prot · GM0933 · 1998-12-10 00:00:00 — Det känns i det här perspektivet som enmisslyckad rockad. Demokrati är ett medel för att fåen positiv utveckling. Det skall sägas att det är ettmycket viktigt medel, men jag tycker inte att Folk-partiets reservation 4 övertygar i den här delen. Där-för bör den avslås.Också vill ändra i målen. Man vill haen uthållig snabb tillväxt med en snabb utrotning avfattigdomen. Till skillnad från bibehållerman fattigdomsinriktningen, men man blandar liksomFolkpartiet mål och medel. Tillväxten blir för mode-raterna ett mål i sig, inte ett medel. Dessutom ha en snabb tillväxt. Vi har sett konsekvensernaav en sådan i , med svåra bakslag. Detgäller t.ex. i , där snabbheten inte alls letttill en snabb utrotning av fattigdomen utan tvärtomtill en snabb ökning av den.Det är sant att andra faktorer bidrar, men en snabbtillväxt rymmer mycket stora risker, kan skapa oba-lans i fördelningen och förorsaka instabilitet i sam-hället.Moderaterna hävdar också att hög ekonomisk till-växt är ett säkert tecken på att naturresurser tas tillvara på ett effektivt och resurssnålt sätt. Jag tyckernog att erfarenheten snarare pekar i motsatt riktning.Vi skall ha en uthållig och en balanserad tillväxt.Moderaterna borde lära av historien. Det är intressantatt i den reservation som har avgivit harordet "snabb" i kombination med "tillväxt" försvun-nit. Jag utgår från att det är ett misstag, och därför börreservation 3 avslås.I samma reservation slår in öppnadörrar genom att efterlysa demokrati och respekt förmänskliga rättigheter som centrala målsättningar ibiståndet. som denna då vi minns FN:s dekla-ration om mänskliga rättigheter, efter dess till-komst, måste det sägas klart och tydligt: Demokratioch mänskliga rättigheter har länge varit just centralamålsättningar i svenskt bistånd, och så är det i änhögre grad i dag.Folkpartiet tar upp oberoendemålet. Med moderntolkning behöver det inte bli några stora problem. Detär fråga om att integrera utifrån egna förutsättningar idet samspel som är nödvändigt i dagens värld.Folkpartiet, och Vänstern efterlyseren ändring av de biståndspolitiska målen. Utskotts-majoriteten har i betänkandet noterat att det är tid föratt hålla öppet för diskussion om målens relation tillden omvärld vi lever i. Jag har tidigare i anfö-randet försökt motivera detta. har biståndsminis-tern i en interpellationsdebatt, som har citerats härredan tidigare, uttalat att han vill se en parlamentariskdiskussion i frågan. Han har sagt sig vara beredd attinbjuda till en översyn av såväl mål som utmaningarinför . Motionerna är därmed redan tillgo-dosedda. I detta inkluderas också den moderata ochfolkpartistiska reservationen nr 1.Så till biståndsramen. Oppositionen redovisar allamöjliga alternativ. Jag tror inte på låsningar i planerinför framtiden när ekonomins förutsättningar trotsallt är så svårbedömda. Det kan gå fortareatt komma fram till enprocentsmålet, men det kanockså ta . Enprocentsmålet ligger dock fast,och det är vår bestämda mening att en återgång tillenprocentsnivån bör ske så snart det statsfinansiellaläget tillåter det. Därmed kan reservationerna 5-9avvisas.Det är här intressant att notera hur avvikande Mo-deraternas inställning är. När talar ommoraliskt åtagande talar om att utgifts-mål inte är effektiva. Man kan säga: Här möts värmeoch kyla, en kombination som inte väcker hetta utansnarare svala känslor. Vi har även på andra områdenfunnit att folk ser så på detta samarbete.Moderaterna är inte ens beredda att leva upp tillFN:s rekommendation om . Med en nedskär-ning om ca skiljer moderaternaut sig. I det särskilda yttrandet nr 3 förordar modera-terna ett snabbt utrotande av fattigdomen genomeffektivare insatser men också genom minskat bi-stånd. Det är en lika huvudlös politik som den somframkommit också i andra uträkningar som modera-terna gjort i årets budgetarbete. Man måste fråga sigvarför väljer denna särpräglade politik,som knappast hänger ihop.Med anledning av och även krist-demokraternas kommentarer vill jag peka på att dens.k. blygsamma ökningen av biståndsramen ändåinnebär att det reella biståndet under anslaget A1 ökarmed . Det är ju inte små-potatis.Så något om det bilaterala utvecklingssamarbetet.När det gäller anslagsfördelningen inom ramen tyckervi från regeringsföreträdarnas sida att fördelningen ärbra, och vi avvisar oppositionens förslag.Moderaterna och vänder sigsom tidigare mot landramssystemet. Vi tror att detfortfarande är ett riktigt system. Det ger möjlighetertill helhetsbedömningar och till sammanhållande avbiståndet för överblick. Det ger den långsiktighet somär så viktig - partnerskap fungerar inte utan långsik-tighet. Det ger anpassning till respektive land.Moderaterna oroar sig för en dålig styrning. Det äralldeles onödigt. Samarbetsavtalen innehåller devillkor som behövs.Moderaterna och vill inte ha ett geogra-fiskt uppdelat bistånd utan ett problemorienterat.Risken är då stor att man tappar det helhetsgrepp somglobaliseringen kräver av biståndet . Det går attgreppa problemfördelningen även med landramskon-struktionen.Några ord om demokrati och mänskliga rättighe-ter. Just denna dag känns det särskilt angeläget attpeka på mänskliga rättigheter i biståndet. Det är ettprioriterat område av grundläggande betydelse förlångsiktig framgång för utveckling. I allt väsentligt ärvi överens över partigränserna.Moderaterna och motsätter sig demo-kratistöd och annat bistånd till diktaturer. Regeringenanvänder redan de enskilda organisationerna, men detvore oklokt att måla i svart och vitt. I vissa lägen ärdet faktiskt klokt att påverka diktaturregimer - ävenmed hjälp av bistånd. Med den mer nyanserade skriv-ningen i reservationerna 13 och 14 som har kommitefter behandlingen av motionerna, kan man fråga sigom reservationerna är nödvändiga.I avsnittet om mänskliga rättigheter ger utskottetregeringen till känna att den redovisning om demo-krati och mänskliga rättigheter som skett ,trots förtjänster, bör bli ännu tydligare. Detta uttalan-de blir denna 50-årsdag också en markering av denstora vikt den svenska fäster vid hur våramottagarländer utvecklas avseende demokrati ochmänskliga rättigheter.Sedan är det miljöfrågan. Miljön är prioriterad avregeringen. Det som tas upp i flera motioner återfinnsi regeringens insatser - färskvatten, jord- och skogs-bruk, marin miljö och urban miljö. Vi skall ocksåkomma ihåg att inom FN:s ram och Kommissionenför hållbar utveckling görs viktiga insatser på områ-dena. Information och forskning är viktigt, likasåkapacitetsbyggande. Det står i budgetpropositionenatt miljökonsekvensbeskrivningar är viktiga i bistån-det. Så även reservation 15 känns onö-dig. Miljön som säkerhetspolitisk fråga får också alltstörre genomslag i FN-systemet, utan att för den skullsäkerhetsrådet i detta ämne spelar en central roll.Sedan har vi frågan om ökningen av katastrofin-satser. Vi kan konstatera att vi mer och mer fått betalapriset för att det sker förändringar av miljön. Vi kanse det i konsekvenserna i t.ex. . Jagvill i det här sammanhanget stryka under det Folk-partiet säger i sin motion, nämligen att bistånds- ochflyktingpolitik naturligtvis hör ihop.Självfallet är stödet till de enskilda organisatio-nernas utvecklingsarbete något som är viktigt. Härföreslår ett flertal olika partier olika summor. Vi trorfrån vår sida att den summa som regeringen har avsattär väl avvägd. Vi har pengar inom ramen för demo-krati- och MR-anslaget och inom ramen för ka-tastrofmedel. Frågan måste naturligtvis ställas: Hurmycket orkar de enskilda organisationerna att för-medla på ett bra sätt?Moderaterna vill utlokalisera en del av Sida tillAfrika. Vi har redan biståndsambassader där medgoda löpande kontakter. Förslaget verkar spännande,men det är knappast seriöst. säger i sinreservation att man vill utlokalisera arbetet medmänskliga rättigheter och demokrati till . Mende frågorna berör i allra högsta grad också andravärldsdelar. Det går att på goda grunder avslå reser-vation 22.Moderater och kristdemokrater vill återgå till denborgerliga periodens Sekretariat för analys och utvär-dering av det svenska utvecklingsbiståndet. Jag tyck-er att den konstruktion med Sidas utvärderingsarbete,det fristående EGDI, Expertgruppen för utvecklings-frågor, och de revisionsinsatser som görs täcker be-hovet. Man måste fråga sig varför denna myndighetskall särbehandlas i förhållande till andra myndighe-ter när det gäller kontroll och revision.Fru talman! Jag beklagar att jag har gått över ti-den, men ämnet är så viktigt. Visst finns det utantvivel näring till en debatt. Men vill jagbetona att det finns en stor värdegemenskap mellanpartierna i den svenska , även om jag intekan låta bli att sätta ett stort frågetecken för den avvi-kande moderatpolitiken.Anf. 33 () replik:Fru talman! försöker ge intrycketav att våra envisa krav på mänskliga rättigheter skullevara någon form av självklarhet. Då undrar man var-för socialdemokraterna år har tvingat oss attreservera oss till förmån för kravet på en redovisningav MR-läget i biståndsländerna. Först har de ställtupp på detta, så att det har blivit ett tillkännagivandetill regeringen.Fru talman! Det går att utrota fattigdomen. Det ärviktigt att utrota fattigdomen. Det går att göra detsnabbt. skall biståndet vara obehövligt. I detfallet är jag optimist.Världsbanken har visat att projekt lyckas bättre iländer med bättre ledning och bättre institutioner. Delyckas inte alls i vissa länder, t.ex. . Folk iländer med fel ledning blir fattigare.1 % ökning av GDP i bistånd leder i länder medbra ledning till en ökning av tillväxten ochi länder med dålig ledning en minskning med 0,3 %.Jag tycker inte att vi skall ge bistånd som gör folkfattiga. Vi skall ge sådant bistånd som ger välstånd åtfolken. Håller inte med om detta?Anf. 34 () replik:Fru talman! Jag vill säga något om MR-redovisningen som uppehåller sig vid. Dethar många andra partiföreträdare också gjort.Vi har reserverat oss eftersom vi tycker att det ärett onödigt förslag. Det har funnits många redovis-ningar. Dels har vi den s.k. gula boken, där vi kanhämta information när det gäller läget. Vi kan där fåingående information om MR-situationen runt om ivärlden. Dels har vi haft en särskild MR-skrivelse, vihar haft en hearing och på andra sätt lyft fram MR-frågorna.Inför den här debatten tittade vi på vad det fannsför grund att göra ett så stort nummer. Vi kunde kon-statera att det inte är någon skillnad på MR-redovisningen under den borgerliga regeringens tidoch den socialdemokratiska regeringens tid.Om tittar i boken och jämför medde böcker som och hans medarbetareproducerade , är de varkenvackrare, snyggare eller mer innehållsrika än vad denhär boken är.Ni bygger upp en stor myt kring MR-frågornasom inte har någon verklighetsförankring.Anf. 35 () replik:Fru talman! Socialdemokraterna har inte reserve-rat sig. ställer de upp på våra krav. Det är bra.Försök sedan inte plocka bort resonemanget, för vihar drivit frågan länge.Det är viktigt att i den här diskussionen titta på enannan sak, nämligen utbetalningsmål. De är inte op-timala. Utbetalningsmål är uppfyllda, bara pengarnahar betalats ut - alldeles oavsett om de leder till att defolk vi skall hjälpa blir fattigare eller rikare.Över huvud taget är betänkandet luddigt när detgäller målen. Det talas ingenstans om målen. BerndtEkholm talar om att fattigdomsmålet är överordnat.Samtidigt hör man i andra sammanhang säga att det överordnade är enprocentsmålet, desex biståndsmålen eller aidsmålet. Sedan talar han omfattigdomsbekämpning, t.o.m. fattigdomsutrotning -vilket är vårt gamla uttryck - utan tillväxt. Hur gårdet till?Nu när biståndsministern anser att det finns an-ledning att utreda målen, vore det inte en fördel omBerndt anslöt sig till reservation 1 så att vifår ett riksdagsbeslut om att utreda målen för bistån-det ordentligt?Anf. 36 () replik:Fru talman! Det är ganska stor skillnad i synenmellan och i stort sett alla övriga partierom utbetalningsmål. Det är särskilt intressant för ossatt påminna om det synsätt samarbetspartierna på denborgerliga kanten har. Det är en stor avgrund mellanModeraterna och de andra partierna.När endast ser effektivitet, en eko-nomisk teknikalitet, ser de andra partierna detta somen moralisk ansats. Det är fråga om hur mycket avvår kaka som vi är beredda att avsätta till dem som vikallar för fattiga människor i tredje världen.Som någon annan talare sade, är det förmodligenmycket höga tal som man skulle avsätta för att täckade behov som biståndet skall täcka, vid sidan av han-del och allt annat. Vi når aldrig dit. Därför blir det enmoralisk fråga hur mycket av det välstånd som vi harsom vi är beredda att avstå från. är sva-ret skyldiga på den frågan.Eftersom jag har tid över kan jag också säga någotom fattigdom och tillväxt. Man måste skilja på måloch medel. Det är grundläggande om man skall kunnaföra en logisk diskussion, så att man vet vad som ärmål och vad som är medel. Målet måste ytterst varaatt utrota fattigdomen - jag är gärna med på den for-muleringen. Men ett av medlen är naturligtvis till-växt. Det kan vi kalla för delmål om vi vill, men detär inget mål i sig att få tillväxt. Det måste vara nå-gonting annat, som meningen med livet eller välfärd,som är målet, och vi använder tillväxt som ett medel.Det har alltid varit så i moderat politik, även härhemma, att man gärna vill se tillväxten som ett mål.Jag har väldigt svårt att förstå det.Anf. 37 ()replik:Fru talman! I går var det ett seminarium i Kon-serthuset om Globaliseringen och demokratin. Bl.a.var det en professor, från , somskilde på röstningsdemokrati och medborgardemo-krati. Han menade att röstningsdemokrati har ökatmen att medborgardemokrati har minskat. Jag tar uppdet här därför att det är intressant att Världsbanksrap-porten också hävdar att bistånd fungerar bara i rättmiljö.Nu kommer jag till det som at-tackerar oss för, nämligen demokratimålet som ettövergripande mål. Biståndet är naturligtvis till för attlyfta människor och deras ekonomiska situation. Detär vi alla överens om. Men sedan har vi sex bi-ståndsmål som vi skall uppnå. Det är där vårt reso-nemang från kommer in. Vi menar att deandra fem målen - om resurstillväxt, social utjäm-ning, ekonomisk-politisk självständighet, miljömåletoch jämställdhetsmålet - inte fungerar om det intefinns demokrati och mänskliga rättigheter. Om detinte finns kastar man ut pengar. Därför är det vikti-gast.Det är intressant att vi nu får en biståndsutredning.Nu kan vi få diskutera och djupborra i detta och seom det kanske ligger någonting i vad harsagt under alla år: satsa på demokrati och mänskligarättigheter i biståndssammanhang, så faller mycketannat på plats. Det är vårt resonemang. Det är det vihar reserverat oss för och fört fram i betänkande efterbetänkande, och även i dagens betänkande. Det ärmitt svar på avslagsyrkande på vårreservation.Anf. 38 () replik:Fru talman! vill slopa fattigdomsmåletsom övergripande mål. Man säger att man vill hademokratimålet som övergripande mål. Så har manskrivit, och så säger man. Jag tycker att det skullevara väldigt konstigt att göra på det sättet. Ocksådemokratin är i någon mening underordnad det somhar med människors väl och ve att göra, vilken väl-färd vi har, hur vi kan leva, hur fattiga vi är, osv. Detgrundläggande för oss politiker måste vara att se tillatt människor får lika möjligheter på det här området.Då vet vi som kommer härifrån att demokratin är enoerhört viktig väg för att kunna nå de målen.Det är klart att man i någon mening kan säga attdemokrati har ett värde i sig, även om vi är urfattigaoch har ett mycket dåligt liv på alla sätt. Det kan jag ioch för sig förstå. Jämfört med en del andra mål, somtillväxt, har det en högre nivå. Men trots allt måstedet grundläggande vara att vi skall göra någonting åtorättvisorna och fattigdomen i världen. Då användervi oss av demokratin som ett medel. Men jag kangärna hålla med Biörsmark om att om man jämfördemokratimålet med en del av de andra, underliggan-de målen, som i mångt och mycket är medel, har deten lite tyngre ställning. Men att ersätta det övergri-pande målet med detta är helt feltänkt.Anf. 39 ()replik:Fru talman! Det råder något missförstånd här. Vivill naturligtvis inte alls ersätta målet om att vi skalllyfta de fattiga människorna till en högre levnadsnivå.Det har vi aldrig ifrågasatt. Det är ju det som bistån-det går ut på. Vi har alltid sagt detta. Men vi har väntoss mot resonemanget att fattiga människor inteskulle ha råd med demokrati, eller att demokratiskulle vara någon sorts lyx för fattiga människor. Detresonemanget har jag aldrig förstått. Det finns ingenkoppling däremellan, men det hävdas ofta.Vad vi säger är - jag upprepar mig nu - att blandde sex biståndsmålen skall demokratimålet vara para-ply, övergripande. Om det inte är det faller de andramålen, dvs. jämställdheten, miljön, ekonomisk ut-veckling och social rättvisa. Vi får mer och mer be-lägg för det; rapport efter rapport pekar på detta.Världsbankens senaste rapport pekar på det. som sitter pekar på det. I Globalise-ringen och demokratin pekar man på det. Det skalldärför bli intressant när en utredning nu skall titta pådet här. Det är möjligt att vi kommer ur detta i denriktning som vi vill - jag hoppas det. Jag är övertygadom att utan demokrati faller det andra, och man fåringen uthållig utveckling som håller för flera genera-tioner framöver.Anf. 40 () replik:Fru talman! Jag har inte uppfattat för-slag på det här sättet tidigare. Det är i så fall en inno-vation. vill ha två paraplyer, inte ett para-ply. Jag har uppfattat att vårt övergripande mål ärfattigdomsmålet, paraplyet, och att vi sedan har sexdelmål därunder. Att inte litar på detförsta paraplyet utan vill ha ett till har jag inte upp-fattat.Vi kan gärna fortsätta den diskussionen. Detkommer att ges möjligheter till det, genom att bi-ståndsministern vill träffa oss för en sådan diskussion.Vi får då diskutera om demokratimålet skall ha ensärställning jämfört med de andra sex målen, trots attvi har kvar den övergripande målsättningen att göranågonting åt fattigdomen. Det är kanske inte särskiltmeningsfullt att vi strider så mycket om det här, utandet är bättre att vi går till verket.Anf. 41 () replik:Fru talman! Jag vill först ta upp enprocentsmålet.Där säger att diskussionen om attkomma åt fattigdomssituationen i världen gäller hurmycket av vår kaka som vi är beredda att avsätta elleravstå från. Men tydligen är Socialdemokraterna inteberedda att avsätta eller avstå . De för-behåll som anför i fråga om när manskall komma - om man över huvud tagetskall göra upp någon plan för det, vilket han inte vill- är att man inte är beredd att göra upp en plan för detdärför att man vet inte hur den ekonomiska situatio-nen kommer att se ut. Då har man ju helt gått bortfrån vad enprocentsmålet innebär som princip. Prin-cipen är att det skall vara oavsett hur ekonominser ut. Det är klart att det kan vara mycket att svälja,men det är det enprocentsmålet handlar om. Social-demokraterna är inte beredda att ställa upp på detlängre. Det fick vi reda på nyss.Anf. 42 () replik:Fru talman! Jag vet inte om jag är den bäste attförsöka skola ekonomiskt - det finnsnog bättre resurser för det. Men man måste skilja påbruttonationalinkomsten och statens budget. Eftersomvi , på grund av en misskött ekonomi - det skallerkännas att vi alla har bidragit till den - har hamnat ien situation med enormt stora budgetunderskott, kanvi inte bara bortse från hur statens budget ser ut irelation till hela den samlade produktionen. Om vigjorde det skulle det få väldiga effekter på räntornaoch på den svenska ekonomin som direkt skulle slåsönder biståndet långsiktigt.Det har varit helt nödvändigt att göra en insats.Det kan alltid diskuteras hur mycket man skall görapå biståndsområdet, men att vi skulle göra någontinghar varit alldeles uppenbart. Det innebär naturligtvis idenna akuta situation ett avsteg från den princip somIngrid talar om - att biståndet skall vara 1 %av BNI - även om hon använder andra ord. Hon talarom den ekonomiska situationen. Jag tycker att det ärlite oegentligt att säga så.Det innebär ett avsteg. Det är just det jag syftar pånär jag talar om hur ekonomin fortsätter. De mark-nadsaktörer osv. som påverkar hela vår ekonomi ochdärmed indirekt också våra möjligheter att ge biståndmåste veta att vi tar oss ur den ekonomiska situatio-nen och står på fast mark. När vi står på fast mark börtiden vara mogen för att trappa upp. Det skall natur-ligtvis ske i en snabbare takt än . Det är väl ingensom vill vänta . Vi behöver inte utgå från attdet tar så , utan det måste gå snabbare. Då harvi de möjligheterna.Men vi är inte riktigt där . Det är därför rege-ringen har föreslagit en försiktigare upptrappning,som ändå innebär ganska mycket pengar.Anf. 43 () replik:Fru talman! Jo, jag kan skilja på BNI och budget.Det är därför vi inom , när vi harföreslagit anslag till biståndet, har varit väldigt nogamed att balansera det mot andra anslag. Vi håller ossalltså inom budgetens ram, och vi har faktiskt t.o.m.varit stramare än Socialdemokraterna. Det betyder attvi har tagit hänsyn till den ekonomiska situationen.Jag vill ändå hävda att man har svikit en principnär man frångår enprocentsprincipen, som Socialde-mokraterna har gjort. Man går in för någonting annat.Man går in för att man i budgeten även måste ta andrahänsyn. Man står helt enkelt inte längre för dennaprincip. Det kan man inte komma ifrån.Vi har alla ansvar för att balansera budgeten. Vihar bidragit lika mycket som Socialdemokraterna tillatt sanera i vår budget.Anf. 44 () replik:Fru talman! resonemang innebäratt vi har svikit enprocentsprincipen genom att vi nuinte ger i bistånd. Det är bara att notera att detvar precis vad den borgerliga regeringen, som Krist-demokraterna satt i, gjorde. Den svek alltså enpro-centsprincipen.Jag tycker inte att man kan använda sådana ord.Man måste skilja på principer och mål och vad mande facto kan åstadkomma i en viss given situation. Viär alla - med undantag för , såvitt jagförstår - överens om enprocentsmålet. Vi sviker inteprincipen om att vi skall avsätta av bruttonatio-nalinkomsten.Vi har problem . Vi vill tillbaks dit. Vi har olikaåsikter om hur vi i budgeten kan fördela möjligheter-na och komma tillbaka dit. Det är en jättestor diskus-sion att ta upp. Vi ser olika på olika budgetposter.Men vi sviker inte principen, . 8 §)AjourneringKammaren beslutade på förslag av tredjevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 14.00 då frågestunden skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.00.7 § FrågestundAnf. 45 TREDJE VICE TALMANNEN:Då följer frågestund. Jag får be regeringens före-trädare att ta plats här framme.Följande statsråd kommer att delta: Justitieminis-ter , statsrådet , försvars-minister , utbildningsminister , statsrådet , socialministerLars och miljöminister . Justi-tieministern besvarar såväl allmänpolitiska frågorsom frågor inom sitt eget ansvarsområde inom rege-ringen. Frågorna till övriga statsråd förutsätts beröraderas ansvarsområden inom regeringen.Frågor och svar skall vara korta och i princip inteöverstiga en minut.KunskapslyftetAnf. 46 ():Fru talman! Jag vill ställa en fråga till statsrådetÖstros.Kunskapslyftet är nu på väg mot halvtid. Införnästa termin, , finns det 50 000elevansökningar. Lite drygt hälften av dessa elever ärbeviljade det bidrag de behöver för att kunna fullföljaeller påbörja sina studier. Många måste nu avbrytasina studier på grund av att de inte får de studiebidragsom tidigare utlovats. Kommunerna satsar alltsåpengar på utbildningen, men många elever kommeratt utebli. Oron är stor i leden.Min fråga till statsrådet är följande: Är regeringenmedveten om de här problemen, och har ni i så fall enplan för hur de skall lösas?Anf. 47 Utbildningsminister ():Fru talman! tar upp en av de storautbildningsreformer som har genomförts under senareår, nämligen .