller placering av barn i familjehem, dels vilkaåtgärder regeringen avser att vidta för att stärka barnsoch föräldrars integritet vid omhändertaganden.Jag vill börja med att ge några fakta om barn somvårdas utanför sitt hem. var ca10 900 barn och unga placerade för vård utanför detegna hemmet. Vård utanför hemmet sker normalt medföräldrarnas och/eller den unges samtycke enligt be-stämmelserna i socialtjänstlagen. Det finns dock till-fällen när kommunen tvingas göra ingripanden enligtLVU, lagen om vård av unga, till skydd för barneteller den unge, trots att föräldrarna eller den ungemotsätter sig det. Av de barn och ungdomar som varplacerade vistades ca 8 100 i familje-hem. Ungefär två tredjedelar av de familjehemsplace-rade barnen är placerade med samtycke och en tredje-del är omhändertagna med stöd av LVU.Varje kommun ansvarar enligt socialtjänstlagenför att det finns tillgång till familjehem för dem sombehöver sådan vård. Lagstiftningen ställer höga kravpå en familj som skall ta hand om barn. Socialnämn-den skall utreda förhållandena och förutsättningarnaför vård i det tilltänkta hemmet för det enskilda barnetoch därefter lämna medgivande till att barnet får tasemot för stadigvarande vård och fostran. Detta är engrannlaga uppgift som kräver hög kompetens och välutvecklade metoder. Många barn som placeras ifamiljehem har svåra problem som kräver kvalificeradvård. Det är därför av största vikt att den vård de fårär av god kvalitet. Vården i familjehem har därför fåttfler drag av yrkesmässighet. Bestämmelserna ommedgivande gäller oavsett om kommunen själv harrekryterat familjehemmet eller köper dess tjänstergenom ett privat bolag.När kommunen köper en plats i ett familjehem avett privat bolag ingår även stöd, utbildning, handled-ning och overheadkostnader till familjehemmet till detpris som kommunen betalar för vården. Då kommu-nerna använder sig av privata bolag som förmedlarplatser i familjehem rör det sig oftast om barn ochungdomar med stora vårdbehov, vilket ställer extrahöga krav på familjehemmet. De kan i dessa fall habehov av stöd och handledning i en utsträckning somkommunen i vissa fall inte har möjlighet att ge. Jagförutsätter att kommunerna är mycket noggranna i sinprövning såväl av innehållet i vården som när detgäller kostnaderna för densamma.Socialstyrelsen har haft ett möte med re-presentanter för ett antal av de bolag och stiftelsersom förmedlar familjehem till kommunerna och förlänsstyrelserna i de län där dessa bolag finns för attdiskutera gemensamma frågor. kom-mer även fortsätttningsvis att följa utvecklingen.Kommunens ansvar för tillsynen över de familje-hem som förmedlas av privata bolag och stiftelser ärdetsamma som över de familjehem som kommunensjälv rekryterar.Rättssäkerheten i samband med att barn placeras -vare sig det sker frivilligt eller det sker genom attbarnet blir omhändertaget - är självklart en viktigfråga för mig. Jag vill helt kort hänvisa till det jagframförde i en interpellationsdebatt här i kammarenden angående rättssäkerheteninom . genomfördesändringar i socialtjänstlagen för att förstärka barnetsställning inom , och det infördes be-stämmelser om kvalitet. Kraven på dokumentation harockså blivit tydligare. lägger stor viktpå kvalitetsfrågor, metodutveckling och utbildnings-frågor i samband med att förändringarna trätt i kraft.Både och länsstyrelserna har i upp-drag att under detta år följa upp och utvärdera hurkravet på hänsyn till barnets bästa slår igenom. Denya bestämmelserna måste dock få litet tid att verka.Jag kommer att följa utvecklingen mycket noga.Anf. 12 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka för svaret.Denna fråga är väldigt viktig, även om det rör sig omen relativt liten grupp. Frågan är viktig från fleraaspekter, inte bara från debattaspekten.Är det rätt att ha privata vinstintressen när detgäller en fråga som den om omhändertagande avbarn? Ett omhändertagande med stöd av LVU-lagstiftningen är kanske det största ingripande somsamhället kan göra i en människas liv.Det allra viktigaste är dock diskussionen om vadsom händer med . Utvecklingen i flerakommuner går mot att man i stället köper de härtjänsterna från privata bolag. Jag har full förståelse föratt det i små kommuner med få placeringar kan varasvårt att upprätthålla den kompetens som behövs föratt kunna göra bra placeringar och en bra uppföljningsamt för att ge det stöd och den handledning som kanbehövas.När de här tjänsterna köps från privata bolag in-nebär det att kompetensen i fråga mer och mer för-svinner inom , på våra socialbyråer. Denkompetens som man har för att kunna ta hand omfamiljehemsfrågorna och utvecklingen på det områdetförsvinner och hamnar i ett privat bolag. Även omkommunen fortfarande har tillsynsansvaret utvecklasinte på det sätt som det är nödvändigtatt den utvecklas på.På sikt, fru talman, ser jag framför mig att dennautarmning av får allvarliga konsekven-ser i arbetet med förebyggande åtgärder och tidigainsatser. När det gäller kopplingen mellan vad somhänder med barn som omhändertas och den utveck-lingen inom ett familjehem samt de insatser som kanbehöva göras för barn som börjar få problem - dettainnan man går in med ett omhändertagande - gårdessa saker hand i hand. Lämnar man då bort den härbiten till ett privat bolag utarmar det socialtjänsten.En av de viktiga frågorna är rättssäkerheten. Mi-nistern och jag är helt överens om att rättssäkerhets-frågorna är viktiga när det gäller socialtjänstlagen.Men en del föräldrar upplever att man blir mer rättso-säker när de här uppgifterna ligger hos privata bolag.Samarbetet mellan det privata bolaget, föräldrarnaoch kommunens socialtjänst innebär att ytterligare enpart är inblandad. Samarbetet med föräldrarna riske-rar att bli lidande, eftersom det är ikommunen som har ansvaret för kontakterna medföräldrarna och inte det privata bolaget, som har an-svaret för familjehemsplaceringen.En av de viktiga åtgärderna när man placerar barnär att kunna utveckla samarbetet med föräldrarna. I defall där det går skall barnen också återvända till för-äldrarna. När det inte går är det viktigt att man har degoda kontakterna. Litet av det här mister man medytterligare en part inblandad. Jag undrar om ministernhar funderat på utvecklingen inom ochjust föräldrarnas roll när man har en tredje part.Anf. 13 Socialminister ():Fru talman! Jag tror att och jag harsamma känsla för vikten av de här frågorna. Vi kän-ner att när man genomför en sådan drastisk åtgärdsom att ta ett barn från dess familj och placera detnågon annanstans kräver det ett stort mått av an-svarstagande och en sträng kontroll. Man måste vetavad man gör.Jag håller inte med om att man hål-ler på och urholkar kompetensen. Jag tror att detbedrivs ett mycket viktigt utvecklingsarbete och isjälva verket en kompetenshöjning på det här områ-det. Man jobbar med att skärpa tillsynen. Vare sigman köper de här tjänsterna i ett familjehem, på eninstitution eller någon annanstans har man blivitmycket mer medveten om hur viktigt det är med kvali-tet och att man kan följa upp ärendet. Ansvaret ärdetsamma.Jag håller inte riktigt med om den beskrivningAlice gjorde. Jag tror att kommunerna i självaverket har fått skärpa sin tillsyn och sitt sätt att upp-handla tjänster i de fall det handlar om det. Man kansäga att de köper en tjänst också när det är fråga omett familjehem. Det är så att säga samma princip, manber en utomstående om hjälp och betalar för det.I det vanliga fallet sluter man ett avtal. Det viktigaär då att kommunen känner att man stärker sin kompe-tens. För mig är det viktigaste, när vi talar omvinstintressen, grundvalarna i vårt välfärdssamhälle,nämligen att det sker en gemensam finansiering skat-tevägen och att det är en demokratisk kontroll. Detmåste vi vara väldigt rädda om.Vi måste naturligtvis ständigt vara på vår vakt såatt det inte uppstår sådant som inte är önskvärt på dehär områdena. Det är som sagt en mycket grannlagauppgift. Men jag tror nog att vi, med de lagskärpning-ar som vi har gjort och med den uppföljning som bådeSocialstyrelsen och andra har gjort, skall kunna hållaen god kontroll på det här området.Någon gång kan det förstås ändå hända att manbegår ett misstag eller att någon inte sköter sig somman skall. Men vi kommer naturligtvis att hålla tum-men i ögat också på kommunerna i det här fallet så attde sköter den här uppgiften.Anf. 14 ():Fru talman! Ansvaret är mycket stort när man an-vänder sig av den här typen av insatser. Vi är heltöverens om att det är otroligt viktigt att man tar detansvaret. Det görs också. På ett sätt stärker det kom-petensen, fru talman, det är jag helt överens medministern om. Tillsynen utvecklas och kompetensenskärps också när det handlar om upphandling, vilketbolag man skall arbeta med.Men det jag menar är att man förlorar kompeten-sen i det direkta arbetet. Jag har själv upplåtit mitthem som familjehem . Kontakternamed den socialsekreterare som har ansvaret för pla-ceringen i stödåtgärder, liksom de insatser - iblandäven handledning - och den utbildning som social-tjänsten har kunnat ge lämnar man ju ifrån sig. Denövergår ju till det här privata bolaget.I många mindre kommuner har man sagt uppen hel del av familjehemssekreterarna. De har i sin turbildat ett privat bolag som säljer de här tjänsterna.Det anser jag är en urholkning av kompetensen inomsocialtjänsten. Det är givetvis kompetenshöjande förde socialsekreterare som har den här täta kontaktenmed familjehemmet när man direktupphandlar famil-jehemsplatsen. Det är någonting som också kommerhela och socialförvaltningen till godonär man arbetar med fall där man funderar på ochavväger om man skall göra en familjehemsplacering.Då har man samlat på sig en kunskapsbank utifrånkontakterna med familjehemmen.Fru talman! Ministern berörde inte frågan omsamarbetet med föräldrarna. när det ärfråga om upphandling av det här privata bolaget, somdå har ansvaret för stödet, utbildningen och handled-ningen av familjehemmet, är det somfortfarande har mycket av den direkta kontakten medföräldrarna. Det här innebär att man för in en fjärdepart i den här mycket svåra situationen. Det är förut-om familjehemmet också det privata bolaget, social-tjänsten och föräldrarna. Det är en part till som manför in, och föräldrarna upplever attderas situation har blivit ännu svårare.Det är så oerhört viktigt när man gör de här om-händertagandena att man på alla sätt man kan ser tillatt samarbetet mellan familjehemmet, föräldrarna ochsocialtjänsten fungerar så bra som möjligt. Det funge-rar bra på en del håll, men på andra håll fungerar detmindre bra. Jag tycker att det är viktigt att man upp-märksammar de här problemen när de dyker upp ochatt man reagerar innan det har blivit ett stort problem.När det gäller vinstintresset, fru talman, är det ettfaktum att man startar ett privat bolag för att driva detmed vinst. Men det är viktigt med gemensam finansi-ering och en demokratisk kontroll. Även om det blireffektivare för den enskilda kommunen att köpa uppdessa tjänster skulle jag hellre se en utveckling därmindre kommuner i ett län kanske går samman ochskaffar sig en enhet som rekryterar familjehem, harhand om ansvaret och utbildningen. Sedan skall man ikommunal regi kunna sprida de här kunskaperna ut isocialförvaltningarna i stället för att lägga det i ettprivat bolag.Jag vet, fru talman, att ministern inte kan gå in ochbestämma hur kommunerna skall organisera sin so-cialtjänst. Men jag skulle hellre se en sådan positivutveckling, att man går samman och inte kopplar in deprivata bolagen.Anf. 15 Socialminister ():Fru talman! Även om jag inte kan ha en åsikt omdet har man gjort så på sina håll. Det finns t.ex. iSkövde, om jag nu kommer ihåg rätt. Jag har allsingenting emot det. Jag tycker att det är en alldelesutmärkt lösning om man kan hitta sådana sätt att sam-verka och göra det allra bästa. Jag vill absolut inte pånågot sätt polemisera mot kontakterna mellan hemmetoch . Det kan inte nog understrykas. Detär helt rätt. Det får man aldrig gå förbi på något sätt.Socialstyrelsen gjorde en sorts bedömning efterdet möte man hade haft med de bolag och stiftelsersom jobbar med detta. Efter mötet sade man att manhade uppfattningen att de här bolagen och stiftelsernagör ett seriöst arbete som håller god kvalitet. Det ärförstås viktigt att man följer upp det mycket noggrant.Jag känner mig litet häpen över uppgiften att detskulle finnas kommuner som helt har sagt upp demsom skall jobba med familjehemmen. Jag tänker gåhem och kontrollera om det verkligen är på det sättetatt man säger upp de personer som har den kompeten-sen. Kommunerna har fortfarande skyldighet att kon-trollera och följa upp kvaliteten. Oavsett om det är enstiftelse, ett bolag eller ett enskilt familjehem måstede göra precis samma jobb och framför allt ha sammatillsyn.Jag lyssnar med stor respekt på det som AliceÅström utifrån sina erfarenheter här säger. Det ärviktigt att följa detta mycket noggrant.Anf. 16 ():Fru talman! Det känns väldigt bra att ministernoch jag är så överens i dessa frågor. Jag tycker att detär viktiga frågor att debattera och lyfta fram. En av dekommuner som sade upp en stor del av sina familje-hemssekreterare och sedan bildade ett privat bolag,från vilket kommunen köper tjänster, är Jönköpingskommun.Kommunerna kan givetvis i sina ambitioner attspara och effektivisera sin verksamhet finna att deinte har ett behov av hög kompetens, ochde kan då i stället välja att köpa in sådan exakt vid detillfällen när de behöver den. Man kan diskutera vilketsätt som är mest effektivt, men jag tycker att det äroerhört viktigt att denna kompetens inte försvinner ialltför stor utsträckning inom . Familje-hemssekreterarnas kompetens har en oerhört storbetydelse även i det förebyggande arbetet i samverkanmed kollegerna ute i , innan man behö-ver gå så långt som till ett omhändertagande. Det ärdärför viktigt att man har kvar denna kompetens ikommunernas socialtjänst.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1997/98:211 om Ko-sovoAnf. 17 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat vad regering-en avser att göra i för att stävjakonflikten i Kosovo och bidra till en fredlig utveck-ling i området. har vidare frågat vadregeringen avser att göra inom EU när det gällerfredsfrämjande och konfliktdämpande åtgärder samtvad regeringen avser att göra när det gäller hantering-en av repatrieringsavtal mellan och Förbunds-republiken vad gäller de kosovoalbanersom fortfarande vistas i Sverige.Konflikten i Kosovo kräver en lösning som tar fullhänsyn till grundläggande krav på mänskliga rättighe-ter inklusive minoritetsrättigheter för samtliga med-borgare i . En lösningför Kosovo måste gå hand i hand med en fördjupaddemokratisering av det jugoslaviska samhället i stort.Brott mot de mänskliga rättigheterna genom angreppmot individer, sammanslutningar och medier är oac-ceptabla.Med särskild hänvisning till Kosovo har EU menatatt inte kan erbjudas goda och fullständi-ga förbindelser med omvärlden förrän den jugoslavis-ka regeringen har intagit en konstruktiv hållning ochuppvisat resultat både i autonomifrågan och vad avserde mänskliga rättigheterna. De handelsförmåner somJugoslavien åtnjöt under större delen av fjolåret för-längdes inte på grund av landets bristandeframsteg i bl.a. Kosovofrågan.Båda sidor måste bjuda till och kompromissa föratt uppnå en lösning. Till de kosovoalbanska ledarnaär budskapet att omvärlden inte stöder full självstän-dighet för Kosovo. En lösning måste i stället finna singrund inom ramen för konstitution och internationellt erkända gränser.Lösningen måste dock tillförsäkra kosovoalbanernaen långtgående autonomi som utövas i enlighet medpraxis i en europeisk rättsstat. Lösningen måste ävengarantera säkerheten och rättigheter för serber bosattai Kosovo.Den stöder de åtgärder somden internationella kontaktgruppen för f.d. Jugoslavi-en har föreslagit vid sitt möte i London.Förslagen börjar omsättas i praktiken. Organisationenför samarbete och säkerhet i , , beslutadeden att utse den spanske f.d. premiärminis-tern till OSSE-ordförandens särskil-da sändebud för . är berett att på nytt upprättaen mission i Kosovo, såsom kontaktgruppen begärt.Vidare avser minoritetskommissarie att fort-sätta sin verksamhet i regionen. har också fattatbeslut om att förstärka missionerna i ochAlbanien.I syfte att förstärka uppdrag har EU viddet informella utrikesministermötet i ocksåutsett honom till EU:s särskilde representant avseendeFörbundsrepubliken har återbekräftat beslut om vapenembargo ochförbud mot export av utrustning som kan användas avpolisstyrkor i repressivt syfte. EU har infört visare-striktioner mot personer som kan göras ansvariga förvåldsövergreppen i Kosovo samt fattat principbeslutom förbud mot exportkreditgarantier. De länder somgränsar till har ensärskilt viktig roll att spela i regionen. I samband medkontaktgruppens nästa möte hålls på ministernivå den25 mars i en konferens med deltagande av län-der i regionen.Inom har medverkat tillatt föra upp frågan på dagordningen. FN:s generalsek-reterare följer noggrant utvecklingen. För närvarandebereds i säkerhetsrådet en resolution om att ett inter-nationellt vapenembargo mot FörbundsrepublikenJugoslavien skall införas.Genom denna snara uppslutning bakom förslagenoch de praktiska åtgärderna från EU:s och det inter-nationella samfundets sida borde de ansvariga i För-bundsrepubliken inse att det inte finnsnågon annan väg ut ur krisen än att inleda en seriösdialog och bl.a. dra bort säkerhetsstyrkorna. På kortsikt är vårt budskap att alla sidor måste avhålla sigfrån handlingar som förvärrar läget ytterligare. Det ärvidare viktigt att det kosovoalbanska ledarskapet taravstånd från våldsaktioner där även civila kommer tillskada och som utförs i det kosovoalbanska folketsnamn. Den sida som representerar myndigheterna hardock ett särskilt ansvar.Omvärldens reaktion har lett till att Förbundsre-publiken tagit vissa steg mot en villkors-lös dialog med det kosovoalbanska ledarskapet.Uppgifter om att ärberedd att låta återupprätta sin verksamhet ilandet vinner trovärdighet först när så skett i prakti-ken. Uppgifterna går isär huruvida samtliga säker-hetsstyrkor verkligen har dragits tillbaka från områ-det. Sådana uppgifter måste bekräftas. Till dess är detregeringens uppfattning att det internationella sam-fundet måste upprätthålla sin beslutsamhet om beho-vet av att införa de åtgärder av sanktionskaraktär somkontaktgruppen föreslagit.Den långvariga konflikten i f.d. kom-mer inte att kunna läggas bakom oss förrän ocksåKosovofrågan fått sin lösning. Utan en sådan riskerarFörbundsrepubliken att utsättas för entilltagande internationell isolering. Omvänt ligger häriFörbundsrepubliken väg till en integre-ring i den europeiska och internationella gemenska-pen.I vad avser frågan om hanteringen av återtagande-avtalet med får jaghänvisa till det interpellationssvar statsrådet här i kammaren i dag.Anf. 18 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka utrikes-ministern för svaret. Det har ju hänt en hel del i Ko-sovofrågan sedan interpellationen skrevs. Det harvidtagits en oerhörd mängd åtgärder, och det har förtsen mycket intensiv debatt i Kosovofrågan.Det som är väldigt viktigt är att vi nu inte pånågot sätt låter frågan glida oss ur händerna. Det ärväsentligt att man nu får i gång en dialog och att manbehåller trycket på serberna och att nuverkligen komma till samtal där de är beredda attfinna en lösning.Kosovofrågan har ju varit aktuell under väldigtmånga år, och det har funnits signaler omatt den kommer att leda till en väpnad konflikt, omingenting händer. Tyvärr har det hänt alldeles för litet.Fru talman! Utrikesministern säger att båda sidormåste bjuda till och kompromissa om att uppnå enlösning. Det är jag helt överens om. Men tyvärr kanman se att de kosovoalbanska ledarna harhaft en icke-våldskampanj. De har varit noga med attinte ta till våld. Men omvärlden har inte vaknat. Ko-sovoalbanerna har lämnats ensamma med förtrycket iKosovo. Därför är det oerhört viktigt att fort-sätter att trycka på både i och inomEU i dessa frågor.När denna brännande kris är över skall man inteslå sig till ro. Precis som utrikesministern säger, frutalman, kommer vi inte att kunna lägga den långvarigakonflikten i f.d. bakom oss förrän Ko-sovofrågan har fått sin lösning. Det handlar om dedemokratiska och mänskliga rättigheterna för Ko-sovoalbanerna i Kosovo. har världen chansen attkunna förhindra den oerhörda katastrof som har varitpå väg.Fru talman! Jag vet att man har diskuterat vape-nembargot i . Det är också oerhörtviktigt att tänka på att vapenembargot är en viktigpolitisk påtryckning. Men tyvärr finns de vapen sombehövs för att genomföra en genomgripande konflikt iKosovo . Det är en oerhört viktig politiskmarkering, och frågan bör drivas vidare. Men det ärviktigt att komma ihåg att detta inte kommer att stop-pa en väpnad konflikt. Det kan enbart ske genom attKosovo får större möjlighet till självständighet ochdemokratiska rättigheter för kosovoalbaner återupp-rättas och följs.Anf. 19 ():Fru talman! Jag vill också tacka för ett utförligtoch långt svar på interpellation. Jagvill ge några kommentarer.I början av svaret framgår det att kosovoalbanernaskulle vara en minoritet.