prot · GL0953 · 1998-01-21 00:00:00 — Dessutom inne-bär klimatet i stora delar av vårt land att kostnadernahär är högre.På regeringens bord ligger nu den Björkska ut-redningen En livsmedelsstrategi för . I denfinns förslag till förbättrad lönsamhet för jord-bruksnäringen genom sänkta skatter och avgifter.Gunnar föreslår också i sin utredning att detskall göras en satsning på forskning och utvecklingför att främja livsmedelssektorns expansion. Det ärhär, genom denna satsning på att främja livsmedels-sektorn, som jag är övertygad om att vi kan skapa flerarbetstillfällen. Vi kan, utöver att vara självförsörjan-de i högre grad än , också genom ökad export avlivsmedel få fler arbetstillfällen.Våra grannländer har betydligt större export avlivsmedel än vad vi har. De gör en större nationellsatsning genom exportfrämjande åtgärder. Det finnsmånga mindre livsmedelsföretag. För dessa är detviktigt att det bildas ett exportbolag för att hjälpa dematt nå ut med sina produkter utanför landets gränser.Detta ger möjlighet för dem att utveckla sin produk-tion och genom detta anställa fler personer.Får lantbrukarna rimlig ersättning för sin arbetsin-sats genererar också detta fler arbetstillfällen bl.a.genom att de får möjlighet att i större utsträckninganställa avbytare och investera i byggnader och ma-skiner.Herr talman! Mitt förslag till regeringen är alltsåatt den Björkska utredningens förslag skall finnas medi en proposition till redan i vår.Anf. 278 ():Herr talman! Den här debatten handlar om syssel-sättning, men jag kommer även att ta upp några andrafrågor som jag har drivit . När beslutet omnedläggning av flygflottiljen F 15 i fatta-des, kändes det tungt. Många statliga jobb hade redanförsvunnit. Regeringen förstod allvarligasituation och löftena om ersättningsjobb håller på attinfrias. Det är inspirerande att besöka , när pessimism vänts till framtidstro.Positivt för vårt län är också att regeringen satsarpå utbildning, vägar och järnvägar. Men allt är intefrid och fröjd. Vi har ingen glädje av bra järnvägarom turer dras in och om tågen slutar stanna i tätortersom och . Jag vet att inteskall ta ställning till tågtidtabeller. Det räknas somdetaljfrågor. Men vi har all anledning att ifrågasättaom i sin praktiska verksamhet leverupp till vad har uttalat om järnvägstrafiken.Under de tio år som jag har pendlat mellan och har förutsättningarna att ställa uppi hemlänet norr om försämrats. Flyget är ingetalternativ för mig och många andra. Sedan nattågetfrån övre till har slutat stanna iBollnäs och , jäser det av ilska. Ljusdalsbornaskall t.ex. åka till och edsbyborna skallåka till där passagerare får kliva av ochpå tåget. Tidsbrist sägs vara orsaken. Ändå gör tågetstopp efter linjen. Tidsbrist brukar lösas med att manstartar tidigare.Vad SJ ägnar sig åt är en ändpunktsfilosofi. Måletär att erbjuda transport från en ända till en annan föratt konkurrera med flyget. Det är viktigare än att varahela järnväg. Både i och i Ljusdalhar vi t.ex. distansstuderande som behöver besöka sinhögskola. Det måste vara samhällsekonomiskt bra attlåta folk resa på nätterna.Herr talman! Mitt första anförande sedanhandlade om Tjernobyl. Det skall jag ta upp även idenna min sista allmänpolitiska debatt. Åren går menbecquerelvärdena består - trots att man från i TV dagarna efterkatastrofen försäkrade att strålning-en skulle vara borta bara en växtperiod förflutit.Efter ett år var ingen nationellangelägenhet längre. Regeringen trodde på den felak-tiga informationen. Därefter har det inte hjälpt att visapå forskning med verklighetsunderlag oavsett om vihar haft en borgerlig eller en socialdemokratisk rege-ring. Olyckan har kostat många gävleborgare både iform av pengar och försämrad livskvalitet. De har fåttbetala provtagningar. Det har blivit minskad fiske-kortsförsäljning, värdeminskning av fritidshus viddrabbade sjöar och mycket annat. I Gävletrakten i fjoluppmättes cesiumhalter på uppåt 35 pårådjur, 5 på älg och 110 000 becquerelpå insjöfisk.Sedan har jägare i Gävletrakteningått i en undersökningsgrupp som FOA i Umeåföljer. Cesiumhalten i jägarna minskar. Det tror manfrämst beror på att dessa har lärt sig att undvika viltmed höga cesiumhalter och att de äter mindre svampoch insjöfisk än före katastrofen.Hela har haft nytta av våra erfarenheter.Det gäller forskningen och att människor som harförlorat både ekonomiskt och själsligt ställer upp somförsökskaniner. Min starka önskan är att t.ex. eller inte lämnas åt sitt öde avövriga ifall olyckan är framme igen. Vadbeträffar ersättningar till dem som drabbades av Tjer-nobylkatastrofen 1986 har jag givit upp hoppet.När det gäller omfattningen av rovdjursstammenoch jakten kan jag inte klaga på engagemanget fråndem som inte berörs av bekymren. Om samhälletanser att de stora rovdjuren skall få etablera storabestånd, bör också kostnaden för dödade och skadadehusdjur, som t.ex. hundar, katter och boskap, betalasfullt ut med statliga medel.Det finns ännu en hjärtefråga som jag vill ta uppigen, herr talman. Där har jag fortfarande hopp om attfå gehör. Det gäller de 137 helårsbostäder som ännuinte fått elektricitet. börjadestaten bevilja nyelektrifieringsbidrag. Detta pågick till1992. Då fanns en rest av bidragsberättigade fastighe-ter som inte hunnit anslutas. har man idessa fastigheter kämpat för att slippa de osande die-selaggregaten som är dyra i drift, ger ojämn ström ochmåste repareras ofta. En del fastigheter ligger närakraftverken. Husen kan vara betalda av lönen förkraftverksbygget, men någon glädje av strömmen harman aldrig fått i dessa hus.År 1990 gjordes en inventering. Både 1995 och1996 har inventerat igen. Varför göra kart-läggningar om de inte skall leda till något? De flestaav dessa fastigheterna ligger i och Jämt-land. bidrar med av landets samladevattenkraftsproduktion. I mitt län, , rör detsig bara om sju fastigheter varav fyra ligger i Ljusdal.Problemet är pengar. Kostnaden beräknas till192 . Jag vet att möjligheterna tillbidrag undersöks.Under en havsfisketur på såg jagvid båtens motor EU-märket - som på så många andraplatser på . Fiskarna hade fått bidrag för byte avmotor. Mitt förslag är: Undersök om inte EU-medelkan beviljas om stödet utformas för att skapa förut-sättningar för näringsverksamhet i de aktuella fastig-heterna. Dessutom måste pengar till delfinansieringavsättas i budgeten. Hela har nytta och glädjeav dessa tåliga människor utan elektricitet. Jag tänkerdå speciellt på turismen, fjällräddningen och försva-ret.Anf. 279 ():Herr talman! Efter dagens debatt, där det harventilerats hot och möjligheter för vårt land i framti-den, kan man fundera på om det går att vända utveck-lingen och få utvecklingskraften att spira i vårt landigen. Mitt svar är: Naturligtvis går det om bara viljanoch förmågan finns. Det är självklart ingen naturlagatt vi skall ha en hög arbetslöshet och att människorskall tvingas söka sig bort från bygder och landsändarmed så många i grunden goda förutsättningar som vihar i stora delar av vårt land, inte minst i de sjuskogslänen. I dessa sju län - inklusive mitt eget län,- minskade befolkningen med sammanlagt13 650 människor under det gånga året.En bättre arbetsmarknad med fler företag därmänniskor kan få jobb.Fungerande samhällsservice.Bra vägar.Järnvägar där tågen inte bara går ofta utan ocksåstannar - även om det är natt och det är Ljusdaleller som passeras, precis som SigridBolkéus tidigare var inne på.Detta är några av de förutsättningar som vi sombeslutsfattare på olika nivåer måste medverka till.Det är mycket allvarligt och får många negativaeffekter om det blir en fortsatt koncentration till ettfåtal större städer och befolkningsminskning i övrigt.Det ger utglesning och försämrad service i stora delarav landet och risk för växande köer och miljöproblempå andra håll. För mig som centerpartist och decent-ralist är detta en helt oacceptabel utveckling. krävsalltså aktiva åtgärder för regional rättvisa.Ett viktigt steg, som vi har påtalat också vid tidi-gare tillfällen här i kammaren, är att få ett stopp förden nedrustnings- och avvecklingsfilosofi som en radstatliga myndigheter, verk och företag lagt sig till medi skydd av uttrycket: Vi skall spara pengar. Att detblir en nettoförlust för samhället när kronofogden ochskattemyndigheten gör sig av med personal och mins-kar sin kapacitet är det uppenbarligen ingen sombeaktar. Det är dock ganska självklart att dessa myn-digheter får mindre möjligheter att få in den miljard iskatteskulder som faktiskt finns att hämta hem bara imitt län, , när man radikalt minskar sinpersonal som jobbar med just de frågorna.Det borde vara en självklarhet att offentlig verk-samhet inte får skäras ned utan att också de regionalaoch lokala effekterna av föreslagna åtgärder redovisasinnan åtgärderna eventuellt får vidtas. Men så är dettyvärr inte. Den offentliga sektorn går i spetsen fördramatiska neddragningar och nedläggningar av verk-samhet som är av central betydelse för ett väl funge-rande samhälle.Från sida kommer vi att skärpa kra-ven inför regeringens regionalpolitiska proposition -på postens, Telias, polisens m.fl. service och funktion,på väg- och trafikinvesteringarnas fördelning samt påhögskoleutbyggnaden. Vi har tidigare i vårt parti ståttpå barrikaderna för en regionalt och lokalt rättvisutveckling. Vi får uppenbarligen göra det igen, efter-som känslan för de här frågorna inte är särskilt välutvecklad på en del håll i det här parlamentet.En modern politik för regional rättvisa handlarinte i första hand om ökat stöd till vissa områden. Denmåste i stället främst bygga på rättvisa åt de landsde-lar som brandskattats på resurser ochbefolkning.Skogslänen behöver verkligen inte be om ursäktför sig. Vår skogsindustri i norra ger ett över-skott i export/importbalansen som är högre än denomhuldade bilindustrins. Ändå kan skogsverksamhe-ten utvecklas ytterligare genom att vi förädlar mer avråvaran på hemmaplan. Vi kan i högre grad självatillverka t.ex. möbler, som gör av vårskogsråvara och tjänar mycket pengar på.Vi behöver bli bättre på att vidareförädla vår egenråvara ytterligare. Vi skulle också behöva utveckla enmer mångsidig arbetsmarknad där inte minst privatatjänsteföretag, som många talare har berört i debatteni dag, ges bättre och större möjligheter att växa fram-gångsrikt.I stora delar av vårt land finns en värdefull starklokal utvecklingskraft. Företag och lokala utveck-lingsgrupper av olika slag finns och verkar näramänniskor på landsbygden, i små tätorter och i stä-derna. Genom de nya möjligheterna till snabb kom-munikation via tele- och datanäten har geografiskaavstånd blivit mindre betydelsefulla och förutsätt-ningarna för utveckling av bygden förbättrats. Nugäller det att också stat, landsting och kommuner påalla sätt bidrar till att ta vara på den utvecklingskraftsom faktiskt finns.Riksdag och regering bör fastställa konkreta målför den regionala utvecklingen, på samma sätt som förbudgetsanering och minskad arbetslöshet. Villkorenför företagande, särskilt för de mindre företagen,måste ytterligare förbättras och skatten på arbeteminskas så att fler kan få jobb. Viktiga beslut harfattats med centermedverkan i det här syftet , men mer kan göras när vi nu har fått ordningoch reda i svensk ekonomi.För min del tror jag att arbetsmarknaden kan ut-vecklas mycket . En nyckel-fråga kommer att bli hur en modern, mer individuelltanpassad arbetsmarknad kan bli mer flexibel så attenskilda människors situation kan få styra när manjobbar mera eller mindre i livets olika skeden, flermänniskor kan få arbete och de som redan har arbeteslipper bli utbrända.Slutligen, herr talman: hos riksdag, re-gering och arbetsmarknadens parter att utveckla sam-hället och arbetsmarknaden till att svara mot tidenskrav kommer att avgöra hur väl vårt land lyckas iambitionen att åter sätta hela folket i arbete.Anf. 280 () replik:Herr talman! Jag reagerade när om indragningar av tjänster inom kronofogde-myndigheten i skydd av att spara pengar. Då vill jagtala om att kronofogdarna 1994/95 hade samlat på sig215 miljoner i anslagssparande. Av det har vi tagit 63miljoner till olika ändamål. Man har alltså 152 miljo-ner i överskott, så man har det inte alls dåligt ställt.Centern har heller inte föreslagit mer pengar.Anf. 281 () replik:Herr talman! Det är just därför som jag säger attdet är en felsyn att tro att det blir en bättre samhälls-ekonomi om man lägger ned och drar ned på perso-nal. Man får naturligtvis in mindre pengar till samhäl-let på detta sätt. Som jag påtalade i mitt inlägg tidiga-re finns det 1 miljard i skatteskulder att hämta hembara i . Då tycker jag att det är ensjälvklarhet att använda befintlig personal, som harutbildning och som kan de här frågorna, till att göradet jobbet i stället för att tro att man blir effektivaregenom att banta hårt och dra ned på verksamheten.Det är angeläget att dra in de här pengarna till samhäl-let, och jag tror bestämt att det är en nettovinst församhället att se till att kronofogdemyndigheten kanjobba effektivt.Anf. 282 () replik:Herr talman! Vi anslår pengar, och sedan är det juregionen som bestämmer hur bemanningen skall varaosv. Det känner man bäst till själv ute i regionen. Villde ha mera folk är det upp till dem. Och vem har sagtatt man inte klarar att hämta den här miljarden medden bemanning man har?Anf. 283 () replik:Herr talman! Den frågan har jag diskuterat meddirektören i regionen, . För mig ärdet en gåta att man driver verksamheten på det härsättet. Man är mycket medveten om att det finnsoändligt stora uppgifter. Man har som sagt storaskatteskulder som man skulle kunna driva in. Menman anser sig ändå tvungen att göra de här föränd-ringarna.Jag tror att det kunde vara en vettig uppgift förSigrid Bolkéus, mig och andra tillsammans att grans-ka om det är särskilt klokt ur samhällsekonomisksynpunkt att göra sådana här förändringar, t.ex. atthalvera personalen i trots att många storauppgifter finns kvar.Anf. 284 ():Herr talman! Vad behövs för att arbetsmarknadenskall fungera? Det krävs människor som är villiga attsatsa på att etablera olika typer av verksamhet. Enförutsättning för att detta skall lyckas är att det finnsväl utbildad personal och en fungerande infrastruktur.Har vi det i min del av ? Jag tänkte ta tillfälleti akt och tala om vad som behövs för en fungerandearbetsmarknad i mitt hemlän och i Norr-land.Norrland är den del av landet som under de senas-te århundradena svarat för en stor del av råvarorna tillvåra industrier. Malmen ur bergen, virket ur skogenoch kraften från de forsande älvarna har bidragit tillatt skapa sysselsättning.När industrierna etablerades, framför allt under1800-talet, blev det möjligt för de människor som intelängre kunde försörja sig inom jordbruket att söka sigtill , för där fanns arbete och utkomstmöjlig-heter. Råvarorna fanns, riskvilligt kapital fanns ocharbetskraften fanns. Att arbetskraften fanns beroddetill stor del på jordbrukets omstrukturering . Arbetskraften var dessutom självreproduceran-de, vilket innebar att pojkar - och vid tiden för denförsta industrialiseringen även flickor, vilket man oftaglömmer bort - när de slutade skolan gick till ettarbete i industrin. Behovet av utbildning var inte såpåtagligt som . Sedan man slutat skolan väntadeoftast ett arbete inom industrin eller i skogen.Den exportinriktade basindustrin dominerar näringslivet i vår del av landet. Men till följd avde rationaliseringar som skett kan inte industrin längreerbjuda arbetstillfällen i den utsträckning den gjordetidigare, och det fordras numera oftast specialutbild-ning för att få anställning.I de flesta Norrlandskommuner är arbetslös-heten stor och andelen invånare med eftergymnasialautbildningar är lägre än i riket som helhet. Vad kanman göra åt detta?Regeringens satsning på små och medelstora hög-skolor har varit mycket bra och har inneburit att allt-fler unga människor skaffar sig en kvalificerad efter-gymnasial utbildning. Det innebär också att de mindrehögskolorna fungerar som en motor för näringslivet isin region. Ofta inleds ett fruktbart samarbete mednäringslivet i regionen, vilket skapar arbetstill-fällen. Satsningen har som sagt varit bra, men i all-mänhet når man endast de riktigt unga, vilket i och försig är viktigt. De har möjlighet att flytta till studieor-ten. De ortsbundna vuxna, yrkesarbetande som behö-ver höja sin kompetens, kvinnor och de som kommerfrån hem som saknar högskoletradition är det i all-mänhet svårt att rekrytera till en traditionell högsko-leutbildning.De försök som pågått på flera platser i landet medlokala studiecentrum, där undervisningen skett i sam-arbete med en eller flera högskolor i olika former avdistansundervisning - alltifrån decentraliserad under-visning till traditionell undervisning i form av sam-lingar vid campus och användande av olika typer avtekniska hjälpmedel, som telebild, datorer, fax osv. -har varit mycket positiva. I har man kun-nat konstatera att distansutbildningar förlagda tilllokala studiemiljöer når nya målgrupper som traditio-nellt inte påbörjar högskolestudier. För två tredjedelarav de studerande har studiecentrum varit inkörsportentill högre studier.Det vi skulle behöva är större möjligheter förkommunerna själva att köpa den distansutbildningman anser sig behöva. är man huvudsakligenhänvisad att erbjuda invånarna den utbildning somhögskolorna anser sig ha möjlighet att lägga ut somdistansundervisning. Om vi skall ha en framtid iNorrland måste vi höja vår kompetens och skaffa enutbildning som svarar mot den nya tidens krav ochden enskildes behov. Skall det vara möjligt för detstora flertalet är det nödvändigt att pröva nya vägarför att utbildningarna skall nå så många som möjligt.Utflyttningen från länet är stor , ett bekym-mer som vi delar med andra Norrlandslän. Skall vikunna vända trenden krävs som jag sagt möj-lighet att utbilda sig, men det krävs också goda kom-munikationer för att företag skall vara intresserade avatt etablera sig i vår del av landet.Vi kan erbjuda en storslagen natur och ett rikt fri-luftsliv, men det räcker inte. Det är nödvändigt attkunna erbjuda snabba och täta förbindelser med övri-ga delar av landet för att området skall vara intressantför företagsetableringar. Vi har arbetat hårt för attvägar och järnvägar skall byggas ut till en standardsom motsvarar den standard som finns i iövrigt. Vi anser att den planerade Atlantbanan och entill snabbtågsstandard utbyggd ostkustbana är avväsentlig betydelse för näringslivet i vår del av landet.Men som sagts från talarstolen krävs detnaturligtvis att det går tåg på banorna också. I en stor oro hos våra kommunpolitiker för hurdet kommer att se ut i framtiden.Jag skulle också vilja säga att vi nu är glada för attSJ har lyssnat på kritiken. Vi kommer att få en bättretidtabell än den som var planerad från början på Ost-kustbanan.Under dagens debatt har, framför allt från modera-terna, regeringens satsning på kallatsför kosmetika. Hemma i min kommun, ,har man motsatt uppfattning. har inne-burit att man ser en klar förbättring av arbetsmarkna-den. Arbetslöshetssiffrorna sjunker, och man ser nuatt den negativa utvecklingen av socialbidragen vän-der i positiv riktning. Det innebär också att alla kom-munens vårdbiträden kommer att utbildas till under-sköterskor. Det ger jobb åt andra de gårsin utbildning, och det innebär att de kommer tillbakatill sina arbetsplatser med höjd kompetens, vilket i sintur leder till högre kvalitet på vård och omsorg i vårkommun. Det tycker inte jag att man kan kalla kos-metika.Anf. 285 ():Herr talman! drar litet olika, län för län,region för region. Vi har sett det ochfick en klar påminnelse om detta vid det senaste års-skiftet när vi såg befolkningsstatistiken för de olikalandsdelarna, kommun för kommun, län för län.Exempel på det här kan man finna på många stäl-len i , men jag kan nämna mitt eget län, Väst-manland, som i grund och botten är ett industrilän.Där finns en tung basindustri i botten som undermånga decennier har gett sysselsättning och stortrygghet åt människorna i länet. Vi ser vad som hän-der som gör att många av kom-munerna tappar befolkning, nästan de flesta. Länetminskar i sin helhet. Vi ser att befolkningskoncentra-tionen drar sig till några få centrum i hela landet.Exempel på detta är hos oss genuina bruksortersom , och . Dekände av strukturrationaliseringarna redan i början av80-talet. Rehabiliteringsarbetet för dem har pågåttunder . I den situation som vi befinneross , när nya problem också dyker upp, är detmycket viktigt att vi inte glömmer bort dessa orter ochser dem som problem som ligger längre tillbaka itiden. I många fall är situationen lika akut även i dag.Man talar om att det byggs för litet i . Detkan väl vara sant på vissa ställen. Det har framförtskritik mot regeringen i många fall. Men när mångaorter, långt ifrån få, dras med tomma lägenheter,minskande befolkning och det finns kommuner somt.o.m. söker bidrag för att riva bostäder måste manockså ställa sig frågan: Skall man stimulera byggande,skall man stimulera rivande eller skall man ta en dis-kussion för att se vad man kan göra åt helheten i lan-det? Det tycker jag är en intressant diskussion somman faktiskt kan ägna litet tid åt.Västerås ökar litet grand, men inte alls mycket,och kan inte heller vara den kraft i länet som bär uppdet de andra tappar. Man kan säga att det är lätt attpeka på problemen. Det är lätt att se bekymren. Menvad gör man åt dem ?Jag tror att en mycket viktig sak är att det får skeen fortsatt satsning på högskolan. I likhet med Väst-manland gäller det för många län. hos oss är ett lyckat exempel. Det behövs ytter-ligare satsning där, inte bara därför att fler ungdomarskall få utbildning, utan också för att vi av erfarenhetkänner det dynamiska fält som bildas omkring hög-skolorna: ökad sysselsättning, ökat företagande,forskning osv. Det är positivt.Energiverket etablerades i . Dettycker vi är bra. Intressant i vårt län är ABB:s etable-ring. Där finns mycket högt tekniskt kunnande. Vi hari en motion från länet tyckt att det faktiskt vore intres-sant att titta närmare på en etablering av NUTEKäven utanför . I det fallet kanske Västman-land och kunde vara intressant.Kommunikationer är en annan viktig del för läns-delar och delar av landet som vill utvecklas. Vi vet attdet finns bekymmer med flygtrafiken och Arlanda.Åtminstone en del av stockholmarna har sagt att detsnart får vara färdigfluget på . Vi vet attArlanda inte sväljer den trafikmängden. Det finns enrad olika exempel. När man ändå funderar på det härtycker jag att man också kan se en bit inåt landet. Därkanske skulle kunna vara någonting att titta på. Hässlöflygplats finns i som ett exempel som manskulle kunna satsa på i framtiden.En annan sak som också är viktig är företagandet.Man har pratat mycket om nyföretagandet, kanskeofta i samband med att människor är arbetslösa. Dåtalas det också om att starta eget. Det är inte så lätt attstarta eget. Det har inte varit lätt, det är inte lätt ochdet kommer inte att vara lätt heller. Alla passar intetill företagare, tror jag att man skall säga, lika litetsom alla passar till lärare eller vilket yrke man vill.Men den verkliga satsningen tror jag att man skallgöra på de många små företag som finns. De har någ-ra anställda men de fortsätter inte att växa. Jag trorinte att problemet är så enkelt att det bara är skattefel,kollektivavtal eller arbetsrätt.Jag tror att man skall analysera detta litet mer ochtitta på vad det beror på att de små och medelstoraföretagen inte satsar offensivt framåt för att växa ochbli större. Några fler anställda i varje företag skulle påsikt öka sysselsättningen enormt. Det blir litet grandav en dominoeffekt. Det skall man ta vara på.Det är naturligtvis också viktigt att slå vakt omden basindustri som finns. Investeringar leder oftastinte till ökad sysselsättning, kanske t.o.m. tvärtom.Men de är ändå nödvändiga för att ha basin-dustrin kvar. Exportvärdet inom denna industri ärenormt. Den får inte passeras på något sätt som intehör framtiden till.