prot · GL09105 · 1998-05-11 00:00:00 — Är tiden i hushålls-gemenskap i överhoppningsbar, som manbrukar säga i a-kassesammanhang? Räknas inte den?Det handlar också om den unge mannen som medstarka krigstrauman flyr till . Tiden i ovisshetgör att han har förlorat allt. Han säger att han i dagmår om möjligt ännu sämre, och att han har förloratallt människovärde. När Invandrarverket frågadehonom varför han inte skaffar familj säger han: Hurskall någon ansvarstagande person kunna skaffa fa-milj under dessa förhållanden? Jag vet inte om jag fårstanna. Hur skall jag våga knyta an till någon när jaginte vet om jag måste lämna henne? Hur skall jagvåga skaffa barn när jag inte vet om jag får se minabarn växa upp?Vad gäller människorna i de barnlösa blandäkten-skapen säger att de inte kan avvisastill Bosnien. Jag delar den uppfattningen, med tankepå läget i Bosnien. Men för den serbiska kvinna somär gift med en kroatisk man och som hela sitt liv bott iBosnien, där paret utnyttjade möjligheten att fly tillSverige med kroatiska pass, är situationen inte såenkel. Hon måste söka permanent uppehållstillstånd iKroatien. Till sin ansökningshandling måste honbifoga vigselbevis och intyg på att maken är kroatiskmedborgare. Maken, som egentligen inte är kroatiskmedborgare, måste bevisa att han har fast boende iKroatien, dvs. att han äger en lägenhet eller har enhyresrätt. Han måste dessutom bevisa att han haranställning i eller någon annan inkomst. Detsäger sig självt att med dessa krav kommer intemånga av de ensamstående eller barnlösa paren frånBosnien med kroatiska pass att få uppehållstillstånd iKroatien.Vad tänker göra med dessa människor?De som har fått lagakraftvunnet beslut har tre måna-der på sig att lämna landet. För många har tiden redangått ut. säger visserligen att mankanske måste överväga att ändra praxis, men vadhänder med dem som har fått sina lagakraftvunnabeslut?Det handlar alltså om dem som har hamnat mellanstolarna - de som inte omfattas av förordningar ellerpraxisbeslut, men som kan ha väl så starka skäl.Vad händer med bosnienkroater med serbiskt ur-sprung som inte får uppehållstillstånd i ?Vad händer med de kosovoalbaner som inte om-fattas av förordningen, men som på grund av att de avInvandrarverket betraktas som svårare fall t.ex. fåttsina lagakraftvunna besked ?Jag skulle önska att statsrådet ville uppta en del avsitt svar med att utveckla sina synpunkter på vad manskall göra med dem som hamnar mellan stolarna.Anf. 32 ():Herr talman! I en föregående debatt förklaradestatsrådet att jag var i minoritet när det gäller denförda asyl- och invandringspolitiken. Det är förvissosant. Det finns en klar majoritet här i för attvara med och bygga Fästning . På den punktenbehöver inte känna någon oro. Menäven minoriteten kan ju ta sig friheten att påtala bådedet som görs och det som sägs, t.ex. i den här debat-ten.I sitt svar säger statsrådet att det handlar om attsvara på huruvida lagen efterlevs på ett konkret sätt.Lagen kan efterlevas på många sätt. Han säger att en allmän rättsligprincip säger att bevisbördan ligger hos den somåberopar en viss omständighet. Det kan så vara.Sedan, i ett ganska försåtligt glidande, förrädisktresonemang, hänvisar statsrådet till och säger att "den sökande skall bistå utredarenså att alla fakta fullständigt kan klarläggas". Någrameningar senare kommer slutsatsen mycket försåtligt:"Medan bevisbördan i princip ligger hos den sökan-de".Det ligger väldigt långt ifrån det Genèvekonven-tionen talar om, nämligen den sökande som kännergrundad anledning att inte kunna åtnjuta skydd i detland man befinner sig i.Att bistå vid utredningar är allt annat än att asylför den enskilde betingas av att vederbörande kanbevisa sina skäl i alla lägen.Sedan tycker jag nästan att det är litet magstarktnär statsrådet t.o.m. hänvisar till principen the benefitof the doubt. Jag kan garantera statsrådet att i alla debeslut jag har läst från och i negativa ärenden ärdet alltid raka motsatsen till the benefit of the doubt.Man söker varje anledning att fälla den sökandeshistoria, hur svag denna anledning än kan vara.Sedan gällde det detta att lagen inte beskär någonmöjlighet att söka asyl. Nej, lagen beskär inte någonmöjlighet. Men om man har viseringsplikt från allaflyktingproducerande stater blir det svårare för män-niskor att komma därifrån och söka asyl i ett land därde kan få sitt skyddsbehov tillgodosett.Jag hänvisar till den förra debatten vi hade om Al-geriet. I och med att alla , grannstatersom respekterar mänskliga fri- och rättigheter ochsom har skrivit under , har införtviseringstvång från blir det svårt för folk iallmänhet att komma hit och besöka sina släktingar.Och det blir ännu svårare för dem som har anledningatt söka skydd för att de inte kan få det i , ochjag tror att statsrådet kan vara överens med mig om attdet är många som kan behöva detta.Det är ju precis det som är avsikten med politikeni Fästning , nämligen att hålla människor somskulle ha anledning att söka skydd borta från möjlig-heten att söka det. Viseringspolitiken drabbar framförallt just dem. Detta innebär att lagen beskär möjlighe-terna för skyddsbehövande att söka asyl. Det är precistvärtemot vad statsrådet säger i sitt svar.Anf. 33 Statsrådet ():Herr talman! Det verkar som om samma position oavsett vilken fråga vi har uppe.Allting är illvilja, försåt, förräderi vare sig det handlarom , eller flyktingpolitiken. Detpåminner litet om att i pekar allakurvor nedåt.Vi har fört debatten om flyktingpolitiken mångagånger i . Där tror jag att det är oerhörtviktigt att hålla sig till en position, nämligen att inteförsöka göra lagar och förordningar utifrån tidnings-artiklar och särskilt inte de i kvällstidningarna.En kvällstidning kan ha en lång se-rie under . Längre fram i tidenkommer den andra kvällstidningen med tvärtombud-skapet, vad det nu kan vara. Man åberopar mycketöverdrivna, spektakulära uppgifter tillbaka i tiden.Vi kan se effekterna av hur det kan gå, om manskulle följa kvällspressens s.k. debatt i dessa frågor, iDanmark. Där bidrog tidningen i höggrad till den flyktingnegativa opinionen som finns där.Jag tror att man måste ha klart för sig vilka krafterdetta kan frambringa och vilken vikt och vilket ansvarsom har att föra en debatt utifrån fakta.Som svar på alla de frågor som producera kan jag bara sägaatt för min del finns det en sak som är oerhört viktigäven om vi nu har fått fram en bra lagstiftning - enreformerad, modern och human lagstiftning som stårsig mycket väl i världen och som nästan är ett undan-tag inom EU än så länge, åtminstone i dess praktiskagenerösa tillämpning. Det är att vi aldrig kan fixeraflyktingpolitiken. Den måste ständigt vara utsatt förgranskning och förändring, eftersom vi ytterst har attgöra med människor och deras liv och leverne. Vi haratt göra med situationer, som vi aldrig kan föreställaoss, som producerar flyktingskap.Därför måste vi vara vaksamma, grans-ka och komma med nya förslag. Jag ser det som enoavbruten process för att humanisera ett mycket svårtområde inom politiken. Därför kan jag inte svara påalla dessa frågor som ställs. Många av dem hanterarjag inte själv utan det sker på myndighetsnivå utifrånde direktiv som kommer från denna kammare. Vimåste ha perspektivet att granska processenoch se till att det blir bättre och bättre. Att söka asylär en mänsklig rättighet, och den mänskliga rättighe-ten skall hanteras på ett värdigt sätt.Anf. 34 ():Herr talman! Jag vill också ha en generös och hu-man flyktingpolitik. Men jag hävdar att vi inte har detlängre. hade vi i i vårt pro-gram att vi skulle ha en sådan bistånds-, utrikes- ochflyktingpolitik att den minskade flyktingströmmarna.Jag står fortfarande fast vid detta, och det har nuegentligen antagits i vår flyktingpolitik. Men vi måsteta ett speciellt ansvar för dem som knackar på vårdörr. Det tycker jag att vi har tappat bort.Jag nämnde mycket tydligt att om jag bara hadeläst artikelserie hade jag gripits, men jaghade andra fakta bakom vartenda fall i den artikelse-rien. Det var därför jag tog upp den. Det är en väldigskillnad mellan att läsa en artikelserie och att under15-20 år ha upplevt fler och fler sådana fall. Där stårjag i dag.Innan tiden tog slut talade jag om att man kanbryta ned människor som arbetar under sådana förhål-landen och med den inhumanitet som finns. De kanbli förhärdade. Det tycker jag är det värsta som kanhända.Hur går det med frivilligorganisationerna och en-gagerade medmänniskor, t.ex. klasskamrater ochderas föräldrar? De lär sig den oväntade läxan. Det ärinte värt att engagera sig och arbeta för humanism ochmedkänsla, och detta i ett demokratiskt land.Det finns mer än majoritetsbeslut när det gällermänskliga rättigheter. Man kan inte bara stå och säga:Det finns en majoritet i . Jag anser att denmajoriteten ofta är inhuman. I en demokrati där ma-joritetsbeslut alltid gäller kan en minoritet aldrig görasig gällande. Det kan gälla samer, glesbygdsgrupper,miljögrupper eller asylsökande.I frågor om mänskliga rättigheter måste vi se tillatt humanism, medkänsla och varje människas likarätt får råda.När det gäller asylsökande är det naturligtvis ännusvårare. De har inga medborgerliga rättigheter. Hur skall de göra sina röster hörda? Det villjag fråga det gäller Kosova och har vi haftmånga interpellationsdebatter och många frågor ochsvar. Jag menar att den förordning som jag längeefterlyste och som kom inte räcker . Den räcker faktiskt inte när det ser ut som detgör i Kosova.Vad skall vi som land kunna göra? Situationen ären tidsinställd bomb, som flera av oss har hävdatalltsedan bröt ut, t.o.m. . Detär en tidsinställd bomb, och den är mycket nära attbrisera. Stubinen är kort.Egentligen är det en fråga för utrikesministern.Men bistånd, flyktingpolitik och utrikespolitik är sånära involverade att man inte riktigt kan skilja dem åt.När avser ministern att göra något ytterligare änden förordning som kom? Situationen har ju ändrats.Man säger i flyktingpolitiken att när man kan göraändringar så kan det också bli helt andra förutsätt-ningar, andra praxisbeslut och andra beslut över hu-vud taget.Anf. 35 ():Herr talman! Jag vill passa på att tacka statsrådetför det senaste svaret om att vi måstegranska processen. Det är viktigt att vi gör det.Den andra delen i svaret som jag ville ta upp varRagnhild Pohankas fråga om statsrådet har föravsikt att verka för en generös och human flykting-politik. Liksom statsrådet har jag faktiskt en vissfäbless för ordböcker. Jag har, för att vara på densäkra sidan, tittat i . Hu-man står för mänsklig, människovänlig, hygglig, till-mötesgående. Humanitet står för mänsklighet, mild-het. Humanitär betyder människovänlig.Allt som har med humanitet att göra har ocksåmed människor att göra. Det är det som skiljer ossfrån djuren. Det som skiljer människorna från djurenär moralen. Moral kan vi inte lagstifta om. Den ärpersonlig och individuell. Det går med andra ord inteatt lagstifta om vad som är humant eller inte. Vi villinte heller att tjänstemännen skall lägga sina egnamoraliska värderingar i vad som är asylskäl eller inte.I förarbetena till lagen skriver vi att med humani-tära skäl menar vi särskilt udda och ömmande fall. Jagmenar att det inte går att lagstifta om något sådanteftersom det är individuellt vad dessa begrepp stårför. Det bekräftade också före-trädare när de besökte utskottet senast. Det kan varaett av våra missförstånd.När hävdar att svensk lag gårföre och statsrådet hävdar att såinte är fallet, eftersom det inte sker någon bedömningav samhällets intressen kontra asylskäl, är det förståsstatsrådet som rent tekniskt har rätt och RagnhildPohanka som har fel. Vad säger äratt det kanske finns andra tolkningar av vilka som harasylskäl.Vad och även jag framför alltskulle vilja veta är hur samhällets intressen förhållersig till de barn som har humanitära skäl. Det finns två chilenska syskon i som enligt inte har asylskäl men som skulle kunnaha humanitära skäl. Statsrådet säger att flyktingenskall ges tvivelmålets fördel. Flickan har enligt egenutsago utsatts för sexuella övergrepp av sin far. säger: Hur skall vi veta det?Nu görs en barnpsykiatrisk utredning. Det bordege anledning att bevilja inhibi-tion. Men eftersom man inte tillämpar the benefit ofthe doubt har man inte gjort det.Det skulle vara intressant att höra statsrådets syn-punkter på de här avvägningarna.Anf. 36 ():Herr talman! talar om konspirations-teori när jag ifrågasätter motiven till att man agerar påett annat sätt än vad man säger sig göra. Det kanske ärnaturligare för statsrådet att alltid prata om sådantsom man är överens om och som det inte finns någonanledning att ifrågasätta. Det gäller inte för min del.Jag måste ändå ställa frågan - jag vet att jag intefår något svar - till statsrådet: det så att viserings-politik drabbar någon annan grupp av människorhårdare än dem som har behov av skydd och av möj-ligheten att söka asyl?Största möjliga frihet, säger och re-geringen i sitt orwellska nyspråk när det gäller flyk-tingpolitiken - största möjliga rörelsefrihet samtidigtsom man för en politik som innebär att alltfler staterblir viseringspliktiga, inte färre. När fler stater låtersina medborgare resa ut fritt blir det fler stater frånvilka inte låter folk resa in fritt. Är det störstamöjliga rörelsefrihet?The benefit of the doubt, säger statsrådet. Men detär ju faktiskt så att i rader av beslut om avslag frånInvandrarverket och förklararman att det kanske skulle kunna finnas någon anled-ning till alla de sakskäl som har förts fram av densökande.Jag var med om ett fall med en ugandier som hadeett intyg från ett svenskt centrum för tortyrskadade påett 30-tal tortyrskador. sade attdet inte kunde uteslutas att han hade fått dem på någotannat sätt. Jag vet inte om det var en bilolycka ellerliknande man tänkte på. Man konstaterade vidare atthan inte hade med sig några papper från de ugandiskamyndigheterna på att han hade blivit torterad och attdet därför kunde finnas något annat skäl.Konspiration, säger statsrådet. Ja, men det ärverkligheten i ochFästning Sverige.Anf. 37 Statsrådet ():Herr talman! Allting är relevant i denna värld. Jagtror att om man sätter sig det före kan man säga attGenèvekonventionen inte heller är humanitär eller attUNHCR:s olika rekommendationer inte heller ärhumanitära. Vad vi talar om är flyktingpolitik i envärld där vi har reglerad invandring. Då måste man havissa regler, och man måste sätta vissa gränser. Detfinns alltid utrymme för någon att säga att det här ärinte humanitärt.Jag menar att den flyktingpolitik som vi har iSverige och som är utsatt för kontinuerliggranskning tillhör de allra bästa som finns. Om maninte tar en kvällstidning utan en morgontidning vardet ett reportage om europeisk flyktingpoli-tik. Där kom ut mycket väl, om inte bäst. Menså länge vi har reglerad invandring måste vi varavaksamma och fortsätta reformprocessen.När det gäller Kosovo fattade vi beslut om dennaförordning . Det behövde vi inte göra. Men vigjorde det av humanitära skäl. Jag tror inte attnågot annat land hade gjort det. Dessutom vet ävenRagnhild Pohanka att vi inte sänder tillbaka personertill Kosovo. Därefter har också UNHCR:s rekom-mendation kommit. Men vi fattade beslutet före dethär i Sverige.Jag skulle vilja säga något rent allmänt om Ko-sovo. Det är bekant vad vi gör där i form av bl.a.påtryckningar. har precis varit iBelgrad och talat med och andra om detta.Jag har en vädjan till er tre interpellanter som harett kontaktnät och även kontakt med kosovoalbaner iSverige. Försök att få dem som är såpass desperataoch som tycker att det är så hopplöst att de känner attde själva måste åka till och slåss att inte göradet. Vi måste ha en politisk lösning. Ingenting gagnasav krig eller av att man rekryterar sig till upphovs-männen. Säg till dem: Åk inte till Kosovo för att slåss.Det skulle jag vilja be er att hjälpa till med.Anf. 38 ():Herr talman! Det har jag gjort. Jag har talat medganska många just om det, också i större grupper.Man har en president som förespråkar inte en exilre-gering, men en bredvidregering i sitt land, som före-språkar icke-våld. Det vore lämpligt att följa hans råd.Det tycker jag är viktigt att vi för ut. Jag håller heltmed om det. Det kanske är det viktigaste vi kan göra.Jag vill återgå till det. Jag har följt en person frånBangladesh. Han skickades ut meddropp. Han togs från en psykiatrisk klinik och skick-ades till där han fängslades. Dettavar ett bevis för vilka skäl och behov han hade av attfå stanna. Han lyckades med hjälp av indier att ta sigtill igen och fick ett nytt avvisningsbeslut.Är detta humant? Det är bara ett exempel, och detkanske är ointressant, men det finns många sådana.Man behöver inte gå till kvällstidningarna. Det finnsså många exempel i verkligheten. serman en bild av hur det hårdnar , hur detbyggs fängelser i besökte fängelser i . Jag var inte medpå det ena fängelset. Där kallade man folkför illegala flyktingar. Man kan kanske säga att detvar flyktingar utan asylskäl i vissa fall. Men fanns därnågon illegal flykting? Det kan man inte vara. Anting-en är man flykting eller också är man det inte - menman kanske inte har flyktingstatus. Detta byggs alltsåupp. Vi har förvar i också. Vi är en bra bitfrån det som händer i andra länder, men vi vill för-hoppningsvis inte heller arbeta på det viset.Jag känner väl till den här förordningen - jag yr-kade på att den skulle komma. Jag vill fråga en gångtill: Finns det planer på att ändra den , eftersom deninte uppfyller kraven på grund av att det har hänt såmycket och tyvärr kanske också gör det i fortsättning-en?Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1997/98:288 om be-siktning av svenskregistrerad bil i utlandetAnf. 39 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att verka för möjligheten att kontrollbe-siktiga en svenskregistrerad bil i annat EU-land hosAB motsvarighet i detta EU-land. Frågan ställs mot bakgrund av de problem somuppstår då svenskar med svenskregistrerade bilarunder vistas i utlandet, t.ex. Spanien.Det kan då vara svårt att inställa sig i förkontrollbesiktning inom föreskriven tid. 200-300 milsbilfärd till för kontrollbesiktning verkarorimligt. Följden blir då att körförbud inträder, och dågäller varken bilens vagnskade- eller räddningsför-säkring.Jag delar helt uppfattning att deti takt med ett allt närmare samarbete EU-ländernaemellan, på alltfler områden, framstår som rimligt atten kontrollbesiktning även i ett annat medlemslandframöver skulle kunna bli möjlig. Enligt vad jag harerfarit har emellertid ännu inga avtal slutits mellanmedlemsländerna som gör detta möjligt.I regeringens proposition 1997/98:56, Transport-politik för en hållbar utveckling, föreslås en särskildEU-strategi på transportområdet. Där framhålls bl.a.vikten av att de gemensamma regler som finns omsäkerhets- och miljökrav verkligen följs och att detillämpas på ett likartat sätt inom de olika medlems-länderna. Här bör vara aktivt för att se till atten tillsyn över att reglerna efterlevs kommer till stånd.Det kommer att skapa förutsättningar för ömsesidigterkännande av resultat från kontrollbesiktning inommedlemsländerna.De administrativa förutsättningarna för att accep-tera besiktningsintyg från andra medlemsländer harunderlättats dels genom antagandet av ett direktiv omåterkommande fordonskontroll som skall ha införts imedlemsländerna , dels genomett direktivförslag om gemensamma registreringsbevisför motorfordon som planeras kunna införas . Till direktivet om återkommande fordonskon-troll har knutits en kommitté som skall verka för attutveckla reglerna i takt med den tekniska utveckling-en. Ett viktigt mål för kommittén är att införa gemen-samma besiktningsregler och ett rapporteringssystemsom innebär att bilägarna skall kunna kontrollbesikti-ga sin bil var som helst inom EU. stöder ak-tivt detta arbete.Anf. 40 ():Fru talman! Jag vill tacka kommunikationsminis-tern för det positiva svaret på interpellationen. Vi äruppenbart helt överens om vikten av ett alltmer bred-dat samarbete i EU på alltfler områden.Problemen som uppstår då svenskar medsvenskregistrerade bilar vistas iutlandet och därigenom missar att inställa sig medbilen för kontrollbesiktning just i kan leda tillallvarliga komplikationer. Körförbud inträder, ochmöjligheten att ta sig långa vägar hem till förkontrollbesiktning ter sig dyrbar och också riskfylld,inte minst genom att vagnskade- och räddningsför-säkringen i det läget upphört att gälla.Jag är givetvis mycket tacksam för den redovis-ning som statsrådet här ger i svaret, där hon bl.a.betonar vikten av en gemensam EU-strategi på trans-portområdet och också vikten av att de gemensammaregler som finns om säkerhets- och miljökrav verkli-gen följs och tillämpas på likartat sätt inom de olikamedlemsländerna. Bedömningen att det kommer attskapas förutsättningar för att ett ömsesidigt erkännan-de av resultat från kontrollbesiktning inom medlems-länderna relativt snart skall kunna genomföras är juglädjande. Redovisningen kring de administrativaförutsättningarna för att acceptera besiktningsintygfrån andra medlemsländer synes genom ett nyligenantaget direktiv också nu avklarad.Jag tycker att den kommitté som knutits till direk-tivet och som har uppgiften att verka för att utvecklareglerna i takt med den tekniska utvecklingen har enmycket viktig uppgift.Målet att uppnå genomförandet av gemensammabesiktningsregler och rapporteringssystem så att bil-ägare kan klara av kontrollbesiktning av sin bil var-helst inom EU är också bra. Det är självfallet positivtatt stöder detta arbete. Jag förutsätter att manockså driver det.En följdfråga som följer på svaret är: Hur lång tidkommer det att ta innan målet kan nås? Denna frågaär inte minst beroende av att direktivförslaget omgemensamma registreringsbevis från motorfordoninom EU planeras kunna införas först ,enligt svaret. Så skall det väl inte behöva ta?Anf. 41 Kommunikationsminister ():Fru talman! Jag tror att vi har en ganska stor sam-syn på det här området. Det handlar om att vi skallgöra det så litet byråkratiskt krångligt som möjligt attklara säkerhets- och miljökraven.Den mycket konkreta frågan var hur dethär kommer att ta. Det finns de som säger att det är såbesvärligt att det kommer att ta upp till . Vi hardrivit att det skulle kunna , men vihar stött på motstånd. har vi alltså inte lyckatsnå framgång i detta, men vi driver frågan att det måstesnabbas på.Min uppfattning är att vissa nationella myndighe-ter ännu inte riktigt har känt att det finns ett starkttryck från bilägarna i de här frågorna. I och med attkonsumenttrycket ökar - vilket jag är övertygad omatt det kommer att göra - tror jag att vi därigenom fårhjälp när vi driver frågan att det skall kunna genomfö-ras betydligt snabbare. Konsumenttryck brukar varaganska effektivt, och om vi hjälps åt kommer vi säkertatt lyckas inom en rimlig tid.Anf. 42 ():Fru talman! Det gläder mig att vi på det här områ-det har en gemensam syn. Jag tror att det är väldigtviktigt över huvud taget när det gäller EU-frågor att vigemensamt arbetar för bästa i EU och att vidärigenom kan åstadkomma förbättringar på olikaområden. Här är uppenbart ett sådant område där detskulle vara mycket angeläget, inte minst för bilägarna,att känna att vi kan klara det här utan större risker. Jaghar träffat många människor som har framfört detta.Man har helt enkelt inte riktigt förstått varför vi inteskulle kunna komma snabbare fram.Nu inger statsrådets svar ett hopp på den punkten.Jag vet inte vilka länder som är mest motsträviga idagsläget, men av svaret att döma är problemen småpå svensk sida. Vi är överens och driver frågan. Då ärdet bara att hoppas och önska statsrådet lycka till i detfortsatta arbetet i den här frågan.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1997/98:302 omtransporter genom BohuslänAnf. 43 Kommunikationsminister ():Fru talman! Per har frågat mig vad jag avseratt göra för att gynna de miljövänliga transportalter-nativen i . Frågan ställs mot bakgrund avbl.a.