prot · GL0965 · 1998-02-11 00:00:00 — Man skulle då ta upp de stora och svåra frågor-na - ställning, flyktingarna, bosättningar-na, säkerheten, gränserna, förbindelserna och samar-betet med övriga grannar liksom andra frågor av ge-mensamt intresse. En självklarhet är att rätt tillsäkra och erkända gränser garanteras liksom att mangemensamt bekämpar terrorismen.Vem skall man då samarbeta med i ? ViolaFurubjelke frågade oss moderater om detta. Jag harrest ganska i området, och jag har haftmest utbyte vid samtal med olika MR-grupper, bådepalestinska och israeliska. Problemet när det gällert.ex. bostadspolitiken är ju att skillnaden i åsiktermellan de två stora partierna och Likudär mycket liten. händer just ingenting.Jag skall begränsa mig till EU:s engagemang i frå-gan. Det är ganska omfattande, och här harSverige en reell chans att göra en insats. Men då kanman inte göra soloframträdanden, utan man bör ut-nyttja sin position som en aktiv medlem av den euro-peiska unionen. EU har vid upprepade tillfällen be-kräftat sitt engagemang för fredsprocessen, senast islutsatserna vid i islutet av . Via den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken har EU stärkt sin politiska roll ochuttalat att man är fast besluten att spela en aktiv poli-tisk roll när det gäller att främja en fullständig, rättvisoch varaktig fred i området. Genom ett särskilt sände-bud på platsen för fredsprocessen i ,ambassadören , vill man just stärka dennapolitiska roll.Ett viktigt område som jag har tagit upp i ett parinterpellationsdebatter med utrikesministern är med PLO för den palestinskamyndigheten. I betonades att det är nöd-vändigt att helt genomföra avtalet. Det omfattar han-delsfrihet för alla. samarbete är en avgörandefaktor om palestinierna skall kunna ingå i ett Europa-Medelhavspartnerskap, vilket jag menar är nödvän-digt. EU har särskilda sändebud som fören gemensam dialog med om dessa problem. Ifem arbetsgrupper behandlas frågor om den palestins-ka arbetskraften, överföring av varor och personer,skattefrågor och ekonomiska frågor, flygplatsen ochhamnen i har också sagt att man är beredd attbidra till finansieringen av det tekniska bistånd sompalestinierna behöver för att nå målet med en fri han-del. Det är ju inte en nödvändighet att hundratusentalspalestinier skall tvingas leva som bidragstagare närdet finns en rejäl potential inom olika företagssektorerförutsatt att man kan sälja sina produkter på en frimarknad.Ett stort problem i är att man försökthålla isär Europa-Medelhavspolitiken från fredspro-cessens upp- och nedgångar - under det senaste åretkan man väl säga att det har varit bara nedgångar -men konstaterar man i ett aktuellt meddelande frånkommissionen att det blir allt svårare. Den politiskakrisen i fredsprocessen sprider sig alltmer till denövriga verksamheten. I samma meddelande sägs vill spela en allt aktivare roll både som part till-sammans med i själva fredsprocessen och somsamordnare av de ekonomiska insatserna, där förutomisraeler och palestinier också ochBretton Wood-institutionerna och de största bidrags-givarna ingår. Det är i detta sammanhang som jag seratt som EU-medlem kan göra en verklig in-sats. Den insatsen måste göras , och den måstelyckas. Alternativen är som alla förstår förskräckande.Anf. 68 ():Fru talman! Jag tänkte ta upp frågan om hur sam-arbetet i skall utformas. samarbetar idrygt 3 500 internationella organisationer. Om EUskulle bli en federation, en förbundsstat, är det slutmed utrikespolitik. En stat har naturligtvisbara en utrikespolitik. Medan vi ännu har en egen rösti FN skulle vi få lika litet att säga till om i internatio-nella sammanhang som landsting eller endelstat i . Det är inte många i eller iEuropa som vill att EU skall bli en federation. Ändåär vi på väg dit steg för steg.Jag tycker inte att det har uppmärksammats tydligtnog att , fördraget om den europeiskaunionen och om de europeiska gemenskaperna, tydligtsiktar mot en federation. Dessa grundlagar ger byrå-kraterna både makt och skyldighet att successivt for-ma EU till en förbundsstat. Man har kommit en bit påväg genom symboler som gemensam flagga, gemen-sam nationalsång, gemensam handelspolitik, gemen-sam jordbrukspolitik och gemensamt medborgarskap.Och man fortsätter med att rasera de inre gränsernaoch bygga upp yttre gränser. Och man skall ha engemensam utrikes- och försvarspolitik. Amsterdam-fördraget tar ett steg åt det hållet. arbetarman mot mer och mer federation.Nyckelorden nu i EU-jargongen för detta mål attbilda en federation är fördjupning och institutionellareformer för att möjliggöra ett effektivt beslutsfattan-de. Här hänger med, till synes aningslöst,trots att man inte skulle drömma om att fråga folket iSverige om det vill att skall uppgå i för-bundsstaten . De små stegen lurar folk. Så små-ningom anses utvecklingen ofrånkomlig.Regeringen vill tänka sig både en utvidgning ochen fördjupning av EU. Då hamnar vi ofrånkomligt iförbundsstaten. Det är dags att lyfta blicken och vi är på väg. har lyckats bättre än EU attutveckla ett samarbete mellan suveräna stater sombåde leder till fred, välstånd och jämlikhet.Jag vill föreslå att regeringen undersöker om EU:sgrundlag kan ändras, bort från dessa federationssträ-vanden till ett samarbete mellan självständiga stater.Att ändra är i och för sig ingentingnytt. Det sker efter varje regeringskonferens. Menhittills har det skett entydigt mot mer och mer federa-tion, t.ex. i och Amsterdam.I stället för ett mer gemensamt beslutsfattandekunde man överlåta alltmer till nationerna själva.Subsidiariteten som vi skulle kunna tolka som när-hetsprincipen skulle kunna betyda att byråkraterna iBryssel får i uppgift att systematiskt rensa undan allaonödiga förordningar och bestämmelser och återgemedlemsstaterna friheten så länge den inte skadarandra.De flesta krig som genomlids är in-bördeskrig. När en grupp känner sig förtryckt av enannan grupp, när en grupp är mycket starkare än enannan grupp, skapas osämja. Det är farligt när EU köröver stater och tvingar på dem regler som de inte villha. Det är konfliktskapande när EU börjar kontrolleraatt dessa beslut efterlevs och utdömer böter mottredskande medlemmar.När man försöker läsa de oerhört snåriga fördragsom kommer på bord inserman att det skapas instrument för just detta.Det handlar om att kunna kontrollera, att kunna "hatänder" och att utöva böter om någon inte gör som detsägs att man skall göra. Vidare handlar det om attbara tala med en röst i internationella sammanhangoch om att samordna den inhemska politiken så att detblir en gemensam internationell framtoning. Vi är helatiden på väg dit.EU, som var tänkt som ett stort fredsprojekt,skulle i stället liksom kunna utgöra ett förtro-endefullt samarbete mellan självständiga länder sominte har någon ambition att styra och tvinga varandramen som gärna vill lära av varandra och anpassa sinalagar när det är till ömsesidig nytta. Det var faktiskt såvi skapade ett fredligt . Från att ha varit döds-fiender och ha slagits har vi istället byggt upp ett samarbete. kan vi inte ensdrömma om att börja kriga mot varandra. Möjligtvistillåter vi oss ett litet godmodigt skämtande. Krig harvi i varje fall undanröjt i . Den-na modell tror jag är betydligt framgångsrikare änEU:s modell som ju är att försöka samordna alldeles ionödan och att tvinga när länder inte vill.Mitt förslag är att regeringen till nästa regerings-konferens i EU utarbetar konkreta förslag till ändring-ar i bort från federationssträvandena.Vi bör deklarera att aldrig kommer att gå medpå nya steg i federativ riktning och att vi anser atttiden är mogen , när alla medlemsstater har funge-rande parlament och när utvidgningsförhandlingarnabörjar, att ändra så att det blir mer avsjälvständighet för de medlemsländer som så önskar.Fru talman! I stället för att sträva efter "en alltfastare sammanslutning av de europeiska folken",som det står i , bör EU:s inriktningvara: ett alltmer förtroendefullt samarbete mellansuveräna nationer i Europa.Anf. 69 () re-plik:Fru talman! Jag kan inte undanhålla mig möjlighe-ten att uttrycka min uppfattning. Jag tror inte att någotparti i denna kammare som längtar efter attEU förvandlas till ett statsförbund. Jag tror att BirgittaHambraeus ser spöken i det sammanhanget. EU-samarbetet är ju ett samarbete mellan fria demokratis-ka stater. skall, har man kommitöverens om, en del beslut fattas på överstatlig nivå föratt enskilda länder inte skall kunna blockera besluten.Varje gång ett sådant beslut fattats har alla självstän-diga stater varit med om att tillsammans fatta besluteti fråga. Jag tycker därför att det är att ta i litet välmycket när man påstår att EU tvingar på enskildastater olika saker.Målet med detta samarbete är naturligtvis att be-slut skall kunna fattas till fromma för folk -ingenting annat!Anf. 70 () re-plik:Fru talman! Jag är mycket glad över att MagnusJohansson liksom jag inte önskar att skallingå i en federation. är kanske det endapartiet i riksdag som kan tänka sig någotsådant.Anf. 72 () re-plik:Fru talman! Det är mycket bra attMagnus har samma uppfattning som jag.Men har läst fördragen, som helatiden siktar till det gemensamma? Steg för steg tar viju beslut i den riktningen.Den 17 februari får vi Amsterdamfördraget på vå-ra bord. Läs det ordentligt! Det är ännu ett steg moten federation. Kommer att röstanej till det? Jag kommer att rösta nej till det.Anf. 73 () re-plik:Fru talman! kommer vi, om jag inteär missinformerad, att ha tillfälle att debattera fråganom Amsterdamfördraget. Jag välkomnar den debattenoch hoppas att vi då kan få ett gott meningsutbyte. Jagtror dock inte att vi klarar det på två enminutsreplikeri dag.Även om vissa steg tas mot ett tätare samarbete påvissa områden är skillnaden stor mellan å ena sidandetta och å andra sidan den bild som målar upp av ett statsförbund, en federation.Anf. 74 () re-plik:Fru talman! Det är ändå viktigt att se vartåt mansiktar. Vi tar ett litet steg men det går i enviss riktning, nämligen mot en federation.När vi skall bestämma oss i fråganom vi skall ratificera eller inte ratificera Amsterdam-fördraget kan vi bara säga ja eller nej. Det är mycketsvårt att få till stånd en majoritet som säger nej till ettframförhandlat avtal. Det vet likaväl som jag. Jag hoppas dock att jag får stöd eftersomdet är en strävan mot mer av federation som vi i ochmed Amsterdamfördraget går med på.Anf. 75 ():Fru talman! säkerhetspolitiska mål, såsom en majoritet i har formulerat det, syftarytterst till att bevara vårt lands frihet och oberoende. IAmsterdamfördraget, som EU-ländernas regeringarförhandlade fram , har regeringen skrivitunder följande:"Medlemsländerna skall aktivt och förbehållslöststödja unionens utrikes- och säkerhetspolitik i en andaav lojalitet och ömsesidig solidaritet. - - - De skallavstå från varje handling som strider mot unionensintressen eller kan minska dess effektivitet. "Det står också i Amsterdamfördraget att med-lemsstaterna skall samordna sitt uppträdande inominternationella organisationer och på internationellakonferenser. De skall där hävda de gemensammaståndpunkterna. I klartext innebär detta att Sverigessjälvständiga röst i världen tystnar och att målet omfrihet och oberoende klingar tämligen verklighets-främmande.Regeringen framhåller ofta att EU-medlemskapetär det fundamentalt viktigaste för vår säkerhet. Miljö-partiets analys är en annan. EU:s allt tätare samarbete,trots avsaknad av folklig förankring i medlemsländer-na och interna spänningar kring viktiga frågor, byggerenligt vår mening in konfliktrisker.Det allra viktigaste att poängtera tycker jag ärbristen på en vilja att seriöst genomlysa de problemsom EU medför. I stället duckar man. Det handlar härom ett slags vilja att undvika en folklig debatt, enfolklig opinion. Detta tycker jag är allvarligt. EU-medlemskapet måste problematiseras.Fru talman! VEU är EU:s försvarskomponent ochNatos europeiska pelare. efter folkomröstningenom EU meddelade regeringen att skulle ansö-ka om observatörskap i Västeuropeiska unionen.Regeringen sade att det var ett "aktivt observatör-skap" man eftersträvade, som skulle omfatta"fredsbevarande insatser, krishantering och humanitä-ra aktioner". kom överensom att VEU skall "bidra till den gradvisa utformning-en av en gemensam försvarspolitik samt se till att dengenomförs praktiskt genom att ytterligare utveckla sinoperativa roll".Tänk på hur det lät före folkomröstningen om EU!Då var minsann de nej-sägare konspirationsteoretikersom hävdade att EU utvecklades mot en militärmakt.Men inför regeringskonferensen lade den socialde-mokratiska regeringen tillsammans med Finlandsregering fram ett förslag där man säger att EU måsteskaffa sig militär kapacitet. Man ville ge EU militäramuskler för att genomföra fredsbevarande åtgärder.Sverige lyckades med det man ville uppnå. De somförlorade var de som trodde på ja-sägarnas prat om attEU aldrig skulle militariseras.Vi i anser inte att ett aktivt observa-törskap i VEU och detta med att bidra till en militari-sering av EU är förenligt med en trovärdig militärtalliansfri politik.Nästa fråga är om det är möjligt att vara militärtalliansfri om man har en gemensam vapenexportpoli-tik och en vapenindustri i EU-bolagsform, som ärpå gång. Går det verkligen? Jag tror inte det. Inomdetta område lägger regeringen ut en dimridå.Majoriteten i denna riksdag har ställt upp på rege-ringens skrivningar i propositionen, där man skriverom vikten av att vi medverkar till en harmoniseringmellan EU-länderna av regler för försvarsupphandlingm.m. Man vill ha en vidgad roll för EU på det härområdet. Allt detta skall ske, säger man, inom gällan-de lag om krigsmateriel. Det här tror jag inte är möj-ligt.EU-kommissionen har tagit ett initiativ till en EU-strategi för försvarsindustrin, som utrikesministerntidigare tog upp här. Där står det att principen börvara att export skall ske i enlighet med de regler somgäller i landet som vapnet levereras ifrån. Man gåralltså helt klart i riktning mot gemensamma regler förexport. Utrikesministern sade här tidigare att manskall arbeta för att kommissionens förslag skall på-verkas i restriktiv riktning. Vad innebär det mer kon-kret? Vad är regeringen beredd att göra? Som det ärnu åker i stället regeringen land och rike runt för attkortsiktigt tjäna pengar på vapenexport, som GöranPersson till . Det verkar som om moral och etikfår stå tillbaka för de kortsiktiga vinstintressena.Fru talman! När det gäller Nato kan vi blicka till-baka fyra i tiden, eller varför inte till början avmandatperioden. De mest våghalsiga bedömarna ärtämligen överraskade över vad som hänt på så kortsikt. Vi får aldrig glömma att Nato är ett instrumentför stormaktspolitik och att Nato aldrig kan bli enorganisation för alleuropeisk säkerhet, alltså en säker-hetsgemenskap som även innefattar . Jag ochMiljöpartiet menar att naturligtvis måste hållasig utanför denna militärallians och i stället upprättaoch utveckla en militärt alliansfri politik.Utrikesministern upprepade att den militä-ra alliansfriheten står fast. Men granskar man rege-ringens handlande i praktiken blir man ganska kon-funderad. är observatör i . har också tackat ja till medlem-skap i Natos nya samarbetsorganisation, , och högkvarteret placerar svenskamilitärer i Natos staber i en ganska stor hastighet, omman kan uttrycka det så.I stället för att legitimera Nato och söka närmareoch närmare samarbete, som man håller denretoriska fanan högt gentemot allmänheten, skall manlägga ned resurser, tid, pengar och kraft på att utveck-la FN och återupprätta FN som den organisation somskall sköta fredsbevarande verksamhet.Sammantaget gör den bedömningenatt den svenska medverkan i olika försvarsrelateradeverksamheter skadar trovärdigheten för den militäraalliansfriheten, det som vi i alla fall menar skall varainte ett mål utan ett medel för den utveckling som vivill se i vår del av världen. Regeringens agerande skerutan mandat från svenska folket. Det verkar som attregeringen eftersträvar att vara med i alla möjligaolika organisationer, olika Natorelaterade verksamhe-ter just för sakens skull. Så fort det är en bokstav-skombination är det väldigt populärt, och man ger sigmed liv och lust i kast med att försöka bli medlem.Vad vill man egentligen med de olika medlemskapenoch forumen? Det talas det mindre om.Fru talman! En politik som syftar till fred är någotannat än en politik för frånvaron av krig. Vi kan inteförvänta oss att andra skall göra det vi själva inte görnär det gäller nedrustning, vapenexport och arbete fören solidarisk fördelning av världens resurser.Miljöpartiet anser att en ansvarsfull säkerhetspoli-tik innebär att man har det globalas bästa för ögonenoch inte hemfaller åt kortsiktig ekonomisk vinning.Det kanske viktigaste är att ord, aldrig så vackra,måste gå hand i hand med handling. Teori och praktikmåste förenas i utrikespolitiken.Anf. 76 () replik:Fru talman! Vi hörde tala om deolika militära befälens platser i olika Natostaber. Jagvill bara påminna om den debattsom vi hade i kammaren när vi beslöt oss för Bosnie-ninsatsen. Då stod , ett av Mil-jöpartiets språkrör, i denna talarstol och sade att det ärtråkigt att vi i har så dåligt inflytande överplaneringen, att vi lämnat över detta till Natos befäl.Hon krävde att svenska befäl skulle ha en möjlighetatt vara med i planeringsåtgärderna.Så får vi erbjudandet om , det fördjupade Partnerskap-för-fred-samarbetet. Då säger helt plötsligt nej.Sanningen är väl den att i den bokstavssoppan - Alfa-betensuppe - byggs upp organisation efter organisa-tion för att få en större och bättre alleuropeisk säker-hetsordning. Vi i vill vara med i dessa för attfrämja säkerheten i , medan ni miljöpartisterinte längre vågar och springer hemåt.Anf. 77 () re-plik:Fru talman! Vi springer inte hemåt, men vi spring-er inte bara till den rika delen av . Det är kan-ske skillnaden mellan och socialdemokra-terna. Vi springer längre än så.När det gäller möjligheten att få inflytande överNatooperationer och samarbetet ställer Miljöpartietupp på det svenska deltagandet i IFOR och SFOR.Men vårt engagemang slutar inte med den erfarenhe-ten. Som jag sade är vårt mål att den här verksamhe-ten skall skötas av FN. Då gäller det också att ta siktepå det och inte ta steg för steg in i Nato, legitimera attdet är Nato som tar åt sig dessa uppgifter. Rättare sagtär det så att man, på grund av att regeringar runt om ivärlden inte satsat tillräckligt mycket på FN, får ta tillnödlösningen, dvs. att det är Nato som genomföroperationerna.Jag tycker inte att man bara skall blicka bakåt pådet gamla FN utan säga: Det här vill vi skall hända,det här är vad vi tycker är riktigt. Är det för socialde-mokratin riktigare att FN sköter fredsbevarandet änatt Nato gör det?Anf. 78 () replik:Fru talman! Jag kan ge ett klartbesked. Vi vill naturligtvis också att FN skall vara denkraft som sköter de fredsbevarande uppgifterna. Vivill inte devalvera FN:s roll. Tyvärr är det så iblandatt FN kanske inte räcker till i olika åtgärder. Då kandet vara bra att få hjälp av det nya Nato för att lösaproblemen, som exempelvis i Bosnien med den FN-styrka som fanns där under Natoledning.Min fråga till kvarstår. Marian-ne , ert språkrör, stod i talarstolen ochsade: Vi vill vara med i Natos staber för att kunnavara med, leda och planera operationen. Hon var argöver att vi inte hade den möjligheten då. har viden möjligheten, och säger nej. Förmig ter sig detta ologiskt.Anf. 79 () re-plik:Fru talman! Nej, det är inte ologiskt. att socialdemokratin vill att FN skall vara denkraften. Låt oss satsa på FN i stället för att säga att FNtyvärr inte har den kraften och att vi därför måstesatsa på Nato. Då underminerar man faktiskt strävan-dena - om man nu verkligen menar allvar med att detär FN som skall sköta den fredsbevarande verksamhe-ten. Jag tycker inte att det är bra att man gör det.Till frågan om deltagande i Natos staber.Jag menar alltså att det deltagande som Miljöpartietsmajoritet i riksdagsgruppen ställde upp på har skettoch pågår, men vi skall titta på nästa operation. Vill viatt det skall ske i Natos regi? Vill vi att det skall ske iFN:s regi? Vill vi att FN skall ha resurserna för det?Mitt svar på den frågan är att jag anser att det skallvara så. Därför har vi en konsekvent logisk inställningi Natofrågan i övrigt.Anf. 80 () re-plik:Fru talman! Jag konstaterar att talarlistan för de-batten blir allt längre ju längre den härdebatten fortskrider. läser upp delarav den fördragstext som vi då skall behandla i riksda-gens kammare. Det är alltid vanskligt läsa upp välvalda delar ur en fördragstext utan att läsa hela. Anni-ka i talarstolen medger natur-ligtvis inte att hon skulle ha kunnat läsa upp helafördragstexten.För att lugna vill jag säga att vårsjälvständiga röst i världen inte kommer att upphävas,utan vi kommer fortfarande att ha möjlighet att i na-tionellt intresse föra en självständig utrikespolitik. Detskulle vara främmande för den attskriva under ett avtal där vi skriver bort den möjlighe-ten.Sakdebatten om detta får vi som sagt ta den29 april. Jag tror inte att man klarar den på två gångeren minuts replik.Anf. 81 () re-plik:Herr talman! lugnar mig inteöver huvud taget. Tvärtom blir jag väldigt förskräcktom inte har läst de fördragstextersom trots allt finns. Han behöver inte vänta till senaredå vi skall debattera i kammaren. Det vore kanskevärdefullt om utrikesutskottets ledamöter satte sig in ivad fördraget innebär.Jag läste högt ur en del av fördraget. Där stod detklart och tydligt att medlemsstaterna skall samordnasitt uppträdande och hävda de gemensamma stånd-punkterna på internationella konferenser. Det är svårtatt komma ifrån att det inte står så och att det inteskall tolkas så. Att regeringen har skrivit under för-draget är någonting som kanskemilt generat får svara för under den kommande debat-ten.Anf. 82 () replik:Herr talman! inställning i dessa frå-gor är inte alltid helt klar. Jag har lyssnat på AnnikaNordgren. Hon talade om EU, Nato, FN och de såviktiga fredsbevarande insatserna. somAnnika deklarerar sin uppfattning - och vihar sett de beslut som hon tidigare varit med om attfatta i den här kammaren - vet vi att språkröret BirgerSchlaug säger att man borde lägga ned det svenskaförsvaret och överlåta det till FN, att FN skulle försesmed kulor och krut.Det vore intressant att få klarlagt: Är det Miljö-partiets uppfattning att FN skall övergå tillatt bli en militär allians av något slag?Anf. 83 () re-plik:Herr talman! Om vi ser långt fram i tiden på vadvi har för visioner, mål och idéer när det gäller hursamhället skall utvecklas och hur den globala säkerhe-ten skall se ut, tycker jag att så länge som vi anser attdet behövs militära medel i någon form skall det varaFN som har dessa medel i sin hand. Det är alltså FNsom skall sköta fredsbevarande verksamheter.Jag skulle bli väldigt glad om länderna gemensamtkunde besluta om att var och ens försvarsmakt skullegå över i FN:s regi och om att den enda militära kraf-ten skulle skötas av . Det är entanke väl värd att försöka göra till ett gemensamt mål- i alla fall till en gemensam vision - även för flera änMiljöpartiet.Anf. 84 () replik:Herr talman! Det var bra att jag fick ett klarläg-gande om var står i den här frågan. Dethar känts litet oklart när man utanför kammaren harfört en debatt och från talarstolen här har fört en an-nan debatt. Men vet vi vad står för, i stället för att satsa ytterligare på de mjuka de-larna när det gäller fredsbevarande insatser vill stärkade militära delarna inom inte minst FN. Jag är tack-sam över att jag har fått det här klarläggandet om varMiljöpartiet står i den här frågan.Anf. 85 ():Herr talman! Jag vet inte om det vidgade säker-hetsbegreppet riktigt har slagit rot inom socialdemo-kraterna i utrikesutskottet. Men jag förutsätter attingen längre anser att militär säkerhet omfattar alltingi hela utvecklingen.