prot · GL0999 · 1998-04-29 00:00:00 — Då måste ju varje land tillämpa denna sta-tistik och inte försköna sin egen statistik genom attexkludera grupper från arbetslösheten, vilket görs iSverige.Låt mig också tillägga att det går utmärkt väl attförena statsfinansiell stabilitet, uppfyllande av alla dekriterier som EMU har, och en snabb tillväxt, ensnabb minskning av arbetslösheten och en god stan-dardökning. Det har t.ex. klarat, men det harinte klarat.Anf. 41 () re-plik:Fru talman! Låt mig bara göra en stilla reflexionbeträffande det sista som sade.Det är i så fall bra om har lärt sigav detta. Vi kommer ju ihåg vad som hände 1991-1994. Det var första gången sedan som vi har haft med negativ tillväxt i Sveri-ge. Vi förlorade 350 000-400 000 jobb . Och vi vet ju hur det gick med statsfinanserna.Men det är ju bra om har kommittill insikt.Sedan vill jag bara be om ursäkt för att jag intesvarade på frågan, men jag skall försöka göra det nupå ett tydligare sätt. Anledningen till att uppfattade det som att jag inte svarade påfrågan var att rekommendationer ju är rekommenda-tioner, men dem måste man sedan omsätta till natio-nell politik. Vi kan inte bekämpa arbetslösheten iSverige på samma sätt som man gör i , ,eller . Vi måste göra det ursvensk synvinkel och med svenska metoder och kan-ske t.o.m. göra det, ur min synvinkel sett, utifrånKarlkronas metoder och inte göra det utifrån ettStockholmsperspektiv.Det kanske t.o.m. är den vägen vi skall gå i detkonkreta genomförandet. Men det viktiga med syssel-sättningsunionen är att vi fördragsfäster kampen motarbetslösheten som politisk princip. Det var ju be-klagligt att vi inte fick någon draghjälp från modera-terna. De är nu är sådana varma anhängare, men frånbörjan utryckte de i förklenande ordalag att det varlöjligt att ens försöka, eftersom det behövdes en insti-tutionell förändring i regeringskonferensen. Mensanningen visade att sysselsättningen var en mer ange-lägen fråga än så, . 42 () replik:Fru talman! Också jag skulle vilja rikta in mig påsysselsättningskapitlet. Den ochnu även hävdar att införandet avdetta kapitel i fördraget är en stor framgång. Dessvär-re ger paragrafer inga jobb. Men paragrafer kan geintryck av att det är EU som skall lösa sysselsätt-ningsproblemet, trots att ansvaret måste ligga påmedlemsländerna. Om regeringen fortsätter att geintryck av att EU nu tar krafttag mot arbetslöshetenoch effekterna sedan uteblir, är det risk att det skaparen väldig besvikelse och befäster den negativa in-ställning som tyvärr finns till EU.Precis som sagts här tidigare tycker jag att rege-ringen hänger sig åt ett slags dubbelspel, när man iAmsterdam godtar fördragstexter som förordar åtgär-der som man sedan motarbetar hemma i . Detgäller, som sagts här, lägre skatt på arbete och åtgär-der för en mer flexibel arbetsmarknad. Det nya syssel-sättningsavsnittet innehåller ju tydliga förord för så-dana här åtgärder. Socialdemokraterna här i riksdagensäger dock nej när t.ex. vi från föreslårsådant. Vad är det för fel med att driva samma linje iStockholm som man drivit i ? Jag har inte fåttnågot riktigt svar på det.Anf. 43 () re-plik:Fru talman! Jag börjar känna mig som en raspigskiva när jag upprepar samma resonemang en gångtill. Jag vill dock börja med att ge rättpå en punkt, nämligen att fördragstexter inte ger någrajobb. Men en politisk viljeinriktning från EU:s samt-liga stats- och regeringschefer inbillar jag mig skallfullföljas i en anda där man faktiskt omvandlar vil-jeansträngningarna till skapande av nya jobb.Det frågades om man skall driva samma frågor iEU som man gör i . Jag har mycket svårt atttro att den har drivit frågan i t.ex.Essenförhandlingarna om att sänka skatten på arbete.Det tror jag inte. Men skulle sådanabeslut fattas med enhällighet, och man var naturligtvisangelägen om att få ett beslut till stånd. Sedan sademan väl, precis som det sägs i sysselsättningskapitlet,att det är en nationell angelägenhet att genomförakampen mot arbetslösheten.Anf. 44 () replik:Fru talman! Jag har ju suttit i ett bratag, och jag har aldrig fått intrycket att de svenskaministrarna klart har sagt nej till dessa åtgärder närdet talats om dem på EU-nivå. Jag kan inte heller seatt det skulle vara en sådan väsensskild skillnad mel-lan de olika länderna. Men det är bra om vi får flerjobb - det behöver vi. Vi har nästan inte på mångatiotals år haft så låg sysselsättning i som justnu, så få människor som lever på en egen lön.Jag skulle också vilja ta upp frågan om hur manfördjupar den inre marknaden. Det finns ju en reser-vation från och om det. Vitycker att det är väldigt viktigt att man fördjupar deninre marknaden, tar bort förtäckta handelshinder ochde obsoleta regler som finns både inom EU men ochinom olika nationella regelverk. Det är tråkigt och illaför den inre marknaden att inte socialdemokraternahar stött kravet på regelrevision.Anf. 45 () re-plik:Fru talman! Att vi inte stöder reservationerna ellermotionsyrkandena, betyder ju inte att vi tycker det ärbra med en massa krångliga regler. Som näringsut-skottet anför i sitt yttrande till utrikesutskottet, finnsdet en del bekymmer med en konkret regelrevision, dåman så att säga skall inrätta en ny institution. Detfinns nämligen risk för överlappning av vad folk inombyråkratin håller på med. Ytterligare byråkratiseringär kanske inte det största behovet i vårt tycke.Sedan pågår faktiskt ett regelförenklingsarbete in-om EU, det s.k. , Simpler Legislationfor the Internal Market. Som vi skriver i betänkandettycker vi att det arbetet är lovansvärt och bör ges alltstöd. Därför anser vi att det kan få fortgå. Dessutomskall man se det i koppling till vad Småföretagardele-gationen gör i . De tittar också närmare pådessa frågor.Anf. 46 Utrikesminister ():Fru talman! Vi har debatterat Amsterdamfördragetåtskilliga gånger här i kammaren. Det gör väl att fåargument egentligen är nya, och det är väl knappastheller något annat att begära. Man måste dock ha klartför sig att det är en viktig dag i . Dethandlar om att säga ja eller nej till ett nytt fördrag,som blir ryggraden i EU:s arbete framöver.Frågan är alltså om man vill bejaka förändringarnai fördragen som föreslås eller om de gamla fördragenskall fortsätta att gälla. De som förordar ett nej röstaralltså för att skall gälla - utanförändringar. Då skall man ha klart för sig att maninte bara får ett omodernare fördrag fortsättningsvisutan att man också försvårar utvidgningen avsevärt.Flera talare har kritiserat fördraget, och jag är inteett dugg förvånad över det. Det är naturligtvis enpolitisk kompromiss. 15 länder skulle göra dennakompromiss. Ändå vill jag säga att vi i den svenskaregeringen och en överväldigande majoritet i riksda-gen känner oss till freds med förändringarna i fördra-get. Det gick i hög grad den väg som vi ville.Det var ett svenskt förslag som låg till grund förden nya sysselsättningsavdelningen i fördraget. Vidrev, med god hjälp av och , ige-nom ett starkare skydd för miljön. Vi kämpade för attfå offentlighetsprincipen ordentligt knäsatt i EU, ochden finns nu där. Andra viktiga nyheter är konsument-skyddet, som byggs ut. De handikappade kan ges en garanti motdiskriminering. Den gemensamma kampen mot inter-nationell brottslighet förstärks, och vi får ettpassfritt . Eller jag kanske skall säga ett pass-fritt EU - dessvärre gäller det inte hela . Vi fårhoppas att fler kommer in i detta passfria tillstånd såsmåningom.Allt det här är sådant som vi har drivit under för-handlingarna. Vidare får EU bättre möjligheter att tasig an konflikter och kriser och att göra fredsbevaran-de insatser. Detta sker i enlighet med ett förslag somSverige och lade fram tillsammans.Regeringskonferensen är en svensk framgång. Dettycker jag, men det kanske är mindre intressant i dethär sammanhanget, eftersom jag varit med där. Menmånga oberoende betraktare, både nationella ochinternationella, säger just detta. Jag tycker inte alltid behöver leva efter Jantelagen och säga attdet inte hjälper hur vi än anstränger oss i ett litet landsom , eftersom vi ju ändå aldrig kan påverka.Det är uppenbart att vi faktiskt har påverkat ochlyckats väl. Låt oss då som denna glädja oss åtdetta!Det kan också finnas skäl att påminna om vadAmsterdamfördraget inte innehåller. Det blev ingetgemensamt försvar, som det var ganska många sombullrade om även i denna riksdag. Det är inga storakliv mot . EU ändrar inte sinkaraktär av att vara framför allt ett samarbete mellansjälvständiga stater.Mot den här bakgrunden tycker jag att en hel delav de farhågor som uttryckts i debatten är minst sagtöverdrivna. Överstatlighet eller federalism tycks varaett stort spöke för vissa. Jag är medveten om att manständigt tror sig se detta spöke och är rädd för det.Men vi andra lever i verkligheten där dessa spökeninte alls finns. Det är en synvilla.Peter höll på med sin eländesuppräkningsom slutade med "maktöverlämnande till odemokra-tiska institutioner" - jag skrev upp vad han sade. Hansade: Så här kan man hålla på . Ja, man ältardetta och eldar upp sig på ett sätt att man lämnarrealiteterna.Hur skulle det vara om opponenterna tänkte efterlitet? Vad skulle vara drivkraften för svenska politikeroch diplomater som förhandlar att vilja överlämnamakt till odemokratiska institutioner? Varför skulle vivilja lämna bort makt från oss själva, vi som är demo-kratiskt valda?Hur skulle det vara om man läste på litet grandvad juridiska experter drar för slutsatser, t.ex. Lagrå-det? Där står att läsa att såvitt angår Amsterdamför-draget står det dock för Lagrådet klart att detta påintet sätt kan anses rubba det svenska statsskicketsgrunder. Ändå hävdar att statsskicketeroderas.Hur skulle det vara om vi diskuterade de olikapraktiska frågor som förs över till överstatlighet ellersom man fattar beslut om enligt kvalificerad majori-tet? Vi som har deltagit i det här, och flertalet i riks-dagen, drivs av att vilja ha vissa frågor lösta. Detintressanta med är att när man vill hafrågor lösta på miljöområdet, som ligger särskiltvarmt om hjärtat, accepterar man överstatlighet. Viandra vill ha vissa andra frågor lösta. Det kan varaöppenheten som är viktig. Då är det bra att beslut därkan fattas med kvalificerad majoritet. Missbruk ochsvindel är ett ganska typiskt område där det är bramed ett beslut med kvalificerad majoritet, jämställd-hetsfrågorna likaså.Låt oss diskutera sakfrågorna. Vilka frågor ham-nar i vilket fack? Låt oss se till att det är det somavgör hur besluten om dem fattas. När vi är med i enorganisation vill vi gärna att organisationen skall haeffektivitet i sig.I samband med att tydliggjorde denstarka svartsynen passade han också på att säga attfackföreningarna i såg det här som någontingväldigt negativt.Låt mig återge vad ordförandena för de tre lönta-garorganisationerna LO, TCO och skriver omAmsterdamfördraget: Det nya fördraget innehåller ettantal förändringar som utan tvekan är bra ur ett lönta-garperspektiv och som vi från fackligt håll i hög gradhar medverkat till. Ökad sysselsättning bli nu ett pri-oriterat mål. Parternas inflytande på Europasamarbe-tet förstärks. Öppenheten i beslutssystemen ökar,jämställdhets- och miljöfrågor ges ökad vikt.Jag tror att det är bättre att låta dem själva uttalasig om detta än att få höra det ur någon annans munsom svänger argumenteringen så att det inte har någonverklighetsförankring.Vad jag menar är att EU i sina huvuddrag förblirett mellanstatligt samarbete med vissa överstatligainslag. Det är det här som gör EU unikt, och jag villsäga även framgångsrikt. Jag vill inte ha något Euro-pas förenta stater. Regeringen vill inte ha något Euro-pas förenta stater. Jag är övertygad om att det ocksåär åsikten hos alla svenska partier. Det är inte aktuelltmed något sådant. Men vad vi skall göra är att på dethär pragmatiska och praktiska sättet se till att vi i dagdå vi lever i en så internationell värld tar hand omfrågor där vi måste samarbeta och ibland samarbetamera än vad vi har gjort tidigare, t.o.m. överstatligteller med beslut enligt kvalificerad majoritet här ochdär. Men det måste vara någon sans och måtta i denhär debatten.Fru talman! Så över till sysselsättningsområdet,som har upptagit en stor del av debatten. Sysselsätt-ningen kan vila på en fastare EU-grund när vi samar-betar länderna emellan. Det sker för det första i densärskilda avdelning om sysselsättning som förs in ifördraget. För det andra slås det fast att främjande aven hög sysselsättningsnivå blir ett uttryckligt mål förhela unionen. Om detta tycks vi nästan vara överens iparlamentet, och det är bra. Det är så, och det är viockså överens om, att fördragsbestämmelserna i siginte skapar jobb, utan det är vad länderna faktiskt gör.Det här är ett nationellt åtagande. Men frågorna är såkomplicerade att vi behöver den draghjälp som EU-länderna tillsammans kan ge.Vi har en hög arbetslöshet i . Men, GöranLenmarker, använd inte som ett gott exempelför oss. Jag utgår ifrån att ändåkänner till att arbetslösheten i är nästan dub-belt så hög som i . försö-ker hävda att vi har hög arbetslöshet i därföratt vi inte följt vissa rekommendationer som EU fast-ställde 1994. Vad är det för nonsens? Vad det handlarom är att mycket av arbetslösheten beror på det eko-nomiska kaos som skapades under den förra regering-sperioden, då hade det största ansvaret.Detta ekonomiska kaos gjorde att många företag gicki konkurs, att det var väldigt svårt med nyföretagandeoch att arbetslösheten ökade kraftigt. Det har tagit tidoch kraft för oss att ändra på det. börjar ändringenske, nu minskar arbetslösheten. Då väller det irritationur moderatmunnar över detta. Moderatrepresentantervägrar att se att det ljusnar i ekonomin och på arbets-marknaden.Vad gäller sysselsättningsinsatserna inom EU harmoderaterna varit emot. Man har sagt attdet där klarar ni aldrig, det är ingen idé att ni försö-ker. Men vi visste att vi hade många socialdemokraterute i EU som tyckte samma sak som vi. EU kan hjälpatill, EU kan vara en dragkraft i det här. Vi klarade dettillsammans med andra socialdemokratiska regeringarmen också insiktsfulla borgerliga regeringar som, tillskillnad från moderater och delvis folkpartister här ilandet, trodde att EU kunde spela en roll här.Vi har varit aktiva. Detta att vi har fått sysselsätt-ningsavdelningen inskriven anses som en svenskseger. Men ni gör allt för att försöka förmörka detta.Ni vill inte se detta som en svensk seger.Det är litet grand som att man vill svärta ned detsom görs av en socialdemokratisk regering. Vi får nuett samlat och samordnat agerande när det gäller sys-selsättningsfrågorna. Det är utomordentligt viktigt,men kampen mot arbetslösheten är ett nationellt an-svar. Trots det kan vi göra en hel del tillsammans, ochdet gör vi t.ex. bilateralt.Häromdagen var vår arbetsmarknadsminister till-sammans med de italienska och brittiska arbetsmark-nadsministrarna i och presenterade en gemen-sam arbetsmarknadssatsning. I verkligheten tillmätermånga regeringar den kamp motarbetslösheten en mycket stor respekt, även om manfrån vissa här i kammaren inte vill visa det.Jag skall också säga några ord om de institutionel-la frågorna som det har talats om som ett misslyckan-de. Jag tycker att det är fel. Man kom inte så långtsom vi hade önskat. Vi hade önskat att man skulle hakunnat fortsätta den diskussionen för att se om dethade gått att komma längre, men det gick inte, huvud-sakligen därför att flera stora länder kom i luven påvarandra.Men vi kom så långt att vi klarade att förberedaunionen för en utvidgning. Efter det att ratifikations-processen är klar i alla länder blir det naturligt attsätta i gång arbetet med de institutionella frågornaigen, framför allt med frågan om hur kommissionenskall se ut när en full utvidgning är klar. Hur skallbesluten fattas i ministerråden när det blir uppemot 25medlemmar? Detta är viktiga frågor som vi är öppnaför att diskutera.Fru talman! Jag vill också säga till attnär jag har företrätt under dessa förhandlingarhar det varit väldigt bra att veta att på alla punkter därvi har drivit våra frågor har vi haft den svenska riks-dagen bakom oss. Vi har haft en ständig dialog i och i andra utskott och vi har haft debatterhär i kammaren. Att veta detta har varit väldigt värde-fullt. Det har rått en nära samsyn mellan riksdag ochregering, och det har varit mycket bra.När vi nu går mot beslut skall man veta att i alltväsentligt överensstämmer Amsterdamfördraget medde prioriteringar som har gjort. Jag seralltså fram emot att en stor majoritet av ställer sig bakom regeringens proposi-tion och godkänner Amsterdamfördraget.Anf. 47 () re-plik:Fru talman! Det är rätt att i bred enighetoch i allt väsentligt har styrt inriktningen och uppläg-get av förhandlingarna inför Amsterdamfördraget.Jag vill dock i min replik uppehålla mig litet vidklyftan mellan ord och verklighet när det gäller ar-betslöshetsfrågan. Jag vill erinra om att det var enminskning av arbetslösheten 1994-1995, vilket ocksåMagnus erkände. Brottet kom snarare1995-1996 då arbetslösheten återigen steg.Under folkomröstningskampanjen hösten 1994stod fru utrikesministern och jag på samma sida. Dåhade vi en vision om att EU-medlemskapet skulle geen lägre arbetslöshet, vilket också betonades starkt ifolkomröstningskampanjen. Vi såg framför oss enutveckling liknande den som har haft medlägre arbetslöshet, en god välståndsutveckling och engod statsfinansiell utveckling. Inom parentes vill jagsäga att har minskat sin arbetslöshet ganskarejält . Man har fortfarandehögre arbetslöshet än , men man kommer snartatt gå förbi på samma sätt som att nuär ett rikare land än , om man jämför denpolitiska inriktningen i de två länderna.Det har vållat en stor besvikelse att det inte harblivit någon lägre arbetslöshet och att regeringen harfört en kortsynt politik. Ett slags statsfinansiell trång-synthet har gjort att man med våldsamma skatteök-ningar har förstört möjligheterna på företagssidansamtidigt som man genom bidragsnedskärningar ikombination med skattehöjningar har försvårat förhushållen.Det är den stora frågan för hela EU-opinionen iSverige om vi skall lyckas med förverkliga det som viutlovade under folkomröstningskampanjen. Då måsteregeringen lägga om sin politik så att man samtidigtkan få till stånd en minskning av arbetslösheten, envälståndsökning och en finansiell stabilitet. Det ärfullständigt obegripligt varför man inte har valt attfullfölja denna linje som vi gemensamt hade en visionom i folkomröstningskampanjen och som då ocksåvar på gång under 1994 och 1995.Anf. 48 Utrikesminister ():Fru talman! tycks verkligen havissa svårigheter med detta: Surt, sade räven omrönnbären. Den socialdemokratiska regeringen harhaft en framgång i EU när det gäller fördraget, ochdet är det som vi diskuterar . Detta vill modera-terna inte erkänna. Då gäller det att tala om någontingannat. Man gör konstiga jämförelser och tycker attden höga finska arbetslösheten skulle vara någontingeftersträvansvärt för . Det tycker inte jag.Dessutom bortser konsekventifrån det ekonomiska moras som han var med om attöverlämna till den socialdemokratiska regeringen1994. Kommer ihåg någonting avräntenivåerna då hans partivänner inne-hade regeringsmakten? Minns han hur antalet konkur-ser uppgick till sådana svindlande nivåer som vi tidi-gare inte hade haft? Det var detta som vi tog över ochsom vi nu i huvudsak har ordnat upp. Det tog längretid att få ordning på sysselsättningen än vad vi hoppa-des. Vi hoppades också på mera draghjälp från Euro-pa än vi fick. Men vi är på rätt väg. Arbetslöshetenminskar kraftigt.Man kan fundera en hel del på varför EU-opinionen är så negativ. Jag tror att det har med reellasaker att göra. Folk tycker att det är för långt tillBryssel. Det är mycket som man inte förstår och detär många små beslut som irriterar. Det förstår jag. Jagär också EU-kritisk i många delar när det gäller justdessa beslut.Men det är en sak som har bidragit till EU-kritikenoch det är att vi tvingades göra en mängd nedskär-ningar under dessa år, nedskärningar för att få ordningpå ekonomi. Detta har också spillt över påEU-opinionen. borde även i dendelen något fundera över vem som har skulden till attdessa nedskärningar fick lov att göras.Anf. 49 () re-plik:Fru talman! För det första måste utrikesministernvar noga med orden. Vi tycker att den snabba minsk-ningen av den finska arbetslösheten är ett föredöme.Det är en helt annan sak än det som utrikesministernsade.För det andra skall följa de re-kommendationer som EU ger när det gäller att minskaarbetslösheten. Det har den i vik-tiga avseenden konsekvent struntat i.Det alldeles avgörande och det som vållar be-svikelse är att regeringen har valt en helt annan stra-tegi för den ekonomiska utvecklingen än vad denfinska regeringen har gjort. I har man haft treparallella spår:För det första har man haft en statsfinansielltmycket ansvarsfull utveckling, och man kommer numed i eftersom man lever upp till alla konver-genskraven.För det andra har man haft en god standardut-veckling. är nu ett rikare land än Sverige.För det tredje har man minskat arbetslösheten. Detär korrekt att arbetslösheten är högre än iSverige, men det kommer att ändras inom ett par treår om den nuvarande utvecklingen håller i sig.I har man kombinerat dessa tre saker. Ge-nom att man har haft en positiv utveckling har mankunnat utnyttja EU:s möjligheter i stället för att hadenna statsfinansiella trångsynthet som råder i Sveri-ge. såg inte detta framför sig - ochkanske inte heller - när han stodpå barrikaderna . Men det ändrades1996-1998 då man fick denna bakåtsträvande politiksom leder till 150 000 arbetslösa i onödan. Det är judessa som får betala priset.Anf. 50 Utrikesminister ():Fru talman! Jag skulle önska att man kunde sägaatt all arbetslöshet är onödig. Vi borde kunna organi-sera vårt samhälle så att vi inte behövde ha någonannan arbetslöshet än precis den som har med om-ställning att göra. Det är det som vi strävar efter,nämligen att alla skall ha rätt till ett arbete.För detta har EU nu också antagit en del rekom-mendationer. Det är självklart att vi skall beakta dessai vår sysselsättningspolitik, precis som det sägs att allaskall göra. På den punkt som ständigtåterkommer till, nämligen skattelättnader för företa-gen som också finns med i rekommendationen, varman så insiktsfull från EU:s sida när man antog re-kommendationen att man sade: Ja, det kan vara posi-tivt, men det får inte äventyra sunda offentliga finan-ser eller hota basen för de sociala trygghetssystemen.Nej, just det. Vi håller nämligen på att kämpa meddetta fortfarande som ett arv från det moderata van-styret sedan.Jag tycker att vi skall glädjas över den minskningav arbetlösheten på flera procent som har varit i Fin-land. Men, , utmåla inte Finlandsom en modell för oss vad gäller arbetslösheten! ISverige har vi öppen arbetslöshet. I ärden 13,4 %.Anf. 51 () replik:Fru talman! Utrikesministern sade att vi inte skallhänge oss åt Jantelagen, och det håller jag med om.Från sida är vi glada för att regeringskon-ferensen blev en svensk framgång. Jag vill gärna geregeringen, och kanske framför allt och hennes medarbetare, en eloge för denöppenhet som har visats mot både före ochunder regeringskonferensen och för det arbete somhar utförts i EU 96-kommittén.Utrikesministern sade att det är en överdriven be-svikelse över EU:s oförmåga att reformera sig införutvidgningen. Det är något som jag har gett uttryckför, men det gör också regeringen i propositionen.Där står det nämligen att det var en besvikelse att enlösning inte kunde nås i de här frågorna, eftersom enlösning hade underlättat den fortsatta utvidgningspro-cessen. Om detta är vi ense.Vad vi också tycks vara ense om är oron för denEU-skeptiska inställningen som finns hos svenskafolket. Frågan är hur vi som tycker att EU-medlemskapet är så väldigt bra gemensamt skall kun-na förmedla vårt budskap.Anf. 52 Utrikesminister ():Fru talman! Det sista som tog uppär en mycket viktig fråga, nämligen vad vi skall göramed opinionen.