prot · GL09114 · 1998-05-28 00:00:00 — Det är alltså inte så att desom arbetar fysiskt med detta ställer sig avvisande tilldenna form av redskap att gripa in.Vi vill alltså inte att man skall gripa in i straffandemening utan som ett uttryck för ett engagemang.Anf. 80 () replik:Herr talman! Menar då att manegentligen skulle ha en skillnad på kriminaliseringenså att det just i fråga om kvinnorna är vård och be-handling som gäller? Vilka insatser skall man i så fallgöra med könsköparna? Skall man inte se det somkriminellt? Det här är två olika aspekter på prostitu-tionen, två olika roller. Om man bara använder krimi-naliseringen som ett instrument för att kvinnorna skallfå vård, vad är den då för instrument när det gällermännens roll i det hela?Anf. 81 () replik:Herr talman! Det finns olika påföljder inom kri-minalpolitiken. Vi vet att det slår olika i enskilda fall.Det döms inte alltid till samma påföljd för ett visstbrott. Om de sociala skälen slår över kan det vara enmer adekvat reaktion att döma till den typen av åtgär-der. För männen är säkert den allmänpreventiva effek-ten bättre om det finns en rent repressiv påföljd.Det kan finnas olika uppfattning om vilken reak-tion samhället skall ha i förhållande till olika aktörer.Anf. 82 (mp) replik:Herr talman! För mig är detta särskilda yrkandesom lagt fram förvirrande. Han läserhögt ur civilrättslig lagstiftning. Man kan först fåintrycket att det hela bara är ett lagtekniskt problem.Men i yrkandet framgår att hela andra stycket skallutgå. Det är precis det stycket där grov kvinnofrids-kränkning är beskrivet och som anges i den nya lagen.Jag hörde inte ge någon innehållsligmotivering till ändringen. Det blir en väldig ändringom det stycket utgår.Kan ge mig en motivering tillvarför hela andra stycket skall strykas? Vad är skälet?Är det ett för stort ingrepp i äktenskapet? Vad gårändringen ut på?Anf. 83 () replik:Herr talman! De gärningar vi vill bestraffa täcks inav första stycket. Andra stycket har ingen självständigbetydelse. Det är det som är problemet. Lagrådetsäger också att det inte finns något skäl för andrastycket. Det har inget innehåll, annat än att sätta ensärskild etikett på när aktörerna har varit gifta. Dåheter det grov kvinnofridskränkning. Det har ingensubstans. Jag håller med om att i den meningen är detförvirrande.Anf. 84 (mp) replik:Herr talman! Jag har sett det som bra att göra endistinktion på nära relationer mellan syskon och barnoch relationen med den man sammanlever med. Detär just kvinnan som sammanbor under äktenskapslik-nande former som utsätts för kränkningarna underlång tid, och det skall man ta hänsyn till vid döman-det.Anf. 85 () replik:Herr talman! Detta täcks av första stycket - detbehöver vi inte disputera om här. De kommer attdömas lika hårt där. Men där behövs inte den särskil-da etiketten.Det är möjligt att det hade varit riktigare - ochsom var inne på - att satsa på en renodladkvinnoparagraf och inte ha haft det vida, närståendebegreppet.Man får klara ut vad man är ute efter. Som para-grafen nu är utformad är andra stycket totalt utaninnehåll.Anf. 86 ():Herr talman! Vi kan aldrig acceptera våld ochövergrepp. Genom kvinnoforskningen står det klartatt våld mot kvinnor inte kan förklaras på samma sättsom annan våldsbrottslighet. Detta våld har ett närasamband med frågor om kvinnors och mäns olikaroller i samhället och bristande jämställdhet.Därför måste problemen analyseras och angripasutifrån ett könsperspektiv. Det krävs ökad medveten-het om de maktförhållanden som råder i samhället.Detta har uppmärksammats i socialdemokratiskamotioner. väckte jag en motion om inrättandet av en kvinnovålds-kommission. Vi blev hörsammade.Det är därför med stor glädje vi nu får ta ställningtill åtgärder för att motverka våld mot kvinnor ochprostitution. Insatserna har fått en sådan utformningatt de innebär ett engagemang från hela samhälletssida.Genom att öka myndigheternas ansvar att utvecklasin verksamhet kommer kunskaperna att öka kringföreteelser som rör våld mot kvinnor. Dessutom harbetydande resurser, , avsatts för attintentionerna verkligen skall få genomslag i det prak-tiska arbetet. Det kommer att ge goda möjligheter attförbättra situationen för de kvinnor som utsätts förövergrepp och våld och öka tryggheten i samhället.Då män utsätter kvinnor i nära relationer för våldtar det sig uttryck i ett beteende där våldet gradvis blirett normalt inslag i vardagen. Det gör misshandeln process med djupgående konsekvenser för bådaparter i relationen. Det framgår tydligt att det mångagånger inte är de enskilda handlingarna i sig somutgör kvinnans utsatta situation, utan främst den pressoch den systematiska kränkning hon ständigt utsättsför.De upprepade handlingarna är ett led att allvarligtskada kvinnans självkänsla och systematiskt kränkahennes integritet. Därför införs ett nytt brott i brotts-balken, grov kvinnofridskränkning, för att även lind-rigare straffbara brott som ingår i en sådan processskall kunna bedömas allvarligt.Jag vill yrka avslag på det särskilda yrkande somÅbjörnsson har lagt fram. Det är oerhört viktigt att vihar en konstruktion där vi kan se att man bedömervåld mot kvinnor på ett särskilt sätt och att det blir ettstarkt straffvärde. En liknande regel införs när detgäller brott mot närstående barn och andra närståendepersoner - grov fridskränkning.Kvinnovåldskommissionen förde också fram för-slag om att ta in andra inte straffbara handlingar i ettsådant brott. Var och en måste i förväg kunna bedömavad som är straffbart. Därför ingår endast redanstraffbara handlingar.Sedan 1983, då den senaste översynen av sexual-brottslagstiftningen gjordes, har det skett en rad för-ändringar och förtydliganden av lagstiftningen för attförstärka skyddet för barn och markera allvaret avsexualbrott mot barn. Trots detta är det inte tillräck-ligt. Det behövs ytterligare förändringar. Dessutomhar en rad uppmärksammade domar i sexualbrottsmålgett upphov till frågor om den nuvarande lagstiftning-en verkligen ger det skydd som var ämnat. Därför servi med tillfredsställelse på att regeringen tillsätter ensexualbrottsutredning för att se över hela lagstiftning-en.När det gäller våldtäktsbrott finns det behov av attbelysa frågan om att fokusera mer på samtycke i stäl-let för våld. Det är angeläget att få en systematisk ochheltäckande lagstiftning. Även om vi önskar att detskall ske skyndsamt, måste det hela få ta den tid dettar. Det är inte meningsfullt att i en reservation sättaen tidsgräns för när ett förslag skall presenteras.Redan nu föreslås att våldtäktsbegreppet skall ut-vidgas så att det även omfattar annan allvarlig sexuellkränkning som kan jämföras med påtvingat samlag.Det föreslås också att det skall vara straffbart att un-derlåta att anmäla eller på annat sätt avslöja sexual-brott.Jag välkomnar ändringarna i lagstiftningen gällan-de kvinnlig omskärelse. benämns den med sitträtta namn, dvs. Det är ett ingreppsom förstör väsentliga kroppsdelar och ger beståendeskador med fysiskt och psykiskt lidande. Sådana in-grepp är oförenliga med vår syn på individens rätt tillkroppslig integritet och kvinnans rätt att bestämmaöver sig själv. Det motiverar en straffskärpning. Ävenförberedelse, stämpling och underlåtenhet att avslöjabrott blir straffbart.Sverige har ratificerat och detförpliktar, både nationellt och internationellt att vidtaåtgärder för att förebygga och för att utveckla meto-der för omhändertagande och en god behandling.Från krävs det att principen om dubbelstraffbarhet skall slopas inom detta område. har tagit upp frågan och det betänkandet ärunder beredning, så vi får avvakta resultatet av denna.Herr talman! Prostitutionen utgör ett samhälls-problem även om den är förhållandevis liten i vårtland jämfört med andra länder. Det kan bero på att vihar haft en annan inställning till prostitution och på attde stora städerna genom olika projekt har gjort storainsatser för att motverka prostitution. Man har ocksågett stöd och hjälp åt de prostituerade.Arbetet har varit framgångsrikt när det har gällt attförhindra nyrekrytering av underåriga till prostitution.Men dessvärre har detta inte varit tillräckligt för attutrota prostitutionen.Diskussionen om en kriminalisering har ocksåvarit intensiv . Både 1977 och1993 års prostitutionsutredningar har övervägt fråganom en kriminalisering. Kvinnoorganisationer av olikaslag har drivit på, diskuterat och argumenterat för attfå till stånd en kriminalisering av könsköparna.Många inom polis och socialtjänst, som har arbetatlänge med prostituerade och som tveklöst har denbästa kunskapen om prostituerades livsvillkor och omprostitutionens skadeverkningar, har kommit fram tillatt det krävs en kriminalisering för att man effektivtskall kunna motarbeta könshandeln.I ett jämställt samhälle är det inte godtagbart attnågon utnyttjar någon annan för sina egna behov. Deprostituerade befinner sig ofta i en utsatt situation. Deutsätts för hot och misshandel, och en icke obetydligkoppleriverksamhet kretsar kring prostitutionen.Många finansierar sitt missbruk genom prostitution.För andra är prostitutionen en inkörsport till ettdrogberoende.Precis som och anför ireservation nr 10 finns det skäl för en kriminaliseringav kunderna, men man stannar dock för att så inteskall ske. Det är förvånande att har intagitdenna ståndpunkt. Folkpartisterna vill ju gärna fram-stå som att det är de som driver jämställdhetsfrågorna.Argumenten att prostitutionen kan gå under jordenoch att det kan vara svårt att bevisa att det har begåttsbrott är inte så starka att det vore rimligt att motsättasig ett förbud mot köp av sexuella tjänster.I reservationen lyfts fram att det behövs socialainsatser, och det ena utesluter inte det andra. Ett för-bud kompletterar övriga insatser. Det kan inte nogbetonas att de sociala insatserna kommer att vara välså viktiga framöver. Då är det angeläget att kommu-nerna har resurser för att kunna bedriva sådan verk-samhet. , som här starkt betonar socialainsatser, säger nej till ökade statsbidrag till kommu-nerna. Den politiken gynnar definitivt inte de socialainsatserna.Dessutom avsätts nu pengar till mansjourer ochandra frivilliga organisationer för att de skall arbetamed dessa frågor.En kriminalisering av köp av sexuella tjänster ärett klart avståndstagande från samhällets sida. Detkommer också att påverka attityderna i samhället.Många könsköpare kommer troligen att avhålla sigfrån att köpa sådana tjänster av rädsla för att bli före-mål för utredning och hamna i polisens register. Tro-ligen kommer också seriösa företag att dra sig för atterbjuda s.k. eskortservice - något som är kriminellt -till sina kunder. Minskas efterfrågan blir det ocksåstörre möjligheter att övriga insatser lyckas.En lagstiftning gör det lättare för polisen att ingri-pa när man vet att det förekommer prostitution. Ge-nom att det avsätts extra för poli-sens utrednings- och spaningsarbete får det också enprioritet.Det är positivt att får i uppdrag attfölja prostitutionens utveckling och även följa deninternationella utvecklingen av hur handel med kvin-nor inverkar på svenska förhållanden. I uppdragetingår också att utveckla metoder, samordna och för-medla sociala insatser när det gäller kvinnor somutsätts för våld. Kravet på ett nationellt kompeten-scenter kan anses tillgodosett i och med detta upp-drag.De stora städerna , och Mal-mö har arbetat med olika prostitu-tionsprojekt, även i sin reguljära sociala verksamhet.Man har goda erfarenheter av praktiskt arbete ochsamverkan mellan myndigheter. Man kan naturligtvisockså utveckla detta framöver.I socialtjänstlagen införs en ny bestämmelse omatt socialnämnden bör verka för att de kvinnor som äreller har varit utsatta för våld och andra övergrepp ihemmet får stöd och hjälp att förändra sin situation.Detta markerar vikten av de sociala insatserna.De uppdrag som myndigheter har fått på centraloch regional nivå för att förebygga våldsbrott motkvinnor och utarbeta åtgärdsprogram eller policydo-kument för sitt arbete kommer att innebära ett bättrebemötande mot utsatta kvinnor. Inte minst polisensoch åklagarnas speciella uppdrag att inventera för-söksprojekt och att utveckla metoder för sitt arbetekommer att göra att man på ett bättre sätt kan ta handom kvinnor. Detta får en stor betydelse för utredning-ar och för att förebygga våld.Genom att uppmärksamma jämställdhetsfrågornaoch frågor kring våld mot kvinnor i grundutbildningarframöver och se till att kompetensen ökar inom olikayrkesområden får man en bra utgångspunkt för detfortsatta arbetet.Det är synnerligen angeläget att män som begårvålds- och sexualbrott får möjlighet att bearbeta sinaproblem. Det gäller att förhindra att män som begårövergrepp mot kvinnor återfaller i liknande brottslig-het.Kriminalvården har byggtut olika påverkans- och behandlingsprogram. Det ärvärdefullt att det sker en ordentlig utvärdering avdessa. anförde här att det skulle beropå brist på resurser att kriminalvården inte har byggtupp dessa behandlingsprogram tillräckligt. Detta ärdirekt felaktigt. Kriminalvården har de resurser sombehövs för att klara av att ha ett bra innehåll i sinverksamhet.Kriminalvården har också tillsammans med Soci-alstyrelsen fått i uppdrag att kartlägga metoder ochbehovet av en utbyggnad av ytterligare behandlings-resurser. Detta kommer också att innebära att man fåren ökad kunskap om orsakerna till mäns våld motkvinnor.Jag vill slutligen också säga några ord om besöks-förbudet. Detta har utvärderats av BRÅ och senas-te av . Mycket tyder på attlagstiftningen fungerar i enlighet med dess syfte ochtillgodoser behovet av skydd. Målet är att ytterligarestärka skyddet för kvinnor. Det är då angeläget attfokusera mera på att begränsa mannens rörlighet istället för på kvinnans. Därför skall man utveckla enförstudie till det förslag som Kvinnovåldskommissio-nen har lagt fram om att man skall införa elektroniskövervakning för dem som döms till besöksförbud.Det är av största vikt att en sådan åtgärd skall införasom det är praktiskt möjligt, att tekniken fungerar ochatt det ger en reell möjlighet för polis eller övervakareatt ingripa vid en överträdelse. Det får på inget sätt gekvinnorna en falsk trygghet.Herr talman! Jag yrkar bifall till justitieutskottetshemställan och avslag på samtliga reservationer.I detta anförande instämde ,, , , , , ,, , ,och , alla (s).Anf. 87 () replik:Herr talman! , jag tog i mitt anfö-rande upp många av de frågor där vi är överens. Detär mycket viktiga frågor, som tyvärr inte har fått denbelysning som de kanske vore värda. Det som harbelysts i massmedierna är det kontroversiella att kri-minalisera könsköparna.Birthe Sörestedt talar mycket om de sociala insat-sernas betydelse och om hur bra vi har lyckats i Sve-rige. Men tror inte på de socialainsatserna, eftersom hon nu är beredd att ta till krimi-nalisering av den ena parten i detta sammanhang?Propositionens förslag, som fått utskottsmajorite-tens stöd, innebär att bara den ena parten skall krimi-naliseras för köp av sexuella tjänster. Lagrådet har isitt yttrande över regeringens förslag konstaterat attdet i inte finns något annat brott med sålåg straffskala som är straffbart enbart på försökssta-diet, så det är ganska unikt.Det blir lagligt att bjuda ut sexuella tjänster motbetalning, men att köpa den utbjudna tjänsten blirstraffbart. Förnuftsmässigt och moraliskt har i alla falljag mycket svårt att förstå denna tingens ordning. Detblir så att säga tillåtet att inbjuda till brott, att bjuda uten sexuell tjänst, men att köpa den utbjudna tjänstenblir straffbart. Anser verkligen attdenna lagstiftning är bra och trovärdig, eller är denbara ett sätt att markera?Anf. 88 () replik:Herr talman! Jag tror att detta blir en bra lagstift-ning och att den kommer att vara avskräckande. Jagförmodar att också har inställningenatt genom att vi instiftar en lag avhåller sig människorfrån att begå brott. I alla fall hävdar i andra sammanhang.Sedan är det då frågan om man skall kriminaliserabägge parter. Genom den utsatta situation som kvin-norna befinner sig i är det inte lämpligt att kriminali-sera kvinnan i detta sammanhang. Det är oerhörtviktigt att man bistår med olika stöd och sociala insat-ser. Även om man kriminaliserar könsköparna är detnaturligtvis viktigt att också de bistås med socialainsatser. Man har därför avsatt särskilda medel tillmansjourer och frivilliga organisationer för att kunnage hjälp och stöd.Anf. 89 () replik:Herr talman! Jag undrar om ni riktigt tror på dettaegentligen.Jag skall be att få läsa ett litet citat från vårt be-tänkande, s. 27, första stycket, de sista raderna. Jagförmodar att står bakom texten. "Genom ett förbud kan också prostitutionen ochdess skadeverkningar bekämpas på ett effektivare sättän vad det hittillsvarande arbetet mot prostitutionenhar åstadkommit. "Jag tror att förbudet kommer att göra att än mer avprostitutionen blir dold och underjordisk. Då frågarjag mig hur man skall komma åt den på detta sätt. Hurskall socialarbetarna kom åt dem som behöver hjäl-pen? Jag utgår från att menar att detär de prostituerade som behöver hjälpen i första handoch möjligtvis i andra hand köparna.Eftersom utskottsmajoriteten står bakom citatetvill jag att förtydligar på vilket sättkriminalisering av den ena parten kommer att bidratill att arbetet mot prostitutionen blir mer framgångs-rikt. Blir det lättare att nå de prostituerade med hjälp-och stödinsatser genom att prostitutionen blir merunderjordisk? Eller är det så, , att niresonerar som så att det som inte syns finns inte?Anf. 90 () replik:Herr talman! Om en hel del, som många tror, avdem som köper sådana här tjänster avstår från att göradet kommer efterfrågan att minska, vilket innebär attinsatserna lättare får genomslag.Under årens lopp har man i de stora städerna haftmånga prostitutionsprojekt som delvis har varit fram-gångsrika. Men man har från de olika projektens sida- polis, socialarbetare och andra som arbetar med deprostituerade - angett att om man verkligen skallkomma till rätta med problemet, krävs det dels kriminaliserar könsköparna, dels att man görsärskilda insatser för de prostituerade. Det är de sam-mantagna insatserna och åtgärderna i samhället somkan få en effekt på prostitutionen, och det är dennaeffekt vi vill åstadkomma genom att införa dennalagstiftning men också genom att betona vikten av desociala insatserna.Anf. 91 () replik:Herr talman! säger att skälet föratt ha kvar andra stycket är att kvinnovåldet har ettsärskilt straffvärde. Det tycker jag att man gott ochväl kan hålla med om. Men det är ju det som inte harkommit till uttryck i bestämmelsen, utan det står juprecis tvärtom. Där står: Har gärningar som anges iförsta stycket begåtts av en man mot en kvinna, somhan är eller har varit gift med eller som han bor ellerhar bott tillsammans med under äktenskapsliknandeförhållanden, skall han i stället dömas för grov kvin-nofridskränkning till samma straff.En normal skrivning i ett sådant här sammanhangborde ha varit att dessa förhållanden hade kvalificeratbrottet och att det därmed hade blivit ett hårdarestraff. Det hade jag kunnat förstå, och så trodde jag attdet var när jag läste texten första gången. Det var förmig så självklart. Men det står "samma straff". Det äralltså en fullständigt meningslös bestämmelse.Anf. 92 () replik:Herr talman! De särskilda brotten är grov frids-kränkning och grov kvinnofridskränkning. I bådafallen betonas det upprepade och systematiska ihandlingen. Det är lika allvarligt när det sker en sys-tematisk kränkning av kvinnor som av barn och andranära anhöriga. Därför är det viktigt att det rubricerassom ett särskilt brott och att det görs en särskild mar-kering att det gäller grov kvinnofridskränkning.Anf. 93 () replik:Herr talman! Det här är rena rama hokuspokus.Detta täcks ju in i det första stycket. Det finns ingetinnehåll i stycke två.Anf. 94 vice talman () replik:Herr talman! Först vill jag stötta iargumentationen kring varför man skall pröva krimi-nalisering av könsköp.Vi kan ta det här med våldtäkter på flickor. Manfår alltså inte utnyttja en flicka som råkar vara beru-sad eller inte kan försvara sig för att tillfredsställa sinasexuella drifter. Då kan vi säga: Man får inte hellerutnyttja en mycket socialt utsatt person i samma syfte.Jag vill bara ge ytterligare ammuni-tion i den debatten.Men att jag begärde replik var för att ta upp dethär med dubbel straffbarhet. Det finns ju faktisktländer som inte bara har ratificerat barnkonventionenutan även plockat in den i sin egen lagstiftning. Dåmåste definitivt det här med dubbel straffbarhet varamöjligt. Men jag tycker faktiskt även, när man harbarnkonventionen, att man borde pröva om det inte ärmöjligt med dubbel straffbarhet internationellt.Att vi har reserverat oss beror på att den härkönsstympningen pågår. Det är bråttom. Det krävsinternationella grepp. Då kanske man borde användasig också av som ett starkt på-tryckningsmedel.Sedan vill jag fråga om det här med besöksförbud.Hur länge skall vi få vänta på att det kommer förslagdär? Kvinnorna är faktiskt väldigt utsatta. Det ärkanske inte alltid så att besöksförbuden är så effektivtutformade att kvinnorna blir skyddade. Det är ocksåfråga om hur man tillämpar möjligheterna att användasådana här saker. Därför frågar jag: Hur snabbt kan viförvänta oss att det kommer förslag i den här frågan?Anf. 95 () replik:Herr talman! Jag kan naturligtvis inte stå här ochsäga exakt när det kommer något från förstudien omelektronisk övervakning vid besöksförbud. Vi är jualla överens om att det är angeläget att vi ger kvin-norna ett större skydd och att den här förstudien verk-ligen ger resultat, så att vi ser att det är praktiskt möj-ligt att genomföra en elektronisk övervakning.Det är väldigt viktigt att det fungerar. Om man in-för något sådant här skall kvinnorna veta att de kankänna sig trygga och att det kan bli ingripanden motdem som överträder. Tekniken skall i praktiken kunnareagera på en överträdelse så att inte kvinnorna hinnerbli utsatta . Därför är det viktigt att detgörs en grundlig förstudie innan vi genomför någotsådant här.Det här med principen om den dubbla straffbarhe-ten när det gäller könsstympning har, som jag tidigaresade, tagits upp av . Man berederBarnkommitténs förslag. Också detta kommer att varamed i beredningen.Anf. 96 vice talman () replik:Herr talman! Jag vill bara säga något som jag intesade i mitt inledande anförande, men som AliceÅström sade i sitt, nämligen att vi har en väldigt storsamsyn i de här frågorna. Det finns en väldigt starkvilja att samarbeta i dem också. Men vi som har re-serverat oss känner att det är många som är utsatta,många som faktiskt mår väldigt dåligt. De fortsätterockså att vara utsatta, och därför vill vi gå snabbtfram. Det är det som skiljer oss åt i många stycken.Vi har utredningar - ja. Men vi måste se till att dekommer till skott också, att utvärderingar verkligensker effektivt och att det inte drar ut . Förunder som vi utreder blir människor utsatta.Det är det som vi måste försöka undvika; att det tarför helt enkelt.Anf. 97 () replik:Herr talman! Det föreligger en hel rad bra förslag iden här propositionen. Precis som är vi också överens om mycket. Naturligtviskommer vi även fortsättningsvis att följa de här frå-gorna. Vi kommer att driva på, diskutera och förafram de ytterligare problem som kanske kan uppstå.Det är oerhört viktigt att vi tillsammans ser till attmotverka våld mot kvinnor och att vi motverkar pro-stitutionen.Anf. 98 (mp) replik:Herr talman! Att sätta en tidsgräns för översynenoch utredningen av sexualbrott är inte fruktbart, sägerBirthe Sörestedt. Men för de utsatta kvinnorna ochbarnen är det oerhört fruktbart och viktigt att lagarnajusteras så att domstolshanteringen överensstämmermed det allmänna rättsmedvetandet. Det har inte harvarit fallet hittills.I dag är det kvinnorna som skall känna skuld föratt de beter sig på ett visst sätt eller för att de är kläd-da på ett utmanande vis. De lagar som finns överens-stämmer inte med det som vi tycker, för lagarna ärskrivna ur ett mansperspektiv.