prot · GL09105 · 1998-05-11 00:00:00 — Har vi denna rätt?Jag är glad över utrikesministerns svar på fråganom samarbetet med de enskilda organisationerna. Jagfår återkomma till mer information om det i mitt and-ra anförande. Det är ju så att vi använder oss av deraskompetens och samarbetar med dem, men de är svält-födda. På det sättet kan man säga att åkersnålskjuts på de enskilda organisationerna. Vill rege-ringen se till att vi , när ekonomi är påfötter igen, återställer anslaget till de här organisatio-nerna till vad det var innan de borgerliga regeringarnabörjade dra ned på det?Anf. 11 Utrikesminister ():Herr talman! Jag har stor respekt för BirgittaHambraeus engagemang för , även om det i dagmer grundar sig på en motvilja mot EU som jag kän-ner det i debatten. Jag tycker att grand konstruerar motsättningar som inte ärverkliga. De bygger också på någon sorts förlegattänkande; att det var bättre . Det var bättre förr närvi hade . Då var det enklare med plakat-politik.I den nya situationen, där vi förtroendefullt kansamarbeta med väldigt många länder, kan man intehålla plakaten riktigt lika högt. Det handlar ju mer omatt man skall komma överens vid samarbetsbord. Menvi gör ju så enormt mycket mer nytta vid de här sam-arbetsborden!OSSE är ju en fantastisk organisation, transatlan-tisk och alleuropeisk som den är. Men vi måste kom-ma ihåg att det inte räcker med att bara har enalldeles fantastisk bra linje. I måste man kom-ma överens. Det är en organisation där man fattarbeslut med konsensus. Då är det klart att man för attnå konsensus måste samarbeta med grupperingar. Dethar vi gjort i den nordiska gruppen. Vi gör det alltfort.Norden betyder fortfarande väldigt mycket i OSSE.Vi gör det också i EU eftersom vi träffas så oftadär. Det är en större grupp länder. När vi påverkar EUkan vi göra vår röst starkare. Det är det som är det nyai ; det dynamiska där vi kan samarbetaoch inte bara skriva väldigt tjusiga slogan på plakat.Sedan är det ju sant att länderna i inte all-tid är överens om alla delar i politiken. Det finnsexempelvis många spänningar mellan olika EU-länderoch . Så om den transatlantiska politiken kan detibland sättas frågetecken. Men jag tycker att det ärmycket intressant att få delta i den diskussionen istället för att bara stå vid sidan om och ha rätt sloganpå plakatet.När vill nämna ett fall där vihar gjort som EU sade - och egentligen som Tysklandsade - tar hon upp ett exempel som jag håller med omfaktiskt var dålig politik. Det gäller erkännandet avKroatien. Det kom alldeles för . Det var denregering som föregick den som jag nu sitter i, denborgerliga regeringen, som fattade beslut om det. Detvar kanske inte ett av deras allra bästa beslut. Menkom ihåg, , att vi inte var med iEU då. EU-anpassningen var så stor i alla fall frånBirgitta borgerliga kamraters sida.Anf. 12 ():Herr talman! Det är riktigt. Vi var inte med. Menvi var väldigt ivriga att komma med. Vi var väldigtmåna om att anpassa oss. Jag var i på om mänskliga rättigheter precis när densocialdemokratiska regeringen hade förlorat och viännu inte hade någon annan regering. Det var etttillstånd av förlamning, kan man säga.Just precis då bestämde sig ESK för att uteslutaJugoslavien. Jag var förtvivlad över det. Jag hade enkänsla av att ett kraftfullt ingripande av därkanske hade kunnat leda till att man hade hittat enannan utväg. Självfallet kan det vara att överdriva vårbetydelse, men med tanke på det väldigt nära samar-bete vi hade haft med kanske Sverigehade kunna agera. Det där är historia. Ingen av oss vethur det kunde ha gått.Men jag måste reagera när utrikesministern kallarden politik som vi hade under tid förplakatpolitik. var ju aktivt i världen. Vi harsamarbetat i 3 500 organisationer långt innan vi kommed i något intimt samarbete med EU.Vi har verkligen inte bara gått med plakat. Vi harvarit oerhört aktiva, och vi har arbetat för de smånationernas självständighet, rätten för de små natio-nerna att finnas som en kraft, en tredje kraft mellan destora blocken. Det är skönt att vi inte längre har kallakriget och stora block. Men håller ju EU på attbygga upp ett nytt storblock. Vi får hoppas att det inteblir en direkt krigisk konfrontation. Men man tänkerinom EU i block på ett sätt som är väldigt obehagligt.Självfallet förstår jag att det är intressant att sitta medvid borden och försöka övertyga. Men man har somett självständigt land rimligen också stora möjligheteratt påverka och också övertyga när man kan driva sinegen politik.Det är emellertid inte någon EU-debatt som vi nuskall ha, även om jag instämmer med utrikesministernom att en del av min hetta kommer av att jag tyckeratt det är tragiskt att är med i EU.Jag skulle åter vilja ta upp de enskilda organisa-tionerna. De är uppenbarligen till stor nytta för Sveri-ge i utrikespolitiken - samarbetet med . Mendessa organisationer är svältfödda. Ett exempel ärIKFF, den svenska sektionen av för fred och frihet. Denna organisationhar fått sitt anslag neddraget. Från att ha haft från staten, vilket är små-pengar i statsbudgeten, har man nu . Or-ganisationen kan inte längre ha en heltidsanställdperson på kontoret. Det är sådana här små nålsticksom gör att dessa organisationer som har så mycketerfarenhet och som har så oerhört mycket praktiskverksamhet i det , i och iIsrael osv. De får kämpa för att få ekonomin att gåihop.Därför vill jag upprepa min fråga. Anser inte utri-kesministern att tiden är inne för att nu kraftfullt höjadetta stöd igen? Det var ju den regering som mitt partimedverkade i, med en moderat utrikesminister ochmed rådgivare som i högsta grad ogillade de enskildaorganisationernas arbete, som drog ned stödet. Mennu är det väl dags att återställa det?Jag har en sista fråga. Det är tydligt att OSSEmåste bli mer känt i . Det behövs en informa-tionskampanj. En sådan har de frivilliga organisatio-nernas nätverk inga ekonomiska möjligheter att klarautan ett betydligt starkare statligt stöd. Vill utrikes-ministern arbeta för att en informationskampanj omOSSE finansieras med statliga medel?Anf. 13 Utrikesminister ():Herr talman! Jag vill först säga något om det somjag sade om plakatpolitik. Det var mer riktat motBirgitta just . Jag tyckte att det blev förmycket nostalgi kring det som om . utrikespolitik kän-ner jag väl. var aldrig den som nöjde sigmed att gå med några plakat. Det var i mycket höggrad direktpåverkan som gällde. Men ändå är jagövertygad om att skulle ha gillat densituation som vi befinner oss i , där man kan göramycket mera, dvs. en politik där man i dialog och idirekt samarbete kan åstadkomma resultat. Det är enmycket bättre situation än när man huvudsakligen fören uttalandepolitik.OSSE är en betydelsefull organisation, som jagsade. Vi har försökt informera om organisationengenom att ge ut olika skrifter. Vi har också stimuleratorganisationerna att med statlig hjälp göra det. Natur-ligtvis är det en del i vårt informationsansvar att göradet även i fortsättningen. Jag tycker också att det ärmycket viktigt att de enskilda organisationerna finnsoch att de klarar sig. Jag är medveten om att de hardet svårt. Men jag kan inte budgetförhandla från riks-dagens talarstol. Men jag är medveten om deras si-tuation, och det är klart att det blir lättare när vi intebehöver ha besvärliga sparbeting över oss. I fråga omdet har vi ju nu kommit i en annan situation. Vi får väldärför se vad framtiden kan innebära för dessa orga-nisationer. Men kom ihåg att det inte bara är det gene-rella bidraget som de får utan att det också är vissaprojektbidrag och bidrag för olika verksamheter. Detblir därför litet mer än vad nämn-de i fråga om IKFF.Anf. 14 ():Herr talman! Jag vill verkligen tacka utrikesminis-tern för hennes senaste inlägg. Det känns mycketlovande för framtiden. Det är alldeles uppenbart attdet är organisationsstödet som gör att organisationer-na kan ha en fast organisation och inte behöver kämpaför den. Det är naturligtvis mycket viktigt. Samtidigtär projektstöden självfallet också viktiga.Jag tror att det är viktigt att blir litetmorskare i EU-sammanhang, att i likhet medstormakterna säger: Jaså, tycker ni att vi skall göra pådet sättet? Men det tänker vi faktiskt inte göra därföratt ...Därefter motiverar vi väldigt sakligt varför vi an-ser att vi önskar driva en annan politik efter att haförsökt att få med de gamla kolonialmakterna på nå-got som kanske känns väldigt främmande för dem.Jag vill ändå tolka utrikesministerns svar - detkanske är en litet djärv tolkning - som att små natio-ner också har en betydelse just därför attde kan vara oberoende av de stormakter som byggsupp, oberoende av och kanske även oberoendeav EU, och hävda små oberoende staters inflytandeoch rätt till ett eget självbestämmande och rätt till enegen utrikespolitik. skall vi fortsätta detfantastiska samarbete som vi ända sedan andravärldskriget har haft med alla länder på jorden.Anf. 15 Utrikesminister ():Herr talman! Det vore bra om denna interpella-tionsdebatt kunde leda till att vi kunde vara överens,, om att det som EU-medlem gåratt också vara tydlig som liten stat när det gäller utri-kespolitiken, att vi kan göra medlingsinsatser på vissaområden - att vi genom vårt biståndskunnande ochvårt Östersjökunnande osv. kan spela en alldelesspeciell roll, vilket vi också kommer att kunna fortsät-ta att göra. Vi kommer även i definitivt atttillhöra en av de mest aktiva nationerna. Det kan jaglova.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1997/98:282 om vi-sering från AlgerietAnf. 16 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vadregeringen avser att göra för att främja besöksutbytetav algeriska medborgare till . även frågat vad regeringen avser göra för att an-sökningar om visering från algeriska medborgare medanhöriga i inte schablonmässigt skall avslåsmot bakgrund av en generell avhoppsrisk.Som utgångspunkt för mitt svar vill jag hänvisa tillvad som har sagts här i kammaren i dennafråga. Utrikesministern har ,som svar till , klargjort att det är vik-tigt att vi stöder det civila samhället i . Len-nart Rohdin uttryckte då oro för att dessa kontakterskulle komma att försvåras och framhåller att det ärviktigt att det görs klart för svenska utlänningsmyn-digheter att dialogen och utbytet med börunderlättas.Regeringens syn på denna fråga är alltjämt att detär viktigt att företrädare för det civila samhället iAlgeriet bereds möjlighet att hålla kontakt med utlan-det och att det svenska samhället i detta sammanhangkan spela en viktig roll. Som exempel på detta vill jagnämna att justitieombudsman, le Médiateurde la République, besökte iår. Vidare har genom besök i kontakter med algeriska organisationer förbarn och ungdom. Ett återbesök av inbjudarorganisa-tionen, Fondation Boudiaf, planeras . organiserade i samarbetemed ett seminarium rörandekonfliktlösning med tio inbjudna gäster från Algeriet.I samband med de svenska valen i september i årkommer dessutom och att inbjuda ett antal journalister från Algerietoch andra fransk-arabisktalande länder, med semina-rier i demokrati och besök av vallokaler m.m. påprogrammet. Beöksutbytet på myndighetsnivå ochmellan frivilligorganisationer uppmuntras således avUtrikesdepartementet.Den praktiska handläggningen av viseringsären-den är utformad så att har givitsbemyndigande att bifalla, men inte avslå, viseringsan-sökningar. Det är enligt min mening en god ordningatt den svenska ambassaden, som har ett stort kon-taktnät i det algeriska samhället, är den svenskamyndighet som på plats bedömer viseringsansökning-ar. En ansökan överlämnas således till Invandrarver-ket endast i de fall ambassaden bedömer att det intefinns grund för att utfärda visering.Regeringens generella politik angående viseringarhar som mål att skapa så stor frihet som möjligt förrörelser över gränserna. Det gäller i fråga om såvälsläktkontakter som kommersiella och kulturella för-bindelser. är det av invandrarpolitiska skälnödvändigt att upprätthålla krav på visering i förhål-lande till ett stort antal stater. Jag vill i detta samman-hang även erinra om att det enligt instruktionen förStatens invandrarverk ankommer på verkets styrelseatt besluta bl.a. om riktlinjer för beslut i ärenden omvisering. I verkets styrelse ingår, som bekant, repre-sentanter för fem riksdagspartier.Lennart Rohdins fråga angående viseringar för al-geriska medborgare med anhöriga i vill jagockså beröra. Den praxis som tilläm-par i viseringsärenden ger vid handen att viseringnormalt beviljas för besök av föräldrar, barn ochsyskon. En viseringsansökan skall dock inte bifallasom det framkommit uppgifter om att syftet med ansö-kan egentligen är bosättning i . Är besöketangeläget, som exempelvis vid besök av sjuk anhörig,kan emellertid visering ändå beviljas.Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att jagmed kännedom om de instruktioner som gäller förbedömningar av viseringsansökningar därför intedelar oro. Besöksutbytet på myndig-hetsnivå och mellan frivilligorganisationer samt andrarepresentanter för det civila samhället i upp-muntras och följs upp genom positiva viseringsbeslut.Anf. 17 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet svaret. Det var ett tydligt svar. har densocialdemokratiska anslutningen till politiken för attbygga Fästning stått tydligare och naknare.Skyll inte på EU och skyll inte på Schengen! Densvenska anslutningen till Fästning har Social-demokraterna valt helt frivilligt tillsammans med sinastödpartier i riksdagen.När muren föll och kommunismen sopades bort iEuropa blev det för första gång-en möjligt att förverkliga visionen om ett öppet frittEuropa där människor kan resa fritt utan att myndig-heterna skall godkänna och styra allt. För de styrandei de rika staterna i det gamla fria blevdetta tydligen en mardröm. Minns Socialdemokrater-nas luciabeslut !Visionen om det nya fria förbyttes i en in-tensiv jakt på nya legala och fysiska hinder för attstoppa alla icke önskvärda från att komma hit. I detvästeuropeiska samarbetet deltog den svenska social-demokratiska regeringen intensivt från första börjanoch ställde sina egna experter till förfogande för attleda detta arbete. Den svenska anslutningen signale-rades redan i den s.k. lila proppen våren 1991.I december 1996 kunde Socialdemokraterna till-sammans med och kodifiera dennya politiken med beslut om den nya"migrationspolitiken", där asylpolitik och invand-ringspolitik blandades samman i ett sammelsurium.Förra helgen krävde strider och terror 90 liv i detinbördeskrig som rasar i Algeri-et. Den gångna helgens facit har vi inte . I fre-dags dödades i varje fall åtta civila nära staten norra . Fyra av de dödade var barn. Densvenska regeringen följer slaviskt den socialistiskaregeringen i och nöjer sig med att förespråkadialog med de styrande.Visst, dialog i sig är aldrig fel men utrikesminis-terns svar om stöd till det civilasamhället inbegrep - det står klart i och med PierreSchoris svar - inte algeriska civila medborgare iallmänhet. Det gäller "företrädare för det civila sam-hället på myndighetsnivå" och "mellan frivilligorgani-sationer" - särskilt, tydligen, om det sker via det s-ledda eller folkhemska organi-sationer ledda av eller Broderskapsrö-relsen.Dialogen skall inte föras genom kontakt mellanvanliga människor utan genom det etablerade kon-taktnätet så att det kan ske under kontrollerade for-mer. Men även då kan det, som bekant, gå snett. Såskedde ju när tog emot . Hon avslöjade hyckleriet i en dialogmed de styrande i . I senaste utgåvan av tid-skriften Arena skriver hon: en regim som är beroendeav krig för att behålla makten.Regeringen har som mål för viseringspolitiken attskapa så stor frihet som möjligt för rörelser över grän-serna också i fråga om släktkontakter, säger statsrå-det. Verkligheten är en annan. Hur många ansökning-ar om besöksvisum har ambassaden i tagit emotunder ? Hur många har beviljats?Hur många har skickats vidare till Invandrarverketoch hur många har beviljats av ? Medden kännedom som säger sig ha delarhan inte min oro. Jag förväntar mig därför att han harsvar på ställda frågor.Pierre hänvisar till styrel-se som ett slags garant. Generaldirektören är sombekant en av denna regerings arkitekter bakom an-slutningen till Fästning . Av de fem parlamen-tariska företrädarna i styrelsen är tre de tre flykting-politiska talesmän för Socialdemokraterna, som i denna riksdag har formatmajoriteten bakom samma politik. Visst finns det skälför och mig att ha helt olika uppfattningom anledningen till att känna oro för hur svenskamyndigheter generellt hindrar algeriska medborgarefrån att kunna besöka sina släktingar i . Det ärju en av hörnstenarna i Fästning Europa.Anf. 18 ():Herr talman! För sedan skrev jag en frågatill angående algeriers möjligheter att fåstanna i . Då fick jag till svar att man kansända tillbaka en flykting dit, för den flyktingenkommer kanske inte att träffas av den besinningslösaterrorn.De som varit utomlands är faktiskt ännu mera iriskzonen än de som bor där, även om den terror somfinns där slår blint, såvitt vi kan se.Utbytet mellan länder skall vi ha. Den uppfatt-ningen delar jag alltså. Men det skall inte bara ske påmyndighetsnivå. Man måste också låta vanliga männi-skor få träffas och tala med varandra. I första handgäller det då de som har släktingar i Sverige.Det är nästan som ett mantra. På s. 2 i det skriftli-ga svaret står det: "är det av invandrarpoli-tiska skäl nödvändigt, och jag tänker då på den ord-ning med en reglerad invandring som vi har i ,att upprätthålla krav på visering i förhållande till ettstort antal stater." Ja, det är snart fråga om 130 stater.Det har varit något färre men i och med Schengen ochAmsterdamfördraget blir det ungefär 130 stater. Detär i stort sett alla länder som det har kommit flykting-ar från. Visum behövs ju inte när det gäller Nordensländer, EU-länderna och kanske , eller sådanaländer som inte "producerar" - ett fruktansvärt ord -flyktingar. Jag ifrågasätter det som man här använder.Jag avser då både viseringspolitiken, som är så hård,och återsändandet av flyktingar till ett land där sådanhär terror pågår.Anf. 19 Statsrådet ():Herr talman! Jag börjar bakifrån. När det gällerAlgeriet har FN:s flyktingkommissarie , ifebruari , uttalat att man anser att situationen ilandet är sådan att det inte är påkallat med någotstopp av avvisningar dit generellt. Detta är UNHCR:slinje. Det är alltså en annan än t.ex. Kosovobedöm-ningen. Det utspridda våldet i påkallar natur-ligtvis största möjliga försiktighet vid bedömningenav varje enskilt asylärende, och så sker.Lennart Rohdin ställde tre frågor, på vilka han fåttsvar - tillfredsställande sådana, menar jag. Han ägnarsitt andra inlägg åt att skåpa ut EU, regeringen, riks-dagsmajoriteten, och en hel del an-nat.Anf. 20 ():Herr talman! Jag vet inte på vilket sätt jag skulleha skåpat ut EU. Jag sade: Skyll inte den politik somSveriges regering för på EU! Fästning är detinte EU som bygger, utan det är ett antal västeurope-iska stater som bygger detta med mycket intensivmedverkan från den . Det är precisvad det handlar om när det gäller viseringspolitiken.Statsrådet säger att målet är att skapa så stor frihetsom möjligt för rörelser över gränserna, också i frågaom släktkontakter.Vad vi i verkligheten ser i denna Fästning Europaär att dessa stater inför viseringsplikt vad gäller allt-fler utanförliggande stater. Med anslutningtill Schengen är vi uppe i ca 130 stater, och det finnsväl inte någon flyktingproducerande stat som inteingår i denna grupp. Vad detta innebär för människorsom vill och behöver söka asyl kan vi kanske åter-komma till i en senare debatt , men det innebärsvårigheter för människor.Statsrådet säger att det finns direktiv för när detgår att bevilja besöksvisering, och det gäller i principkärnfamiljen. För de av oss svenskar som lever ettnormalt liv är det dock naturligt att umgås med, resatill och besöka sina fastrar, mostrar, kusiner m.fl.Dessa tillhör visserligen inte kärnfamiljen men är enväldigt viktig del av de flesta svenska familjers nät-verk. Så är det naturligtvis också för våra invandrare.I många länder är det knepigt att besöka dessa påplats. är kanske det mest tydliga exemplet påatt det kan vara svårt, farligt och avskräckande för iSverige boende människor med algeriskt ursprung attta sig tillbaka till . Vad vore lättare än att föraen generös politik så att människor, precis på sammasätt som svenska medborgare, kan träffa sina kusiner,fastrar och mostrar också om de råkar bo i ?Men då kommer Fästning in. Hos den so-cialdemokratiska regeringen och hos utlänningsmyn-digheterna finns det en ryggmärgsreflex att ställaföljande fråga: Tänk om de hoppar av? Jag skall inteunderskatta den risken, med tanke på hur det ser ut,hur det skoningslösa våldet blint drabbar enskildamänniskor, men får detta hindra normala mänskligakontakter mellan släktingar? Ja, i Fästning fårdet ske, men inte i det nya, fria med öppnagränser som vi såg en vision av när muren föll i Berlinoch kommunismen sopades undan. Den svenska re-geringen medverkar till det.Jag vet att statsrådet inte känner någon oro. vet att han kan lita på att de svenska utlänning-smyndigheterna ser till att den här politiken i prakti-ken genomförs. Jag känner oro, och jag tycker att detvore rimligt att statsrådet - även om han inte är oroad- åtminstone kunde svara på de frågor som jag ställdei mitt första inlägg. Hur många ansökningar om be-söksvisum har ambassaden i tagit emot de se-naste två åren? Hur många har beviljats? Hur mångahar skickats vidare till , och hurmånga har beviljats av ?Det finns ingen möjlighet att överklaga negativabeslut. Man kan ha tilltro till och tillambassaden när det gäller de beslut som fattas, mendet finns ingen insyn i grunderna för detta. Det finnsingen möjlighet att pröva de enskilda avslagen. Män-niskor som vill umgås över gränserna med sina släk-tingar står rättslösa i det som ingår i FästningEuropa.Anf. 21 Statsrådet ():Herr talman! Det är uppenbart att vi har olika upp-fattningar om hur är ordnat efter Berlinmurensfall. Det blev ju inte det som vi hade hoppatspå. I stället fick vi se hur bröt ut. Vihar också sett hur i gränsområden runt framför allt fattigdomen har skapat våld, ter-ror och flyktingströmmar. Detta har bl.a. lett till att vii fortsatt har en reglerad invandring, samtidigtsom vi har haft att hantera de största flyktingström-marna sedan andra världskriget.Sverige har - jag fick de senaste siffrorna så sentsom - tagit ett ansvar när det gäller f.d. Jugo-slavien som är större per capita än något annat land iEuropa. Att mot den bakgrunden höra sig om regeringens avsikter och politik somnågot slags värsta förbrytelse i tycker jag ärmotbjudande.Den politik som vi för grundar sig på en riks-dagsmajoritet och är i överensstämmelse med FN:sflyktingkommissarie. Det är oerhört viktigt. Jag har imitt svar redogjort för de frågor som . Om han inte är nöjd med det, får han faktisktacceptera att han är i en minoritet, men han behöverju inte ta till sådana överord och anklaga majoritetenför att på något sätt vara illvillig och för att hålla påatt bygga upp en Fästning . Det gör vi inte alls.På den konkreta frågan kan jag svara att 835 alge-riska medborgare ansökte om visering tillSverige. var motsvarande antal 640. Avdessa beviljade ambassaden 222 viseringar 1997, dvs.27 %. beviljade 100 viseringar, vilketär . Avslagen var 513 eller . vardet i stort sett samma fördelning.Anf. 22 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Detär, såvitt jag förstår, i av fallen sommänniskor med, som jag antar, goda och rimliga skälhar möjlighet att komma till och besöka bl.a.sina släktingar.Statsrådet talade om enorma flyktingströmmar iEuropa efter murens fall. Vi har haft en flyktingströmi som har drabbat , och den kom isamband med , ett krig som är överoch förhoppningsvis inte återuppstår.