prot · GL0961 · 1998-02-04 00:00:00 — Utskottet ser inget sådantbehov och konstaterar att dagens regler väl svarar mothögt uppställda rättssäkerhetsmål. Av tidigare talarehar jag förstått att vi kommer att få återkomma tilldetta i replikskiftet. Men min åsikt är att rättsläget intealls är så otydligt som flera talare vill göra gällandeutan att det mycket väl lever upp till barnets bästa ochtill högt uppställda rättssäkerhetsmål.Ann-Kristin Føsker motionerar om barns rätt tillinformation. Även om utskottet har mycket stor för-ståelse för problemet i sig, tror inte utskottet att pro-blemet går att lösa via en familjerättslig lagstiftning.Utskottet avstyrker därför motionen.Slutligen har och om arvsrätt för kusiner. Även denna frågadiskuterade kammaren , då frågansenast togs upp. Vi konstaterade då att denna rättavskaffades 1928. Den efterföljande debatten harsnarare rört sig i motsatt riktning, dvs. att i än högregrad minska arvsrätten. Utskottet finner inte att saklä-get har ändrats nämnvärt, vare sig ellersedan den 5 februari 1997, då frågan senast diskute-rades.Herr talman! Jag yrkar med det sagda bifall tilllagsutskottets hemställan i betänkandet.Anf. 69 () replik:Herr talman! ser inget behov avatt ändra rättsläget när det gäller hävande av fader-skap. Jag delar inte den uppfattningen.Ponera, , att det finns en 40-årigkvinna, låt säga här i , som har lyckatsspara ihop till en insats till en bostadsrätt och i övrigthar precis så mycket tillgångar att hon klarar av att boi den. Hon gifter sig med en betydligt äldre man sominte har några tillgångar. efter äktenskapetråkar mannen ut för en olycka och avlider. En kvinna,jämnårig med änkan, dyker upp, visar upp ett fader-skapsintyg och hävdar att hon är barn till den avlidnemannen. Hon har ungefär samma förhållanden somänkan, inte särskilt gott ställt men en bostadsrätt somhon har betalat en insats för. Är det då rimligt attänkan skall tvingas sälja sin bostadsrätt för att klara utden särkullerätt som den andra kvinnan har?Det har talats om den svagare parten i ett sådanthär fall. Ja, vem är den svagare parten i det exempelsom jag gav? Är det änkan, som tvingas lämna sinbostadsrätt, eller är det det jämnåriga barnet, som harungefär samma trygghetsbas?Slutligen: Jag delar uppfattningen att detta handlarom svåra överväganden. Men skall man bara för attdet är svåra överväganden tveka inför att låta exper-terna ytterligare se över detta? Det vore fel. Därförbör frågan ses över.Jag yrkar bifall till reservation nr 8.Anf. 70 () replik:Herr talman! Såvitt jag förstår har inte det pro-blem som tog upp att göra med talerät-ten i första hand, för om jag förstod rätt hadefaderskapet redan fastställts i dom i det exempel somtogs. Det är klart att faderskap kan föra med sig en heldel negativa konsekvenser, men det ändras ju inte avhuruvida änkan, maken eller någon annan har talerätteller inte. I det här fallet har ju en domstol efter ut-redning och i dom konstaterat att den kvinna somAgne tog upp i exemplet är dotter till den avlidne.Vad som skall krävas för en ändring kan ju inte varaen besvärlig arvssituation eller att den som har avliditinte har berättat om sitt barn för sin hustru. För attlösa dessa problem måste ju helt andra åtgärder vid-tas.Anf. 71 () replik:Herr talman! Faderskapet i mitt exempel har alltsåfastställts av domstol . Det kan mycketväl vara ett rätt dömt faderskap, men det kan ocksåvara fel. Änkan känner inte till det. Det är hennesrättssäkerhet jag talar om, att enligt lagen ge hennemöjlighet att ånyo få pröva faderskapet efter att dennya tekniken nu har kommit till. Om dottern frivilligtlämnar ett blodprov är det ju inget problem. Men detär ju om hon nekar att göra det som rättssäkerhetenför änkan sätts på prov. Och den möjligheten bör honha i det läget att hon kan sitta i orubbat bo,som det heter. Hennes trygghet hänger ju på detta.Om hon är osäker bör hon ha denna möjlighet.Jag tycker att debatten här, med tanke på de oklar-heter som finns och en rad andra skäl som under de-battens gång har förts fram, mer och mer talar för attmajoriteten behöver ta det där lilla steget utöver vadman har skrivit. Man ligger i och för sig nära tillstyr-kan av motionerna, men ändå vill man inte pröva attlåta experter titta på det här ytterligare en gång.Anf. 72 () replik:Herr talman! Det finns inga oklarheter. Det AgneHansson pratar om är en dom som harvunnit laga kraft. säger att bara det atten senare hustru tvivlar på domen i största allmänhetskulle kunna göra att man river upp den dom som deten gång har fattats beslut om. Det är naturligtvis oac-ceptabelt av alla möjliga och upptänkliga rättssäker-hetsskäl.Om det däremot tillkommer ny bevisföring, nyasaker, som talar för att faderskapsdomen var felaktig- så att det faktiskt skulle kunna gå så långt att endomstol skulle kunna ompröva den - då återstår möj-ligheten att begära resning via . Omdenna situation inträder vet vi också vilka möjligheterman har att begära det. Men bara det att tekniken hargått framåt kan ju inte innebära att vi gör om alladomar. I så fall skulle en mängd domstolsförhand-lingar få göras om.Anf. 73 () re-plik:Herr talman! Motion 402 tar upp tre yrkanden därman kan säga att man mycket enkelt skulle kunnaundanröja en del av de regler som diskriminerarmänniskor som har en homosexuell läggning. Det ärju en uppfattning som jag skulle kunna tro att social-demokraterna ändå delar med oss. Man skall intediskrimineras på grund av sexuell läggning.Det hänvisas till utredningar. Den här frågan harvarit uppe . tar upp frå-gan om anknytningsvillkoren och det här med attmänniskor som bor i och kännersig bofasta här inte behandlas på samma sätt somandra för att man har en annan sexuell läggning. Jagtycker att detta är ganska betecknande. I övriga frågorsom gäller social lagstiftning finns det en nordisktradition om att man försöker samordna lagstiftning-en. Varför är det så svårt just när det gäller de härmänniskorna?Anf. 74 () replik:Herr talman! , det är inte ettdugg svårt. Jag delar inte uppfattningen att homosex-uella diskrimineras av anknytningsvillkoren. Anknyt-ningsvillkoren har ju tillkommit på grund av part-nerskapslagstiftningen. När partnerskapslagstiftningentillkom i fanns den bara i, tror jag, två andraländer. finns den i fyra andra länder. Dethandlar om vilken rättsverkan partnerskapet har i detland som de som ingår partnerskap kommer ifrån. Detär därför man har ett anknytningsvillkor.När det gäller frågan om partnerskapskonventiondelar jag åsikt i sakfrågan. Menjag menar inte att en partnerskapskonvention i sig ärden bästa lösningen. Det här löses, precis som KerstinHeinemanns säger i repliken, bäst genom det traditio-nella familje- och socialpolitiska utbytet mellan län-derna.Anf. 75 () re-plik:Herr talman! Jag sade att man borde samordna densociala lagstiftningen på det här området så som mangör på andra områden. Det kan ju egentligen inte varaså märkvärdigt att försöka ta upp de här frågorna så att man får en lösning för de männi-skor det berör.Anf. 76 () replik:Herr talman! går för andragången utanför sitt eget motionsyrkande. Såvitt jagförstod av motionsyrkandet skulle det här göras via ennordisk partnerskapskonvention mellan regeringarna ide olika länderna och inte via . Menmin och utskottets mening är att regeringen kan till-godose det här genom det traditionella familjepolitis-ka arbetet. Jag hoppas att vi vid nästa debatt medKerstin kan se att lösningen har kommiten bit på vägen.Anf. 77 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag påminner om att repliker skall begäras medanhuvudanförandet pågår. Jag har ändå noterat ocksåYvonne Ruwaida och . 78 () replik:Herr talman! tar, tycker jag, påsig ett stort ansvar med sitt sätt att tolka rättssäkerhe-ten när det gäller talerätt vid hävande av faderskap.Jag skulle vilja ställa några frågor med hjälp av tvåexempel. Tycker att det är rättssä-kerhet att man inte vet vem som äger rätt att föra talanom ogiltigförklarande av faderskap när faderskapet ärfastställt genom faderskapsbekräftelse? Tycker An-ders Ygeman att det är rättssäkerhet när det inte finnsnågra regler för vem som är behörig att söka resningnär faderskapet är fastställt genom dom? Varför inteta det här lilla steget ytterligare och gå med på enförutsättningslös utredning för att klara ut de osäker-heter och oklarheter som finns - och göra det medbarns bästa för ögonen?Sedan gäller det arvsrätt för kusiner. Motivet 1928var att man inte skulle splittra jordbruksfastigheter.Och säger: har det intehänt något; tvärtom finns det ännu mer som styrker attkusiner inte skall ärva.Det kan jag i och för sig förstå om man är social-demokrat. Socialdemokraterna tycker ju i princip attalla pengar tillhör staten. Helst skall vi betala allt iskatt, och naturligtvis skall allt arv också gå till statenoch via Allmänna arvsfonden och regeringen delas uttill det som regeringen tycker är bra. Jag förstår dengrundinställningen. Men jag tycker inte att AndersYgeman har tagit fram ett enda motiv till varför maninte skulle kunna återinföra arvsrätten för kusiner.Anf. 79 () replik:Herr talman! Det blev mycket , men jag skallförsöka besvara detta. När det gäller talerätten är detsant att det vid presumtion inte finns lagstiftat vilkasom har den rätten. Det finns i stället domstolsutslagoch domstolspraxis på det området, s.k. doktrin. Närdet gäller hävande av talerätten vid dom så är ju detpraxis vid andra mål också. Det är inte så att man hursom helst kan ompröva domar som har vunnit lagakraft i det svenska rättsväsendet. Man får begära res-ning, och för det krävs det skäl. Man måste påvisa attom man hade haft det underlag man har såskulle utgången av målet ha kunnat bli en annan. Denprincipen tycker jag skall gälla även i fråga om fader-skap.Sedan gäller det arvsrätten för kusiner. Argumen-ten finns väl samlade i betänkande efter betänkande.Ni skriver att Allmänna arvsfonden kan användas förändamål som kanske varit den avlidne helt främman-de. Då skall man veta att Allmänna arvsfonden gerpengar till ideella syften för att främja barn, ungdo-mar och handikappade. Jag antar att de flesta kantycka att det är okej och att det är vällovliga syften.Jag antar att de som tycker detta även kan finnas iModerata samlingspartiet. Jag tror inte att det här ärnågot stort problem. Jag tror att den som känner näraanknytning till sina kusiner också ser till att testamen-tera bort medel till dem. På det sättet tycker jag att detskall vara även i fortsättningen.Anf. 80 () replik:Herr talman! Då skulle jag vilja ställa en fråga tillAnders Ygeman med anledning av vad utskottsmajori-teten står bakom. Man slutar med att säga: Om det iframtiden skulle visa sig att nuvarande regler leder tillotillfredsställande resultat utgår utskottet från attregeringen återkommer. Det gäller alltså talerätten vidhävande av faderskap. Då skulle jag vilja fråga An-ders Ygeman: Vad är ett otillfredsställande resultat?När infaller det - och för vem? Eftersom man nu ändåöppnar för detta, så tycker jag att skall förklara detta.Sedan vill jag ta upp det här med arvsrätten förkusiner. Det är ju så att en hel del medel skulle tillfal-la Allmänna arvsfonden även om arvsrätten för kusi-ner skulle återinföras. Det skulle inte bli så att All-männa arvsfonden stod utan pengar att dela ut till endel saker som jag, och vi moderater, också tycker ärviktiga och väldigt bra. Men frågan är om det verkli-gen är helt främmande för att låtasläktingar ärva i första hand - och då också kusiner -i stället för att låta pengarna gå till Allmänna arvsfon-den.Anf. 81 () replik:Herr talman! Jag skall först svara på frågan vilkaogynnsamma resultat som man kan få i framtiden.Den frågan borde de självsvara på. Vi hävdar ju att som det ser ut ges detrimliga möjligheter till resning. Om det skulle visa sigatt vi har fel, att trots att man kanvisa underlag där domstolsutslaget skulle ha blivitklart ändrat säger nej till en sådan resningsansökan,då utgår vi från att regeringen är beredd att omprövadetta. Men vi tror inte att så kommer att bli fallet.Därför har vi också avstyrkt motionerna.När det gäller arvsrätten för kusiner vill jag sägaatt det är just släkten som får ärva. Sedan är frågan ihur många led som släkten skall ärva. Varför kan intesysslingar får ärva? Vi tycker att den avgränsning somgjordes 1928 är klok och att den bör gälla i fortsätt-ningen.Anf. 82 () replik:Herr talman! Jag har inte sagt, , attden svenska familjerätten är som det indiska kastsys-temet. Jag har försökt tydliggöra att den svenska fa-miljerätten inte är neutral och inte ser till människorslika värde. I och med att utskottet och inteverkar förstå det kanske jag måste tydliggöra dettamed bilder så att de förstår att dagens lagstiftning inteär neutral.Kristdemokraterna är ganska nöjda med skriv-ningen om deras motion och om hur de ser på samhäl-lets fortbestånd. De är nöjda med den, inte därför attjag har reagerat mot skrivningarna utan därför att deinser, även om det inte fullt ut är vad de själva skullevilja, att det inte är ett tillräckligt tydligt avståndsta-gande mot motion utan att manlitet grand har en ganska ljummen skrivning som mankan tolka in olika saker i. Det tycker jag är olyckligt.När det gäller vill jagupprepa att själv har sagt att hon inteär beredd att göra något i denna fråga och att honanser att det är mycket svårt att hitta ett lämpligt in-ternationellt forum att ens diskutera frågan i, vilketjag tycker är mycket olyckligt. Därför verkar det intekomma något från . Just därförkanske det vore vettigt om utskottet och togett initiativ.Jag vill även påminna om att när det gäller EU-medborgare kommer vi att ha en situation där homo-sexuella som bor i och som är EU-medborgare inte kan gifta sig, ingå partnerskap. Mende heterosexuella EU-medborgare som bor i gifta sig. Det är en ren och skär diskriminering,och den är oacceptabel, tycker jag, och inte i traditionmed vad som skall vara demokratiskt riktigt.Anf. 83 () replik:Herr talman! Beträffande familjerätten och Krist-demokraternas glädje över att få sina motioner av-styrkta, kan jag bara hoppas att tar till sig den här glädjen över att få sina mo-tioner avstyrkta, så kan debatten i kammaren kortasavsevärt.När det gäller får LailaFreivalds stå till svars för sina egna uttalanden. Menjag tror att blandar ihop äpplen ochpäron. uttalanden kommer nog frånfrågan om en partnerskapskommission efter det attäven , alltså efter , harinfört en partnerskapslag. Man kan ju inte föra upp enpartnerskapskommission inom det nordiska familje-rättsliga arbetet om man önskar verkställighet även iHolland. Det är det problem som om, det var inte problemet att nå en nordisklikhet i dessa fråga.Huruvida det är diskriminering att tyskar boende iSverige inte kan få ingå partnerskap om de är homo-sexuella medan tyskar som är heterosexuella kan fågifta sig, är det klart att det är en diskriminering. Mentyskars rätt att gifta sig eller ingå partnerskap måste iall rimlighets namn diskuteras i det tyska parlamentet,på samma sätt som att franska homosexuellas rätt attingå partnerskap måste diskuteras i det franska parla-mentet. Det är ingen lagstiftning som vi kan ändramed fjärrkontroll från Sverige.Anf. 84 () replik:Herr talman! Hur är det med holländare? De skallha en partnerskapslag. Holländare kan inte ingå part-nerskap i . Vad var det sade?Hon sade att det är svårt att över huvud taget hitta ettlämpligt forum internationellt. Hon talade inte omNorden. Detta uttalade hon förraåret. Då handlade det inte om att säga nej till en nor-disk partnerskapskommission. Detta är en fråga somhon inte prioriterar och som hon inte tycker är värd attjobba med. Det är mycket olyckligt.När det gäller människor som kommer från länderdär det inte finns en partnerskapslag vill jag påpekaatt det kan finnas EU-medborgare som bor i hela sitt liv utan att byta medborgarskap. Skallrätten att få vara delaktig i samhället på lika villkorsom andra vara knuten till att man blir svensk med-borgare? Det är en politik som är främmande för mig.Jag tycker att man skall få delta på lika villkor omman bor i det här landet. Det är väl en princip som vialla kan ställa oss bakom? Vi kommer att se att flermänniskor som bor i inte tar på sig svensktmedborgarskap. Det är en del av det EU som mångahär har sagt ja till. Sedan vill man inte ta konsekven-serna på det planet av att man har sagt ja.Anf. 85 () replik:Herr talman! Svensk lag gäller i . Fransklag gäller i . Är man svensk medborgare kanman också tillgodogöra sig alla de förmåner och allade förpliktelser som den svenska lagstiftningen inne-bär. Omvänt: Om man inte är beredd att ansöka omsvenskt medborgarskap kan man inte tillgodo göra sigvare sig alla förpliktelser eller alla förmåner som ettsvenskt medborgarskap innebär. Det är tämligen lo-giskt. Och det är inget som vi i ensidigt kanändra, utan det är grunden för svensk och internatio-nell lagstiftning.Om vill diskutera justitieminis-terns uttalanden rekommenderar jag att hon återkom-mer vid en frågestund. Såvitt jag förstår har justitie-ministern endast sagt att när även och andraländer får en partnerskapskommission blir det svårtatt hitta ett internationellt forum för att diskutera hurman skall kunna ingå partnerskap och få verkställig-het i fler länder.När det gäller det nordiska arbetet vidhåller jagutskottets uppfattning att det sker bäst inom det regul-jära familje- och socialpolitiska arbetet.Anf. 86 () replik:Herr talman! Jag skulle vilja ha ett förtydligandeav det som sades i replikskiftet mellan och . Jag fick intrycket att AndersYgeman har uppfattningen att om man har en äldredom och det framkommer nya omständigheter så attdet kan finnas skäl att ompröva den domen genom ettresningsförfarande är det helt i sin ordning. Det ärprecis det som vi är ute efter, dvs. att den här änkanskall få denna talerätt, alltså möjlighet att få dettaomprövat genom resning. Betyder det att AndersYgeman delar vår uppfattning?Anf. 87 () replik:Herr talman! Det finns faktiskt ing-enting som säger att en sådan resningsansökan inteskulle kunna beviljas, av det enkla skälet att man intehar försökt att göra det. Det finns inget skäl att tro attdet inte skulle vara på det sättet. Jag skulle gärna seatt det är så. Men det kräver som sagt att rekvisitenfinns där, att den nya processen skulle kunna ge ettannat utslag än den första som vid alla andra res-ningsansökningar till Högsta domstolen.Anf. 88 () replik:Herr talman! Då har vi tydligen en överensstäm-melse i sak. Men vi tycker att detta är en fråga förlagstiftaren, medan majoriteten anser att domstolarnasjälva skall bilda rätt i denna fråga.Anf. 89 () replik:Herr talman! 90 ():Herr talman! Fick inte veta att pappan dött förränefter begravningen. vill medverka till ändradlagstiftning. Detta kunde vi för några månader sedanläsa i en tidning.Pia och hennes syskon fick inte veta att deras pap-pa hade dött förrän begravningen var över. ochhennes syskon är inte de enda i vårt land som har fåttuppleva detta. Dagens familjebild är, tyvärr, sådan attmånga s.k. särkullebarn glöms bort när den ena föräl-dern bildar ny familj.Pia är en av dem som drabbats hårt. Hon växteupp tillsammans med sin pappa under de tio elvaförsta åren. Sedan skildes föräldrarna och boddekvar hos sin mamma. Kontakten med pappan fortsattePia även i vuxen ålder, dock mera sporadiskt. Pappanbildade ny familj. Den nya kvinnan ville inte att Piaoch hennes syskon skulle informeras när pappan blevsvårt sjuk och när han senare avled. Prästen valde atttillmötesgå kvinnan. Om pappan hade haft tillgångarskulle det ha gjorts en bouppteckning. Barn från dettidigare äktenskapet skulle då, enligt lag, ha informe-rats - som om tillgångar skulle vara mer intressant änatt man faktiskt får veta att ens pappa är svårt sjuk. Dåhar man ju tillfälle att säga adjö.Pia är inte ensam om att bli drabbad på detta sätt.Pia är däremot ganska ensam om att på ett starkt ochkonstruktivt sätt försöka ändra på det som hon tyckerär felaktigt. vill inte att andra skall drabbas påsamma sätt som hon. Vad gör hon? Jo, hon kontaktarmig som riksdagspolitiker och presenterar problemet.Jag delar åsikt att vi måste försöka ändra pådetta. Det här ledde senare fram till den motion somvi behandlar.Att det är en grannlaga uppgift att försöka få tillstånd en ändring har både jag och full förståelseför. Frågan är oerhört svår och känslig och handlarom personlig integritet. Därför anser jag att fråganborde ha utretts ordentligt. Utskottet kunde vid sinbehandling ha kostat på sig att inhämta synpunkterockså från annat håll. Jag har förstått att tiden interiktigt är mogen men frågan måste få leva vidare, fördet här kan framöver drabba stora grupper särkulle-barn.Utskottet säger att man har stor förståelse för det-ta. Man tror dock inte att utskottet kan göra någontinggenom lagstiftning. Att lagstifta om delad vårdnad,även mot berörda parters vilja, tycks gå bra. Varförskulle det då inte kunna gå bra att försöka ordna tilldetta problem genom att mera noga utreda frågan?Jag hoppas att här ansvarig socialdemokrat,, kan säga att detta problem är så passstort och så pass allvarligt att han är beredd att ta påsig ansvaret för att frågan ses över en gång till.Anf. 91 ():Herr talman! Precis som det står i utskottsbetän-kandet har jag stor förståelse för den ilska och denuppgivenhet som har känt och känner. Jag förstårockså upprördhet. Men livet i sigär svårt. Det går inte att lagstifta om alla sociala rela-tioner. Livet har, tyvärr, både stora uppgångar ochstora nedgångar. Allt sådant kan man inte lagstiftaom.Vi har ansett att det här i första hand handlar omsociala relationer människor emellan som inte har gettett särskilt positivt resultat. Men vi har inte sett, ochkan inte heller se, hur detta lagstiftningsvägen kanlösas. Därför har vi i utskottet avstyrkt motionen. Jagfår nog göra besviken genom attsäga att vi vidhåller denna vår uppfattning.Anf. 92 ():Herr talman! säger att det inte gåratt lagstifta om sociala relationer. Jag är beredd atthålla med om det. Men vad är det vi gör när vi går inoch diskuterar umgänget mellan barn och frånskildaföräldrar? Det handlar ju också om sociala relationeroch där är vi beredda att lagstifta därför att vi ser attden enda vägen att komma fram kanske är att justdriva igenom en lagstiftning. måste man försö-ka sig på det om det är den enda utvägen; detta för attskydda dem som skyddas bör.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 12 §. )9 § Ekologisk hållbarhetFöredrogsJordbruksutskottets betänkande 1997/98:JoU11Ekologisk hållbarhet (skr. 1997798:13)Anf. 93 ():Herr talman! Vi skall nu behandla ett betänkandesom utgår från skrivelsen Ekologisk hållbarhet. Det ären skrivelse som återkommer . Här i riksdagenhar partierna valt litet olika strategi för hur skrivelsenskall behandlas. För oss i är det fråga omen mycket viktig skrivelse - ja, faktiskt en av de vik-tigaste skrivelserna som kommer. Vi hade gärna settatt fler partier än valde att behandla denså seriöst att det också fanns synpunkter nedskrivna ien motion. är tydligen det enda partiet iriksdagen som anser att miljöfrågorna och skrivelsenEkologisk hållbarhet är så viktiga att det är värt attlägga ned tid. Det har vi alltså gjort. Vi har väckt tvåmotioner.Många av de frågor som tas upp i våra motioner ärsådant som återkommer i andra sammanhang. Vi haransett att det är så viktigt att poängtera vissa saker attvi motionerat om dem i hopp om att regeringen tar tillsig våra synpunkter på ett konstruktivt sätt.Vi har inte lagt fram någon reservation. I ställethar vi ett långt särskilt yttrande. En hel del av frågor-na kommer ju upp igen. Jag skall helt kort redogöraför en del av de problemområden som vi valt att lyftafram i vår motion och i vårt särskilda yttrande.Vi i skall ju ställa om samhället till ettekologiskt hållbart samhälle. Det är en mycket storoch svår uppgift som kommer att kräva mycket avalla. Därför är det angeläget att se till att omställning-en sker i så stort samförstånd som möjligt. Det gälleratt samverka här eftersom det är så mycket som måsteändras.