prot · GL09121 · 1998-06-09 00:00:00 — Vårdgarantin skall införas, och föratt det skall vara möjligt behövs resurser. Dessutommåste pensionerna förbättras för de äldre som levermed knappa ekonomiska marginaler, pensionärer medlåg pension, låg folkpension, kanske låg ATP ochpensionstillskott, de pensionärer som har det sämstställt. Detta kan ske genom en höjning av pensionstill-skottet. För är detta viktigt.Herr talman! Det pågår nu en ganska allvarligfolkförflyttning från landsbygden och mindre orter tillde större städerna. håller på att kantra, menkoncentrationspolitiken korar aldrig några segrare,den skapar bara förlorare - både för koncentrationsor-terna och för avfolkningsbygden.Därför är det viktigt att vi stärker regionalpoliti-ken. Avgörande är då att stärka den s.k. stora regio-nalpolitiken, dvs. att koncentrera åtgärderna på eko-nomi, skatter, kommunikationer, näringspolitik, in-klusive energi, samt utbildningspolitik. Politikenmåste i hela dess vidd och på alla dessa områdeninriktas på att stärka utvecklingskraften i hela landet.Därför har vi föreslagit ytterligare 500 miljoner kro-nor till regional utveckling och ökat hänsynstagandetill minskat befolkningsunderlag inom ramen förskatteutjämningssystemet.Vi har haft anledning att rikta kritik mot regering-en för oförmåga inte bara på det regionalpolitiskaområdet utan också på miljöområdet och det arbets-marknadspolitiska området.Nu måste arbetslösheten pressas tillbaka. Även omvi ser ljusningar och förbättringar är arbetslöshetenför hög. Den måste pressas tillbaka. Småföretagen ärdå nyckeln till fler jobb. För att möta framtidens be-hov måste arbetsmarknadspolitiken göras mer flexibeloch decentraliseras. Moderniseringen av regelverketmåste fortgå. Det är en högprioriterad uppgift attmotverka flaskhalsar och brist på yrkesutbildad ar-betskraft inom olika sektorer.Herr talman! brukar man i politiken tvistaom fel och brister. Det lönar sig föga att tvista omvem som haft mest skuld till oredan i ekonomin. Allt-för många debatter under den här mandatperioden haranvänts till att rikta anklagelser mot än den ena, änden andra. Det ger normalt inte någon lösning påproblemet. Alla regeringar, från början av 70-taletoch , får ta på sig sin del av skulden,alla partier likaså. Skuldfrågan kan sedan lämnasdärhän. Det avgörande för och svenska folketär i stället hur vi inför 2000-talet tillsammans skallkunna lyfta och motverka en ny kräftgång iekonomin.Erfarenheten från de gångna 25 åren, då Sverigegått tillbaka, är att den förstelnade blockpolitikenvarit skadlig för landet. behöver framgent merav samarbete och gemensamt ansvarstagande. Center-partiets politik för att lyfta inför 2000-talet ärockså inriktad på samarbete och ansvarstagande. Vitar strid när det behövs, men vi sätter landets intresseoch ekonomi i första rummet. Det har vi från Centernssida visat under innevarande mandatperiod, och dettänker vi fortsätta att visa även efter årets val, helst ien regeringsposition.Herr talman! Jag står fast vid de reservationer somjag undertecknat för räkning i de två betän-kanden som vi nu behandlar, men av tidsskäl yrkarjag bifall endast till reservationerna 2, 27 och 33 ibetänkande FiU20 samt reservation 29 i betänkandeFiU27.Anf. 3 BO () replik:Herr talman! Det var trevligt att vill rege-ra. Det skulle vara intressant att få höra den aspektenmer utvecklad.Per-Ola har - sannolikt inte med avsikt,men ändå - missuppfattat den moderata politiken. Detär inte på något vis så att vi inte prioriterar sjukvård,äldreomsorg eller skola. Tvärtom innebär vår politikatt vi prioriterar de här områdena. Det vi verkligenkritiserar är att tar ut världens högstaskatter av sina medborgare och ändå inte förmår ha enannan sjukvård än en sådan där köerna växer ellernågot annat än en skola där man inte ger kunskapersom behövs eller en äldreomsorg med brister i kvalitetoch värdighet. Med världens högsta skatter är det enskandal att de som har ansvaret, framför allt social-demokraterna, inte kan ge valuta för skattepengarna.Jag vill ställa en fråga till . Skat-tetrycket har ju inte sänkts under den gångna mandat-perioden utan ökat - också detta kanske är en miss-uppfattning. och talar nu om möjlig-heten att sänka skatten , och det gläder migatt vi har fått en debatt om skattesänkningar. ni gjorde om fastighetsskatten innebär sänker skatten för att sedan kunna höja den ochaldrig sänka den mer. Det skulle vara intressant atthöra utveckla skälen för att vi iSverige skall ha kvar en mycket hög fastighetsskatt,skälen för att den ständigt skall stiga. Denfrysning som varit innebär att den sam-mantagna effekten av sänkningen av fastighetsskattenoch lössläppandet av de nya taxeringsvärdena blirbetydligt högre skatter . Varför gjordeCentern en uppgörelse vars huvudsakliga syfte enligtsocialdemokraterna är att hindra fortsatta sänkningaroch i stället möjliggöra fortsatta höjningar?Sedan frågan om skattekontot. Kan vi i den nyariksdagen efter valet, förhoppningsvis med en borger-lig majoritet, vara överens om att ändra på det krångelmed skattekonton som ni drev igenom tillsammansmed socialdemokraterna och som gjorde att företa-garna och inte skattemyndigheterna måste funderaöver tiden?Anf. 4 () replik:Herr talman! Jag förstår att som ta-lesman för känner sig träffad när vi barasom en sakupplysning talar om att somenda parti har motsatt sig ökade resurser till skolan,vården och omsorgen.Vi har , somen följd av de ekonomiska problemen i samhället,tvingats till betydande besparingar som har drabbatskolan, vården och omsorgen. När det nu finns ettekonomiskt utrymme för att stärka de resurserna ärdet helt naturligt att man också tillför det området nyaresurser. Vi gör det inte med lånade pengar, utanförstärkningarna är finansierade tack vare en förbätt-rad ekonomi.Sedan är det andra områden som får stå tillbaka.När talar om att de också vill ha envårdgaranti så klingar det litet falskt. Skall man klaraen vårdgaranti krävs det att man tillför resurser. Mendet vill inte moderaterna.Dessbättre är de ensamma om den uppfattningen.Alla andra partier har ställt upp bakom de resurser tillkommunerna och landstingen vad gäller vården, om-sorgen och skolan som regeringspartiet och Center-partiet gemensamt har medverkat till att ta fram. Jagtycker att det är bra att vi har en så bred uppgörelse,en så bred uppslutning, bakom välfärdssamhället. Detbådar gott för framtiden.Det här med skatter, fastighetsskatt och andraskatter, handlar om prioriteringar. görs det enefterlängtad sänkning av fastighetsskatten. Nästauppgift är att steg för steg pressa tillbaka skatterna påarbete och företagande. Det måste gå före sänktafastighetsskatter. har vi kommit till en nivå som vimenar att fastighetsskatten fårligga på. Det är en rimlig åtgärd för att vi vill priorite-ra andra skatter i framtiden.Anf. 5 BO () replik:Herr talman! Det var ju ett klart besked. MedCentern skall fastighetsskatten fortsätta att ligga påden höga nivå den har. Den skall fortsätta att öka. Detär det besked som hyresgäster och småhusägare får iSverige - trots att en hyra av tolv i en hyreslägenhetgår till fastighetsskatt. Det här med skattekontot fickjag inget svar på. Men det är som sagt intressant att vii alla fall diskuterar skattesänkningar.Låt mig sedan säga till att detjag tycker är ansvarslöst är politiker som inte kan gemedborgarna valuta för skattepengarna. Kommuneroch landsting disponerar i 440 miljarderkronor. Av det går ungefär 330 miljarder till sjukvård,omsorg och skola.Det är alldeles uppenbart att det går att utnyttja deresurser som finns på ett bättre sätt. Det skrev jude som arbetar inom vården i en debattartikel i ; att med annorlundastyrning kan vi få ut mer för satsade pengar. Det äransvarslöst att inte ta emot det erbjudandet. Om detskulle behövas mer resurser så finns det ju resurserinom den offentliga sektorn, inom kommuner ochlandsting. Det är de som vi i första hand skall använ-da. Vi skall prioritera sjukvård, äldreomsorg ochannat.Det talar om är ju att vi skallfortsätta med världens högsta skatter och med ettsystem som trots detta har lett till att vi har problemmed sjukvården, äldreomsorgen och skolan. Det ärdär vår kritik ligger. Vi måste bli effektivare.När det gäller vårdgarantin vill jag återigen säga:En vårdgaranti kostar bara pengar om man har tänktsig att låta bli att operera. Annars är det ju aldrigbilligare att operera nu i stället för sedan. Det blirlidande för människorna och det blir högre kostnader.Det kan finnas en räntekostnad, en igångsättnings-kostnad, . Men vårdgarantin kostaringenting.Anf. 6 () replik:Herr talman! Jag tror att bortser frånen sak. För många boende är kombinationen av fas-tighetsskatt och förmögenhetsskatt en tung börda. Nusänker vi fastighetsskatten. Och det besked vi hargivit är att vi i nästa steg vill fasa ut förmögenhets-skatten ur skattesystemet. Det är också ett mycketstarkt stöd till villaägaren, fastighetsägaren osv.Sedan är det på skatteområdet som på många and-ra områden. Vi måste prioritera hårt. Jag tror att detfarligaste som politiker gör är att lova ut storaskattesänkningar som innebär att man eroderar eko-nomin. Vi har skapat ett läge där vi har gått bort frånstora budgetunderskott. Det har varit mödosamt. Dethar varit tungt och det har varit tufft. Det har intealltid varit populärt. En del partier har stått vid sidanom och bara kritiserat, andra har tagit ansvar. Centerntillhör de senare.Nu är det viktigt att inte återfalla till löftespolitikutan att hålla en mycket stram politik för framtiden.Vi måste prioritera mycket hårt. Då prioriterar vivälfärdssystemet; skolan, vården och omsorgen. Vibehöver mer kringpersonal i skolan, fler lärare, för attge våra barn och ungdomar en god utbildning. Viskall också korta köerna i sjukvården. Men då behövsdet resurser.På skatteområdet skall vi sedan steg för steg pres-sa tillbaka skattetrycket. Men vi skall göra det i taktmed vad ekonomin medger. Vi skall inte först sänkaskatterna - kanske med lånade pengar - och sedanbörja reparera. Då återfaller vi till de ekonomiskaträskmarker som vi har haft nog av i Sverige.Vad som är viktigt nu är att vi håller en rak kursför framtiden, att vi prioriterar mycket tydligt och attvi, även om det råkar vara valår, inte hemfaller åtkortsiktig löftespolitik. Det straffar sig, Bo Lundgren.Anf. 7 ():Herr talman! Arbetslösheten, jobben och syssel-sättningen, är det mänskligt, ekonomiskt och politisktviktigaste problemet i . Sammantaget är allt-jämt arbetslösa. Och detta höga tal för ar-betslösheten ser vi, märk väl, i en situation med enuppåtgående konjunktur. I stället hade det varit natur-ligt om arbetslösheten i det här konjunkturläget när-mat sig bottenlägen på 4-5 %.I talar några partier enligt min meningmed dubbel tunga i fråga om arbetslösheten. Allapartier säger att det är ett viktigt problem. Men san-ningen är att sammanhållningen kring dem som redanhar ett jobb och bevakningen av uppnådda privilegierför LO ofta förefaller vara en viktigare uppgift än attfå ned den totala arbetslösheten.I valet mellan å ena sidan att säga ja till reformerav arbetsmarknaden, skatterna och företagsklimatetoch å den andra en permanent hög arbetslöshet, ac-cepterar alltså enligt min mening regeringspartiet,Vänstern och LO i politisk handling en permanenthög arbetslöshet. Socialdemokraternas nära kopplingtill LO har blivit en belastning för de arbetslösa.Arbetslösheten har därigenom blivit en offensiv-fråga för borgerligheten. De borgerliga partierna gårnu till val på denna fråga för att tvinga ned arbetslös-heten. Arbetslösheten är en fråga som socialdemokra-terna sannolikt kommer att försöka gömma undanunder valrörelsen. Men regeringen får inte tillåtas attsmita undan ansvaret för arbetslösheten.I dag har inte fler människor ett riktigt jobb än närregeringen tillträdde 1994. och åtta må-nader har det netto inte tillkommit ett enda nytt riktigtjobb. Den långsamma ökning som vi nu ser handlarbara om en återgång till den sysselsättningsnivå sområdde när socialdemokraterna tog över. har t.ex.30 000 färre kvinnor riktiga jobb än är regeringentillträdde . Andelen av befolk-ning som har ett jobb är lägre än någon gångsedan 1950-talet. har andelen fallitfrån till . Detta är ett mycket allvarligtproblem för alla, och för alla partier. Allt färre männi-skor i får till uppgift att försörja alltfler.De flesta bedömare är, åtminstone i teorin, över-ens om att de nya jobben måste komma genom ökatföretagande. har talat om 100 000 nyaföretag . Men sanningen äratt utvecklingen i går åt mot-satt håll. Antalet egenföretagare har minskat sedan1995. Bara har antalet egenföretagare minskatmed 7 000.Arbetsmarknaden fungerar dåligt i den uppåtgåen-de konjunkturen. T.ex. besätts inte de lediga platser-na. Trots en arbetslöshet på förblir trefjärdedelar av antalet lediga platser obesatta. Det ären mycket hög siffra. I den senaste motsvarande upp-gången 1994 var det bara fyra platser av tio som intebesattes.Det här var ett antal siffror över läget på arbets-marknaden. Jag hade kunnat ta upp fler. Samman-fattningsvis är läget 1998 i att vi har en upp-åtgående ekonomisk konjunktur men att denna intedrar med sig, eller bara mycket långsamt drar med sig,en förbättring på arbetsmarknaden. är därförunder socialdemokraterna på väg att fastna i perma-nent massarbetslöshet och undersysselsättning. Rege-ringen mörkar detta dystra faktum med mycket opti-mistiska prognoser.Folkpartiets politik är därför mycket inriktad påjobbfrågan. Vi ser den som helt central. Och vi villbörja med att formulera ett riktigt mål, nämligen ettmål för sysselsättningen. Det har vi formulerat som attdet blir ungefär 300 000 nya jobb om man räknar meden rimlig tillväxttakt, rimliga utbuds- och efterfråge-förhållanden på arbetsmarknaden och om man tartiden fram till slutet på nästa mandatperiod. Den for-muleringen inbjuder inte till manipuleringar av statis-tiken som Socialdemokraternas formuleringar om denöppna arbetslösheten gör.För detta mål vill vi sänka skatten på arbete, för-utom att vi naturligtvis vill gynna tillväxten i ekono-min. Vi vill sänka arbetsgivaravgifterna för företag i tjänstesektorn, vi villsänka skatten på hushållstjänster, och vi vill på olikasätt förbättra lönebildningen så att man kan kombine-ra en god tillväxt och låg inflation. Lönebildningenmåste utformas och ges sådana förutsättningar avriksdagen så att man kan skapa en flexibel arbets-marknad med både fler jobb och låg inflation.Detta medför, innebär och kräver reformer av la-gar och regler på arbetsmarknaden, inte någon formav inkomstpolitik. Vi måste alltså i fattabeslut om regler, praxis och drivkrafter för parternapå arbetsmarknaden som ger detta resultat. Det skallinte löna sig för parterna på arbetsmarknaden att ingåsådana avtal som medför ökad arbetslöshet eller somfavoriserar dem som har jobb på bekostnad av demsom inte har jobb. De utanförstående, de arbetssökan-des intressen skall beaktas och föras in i fokus redannär avtalen på arbetsmarknaden förhandlas. Därförbör parternas makt över lönebildningen åtföljas av ettökat finansiellt ansvar för arbetslöshetens kostnader.Arbetslöshetskassan skall vara obligatorisk och hakaraktären av omställningsförsäkring. Det skall lönasig bättre för a-kassan att dess medlemmar tar jobb,och man skall tillämpa regler och praxis som bromsarfusket.Jobb skapas genom ett bättre företagsklimat iSverige . Företagarperspekti-vet måste återupprättas och skall vara likvärdigt medlöntagarperspektivet. Statsmakten skall stå neutralmellan parterna på arbetsmarknaden. Den skall intefavorisera någondera sidan.Man skall ändra reglerna så att risken minskar försympatiåtgärder som kränker individens föreningsrättoch som kränker företagarens faktiska näringsfrihet.De tre borgerliga partierna, med undantag av Center-partiet, har redan väckt ett förslag om mindre krångelför företagen.Låt mig sedan gå över till ett annat problem. Pro-fessor publicerade för några veckorsedan en bok i vilken han skriver följande om deoffentliga finanserna:"Det finns en uppenbar risk att budgetunderskottetexploderar igen i nästa lågkonjunktur, om den visarsig bli djup. "De offentliga finanserna är alltså alltjämt instabila.Då är de inte heller sanerade.OECD, och har gjort olikaberäkningar. Även har gjort det ivårpropositionen över hur instabila och konjunktur-känsliga de offentliga finanserna är. Finansdeparte-mentets kalkyler är enligt min mening orealistisktpositiva. De pekar på en alltför stor stabilitet, därföratt man antar att kommunerna och arbetsmarknads-politiken kommer att fungera på ett ganska orealistisktsätt i en krissituation.Insikten om de offentliga finansernas sårbarhet förkonjunktursvängningar ställer krav på stor vaksamhetoch försiktighet i finanspolitiken. ,med sina regler för budgetpolitiken, bör vara ett cent-ralt måldokument för en borgerlig regering, men an-ger bara en lägsta ambitionsnivå. De offentliga finan-serna, inklusive avsättningen till premiereserven i detnya pensionssystemet, skall, enligt me-ning, uppvisa ett tvåprocentigt överskott över kon-junkturcykeln, inte för evigt men tills vi med full-ständig visshet vet hur känsliga offentligafinanser är i lågkonjunkturens kritiska bottenläge. Detkommer att inträffa mellan och2003. Det kommer att inträffa, till skillnad från hurdet ser ut i regeringens prognoser, där lågkonjunktu-rerna är förvisade till historiens skräphög. Det är detena kriteriet.Det andra kriteriet är att man skall arbeta medöverskott för att minska den offentliga skulden tillsden motsvarar högst av BNP.Under den bestämda förutsättningen att överskott ide offentliga finanserna faktiskt uppstår och inte baraär tillfälliga, vill vi i i ett andra steg - jagtalade tidigare om sänkt arbetsgivaravgift m.m. -sänka skatten för låg- och medelinkomsttagare. Dessamänniskor är för hårt beskattade, och barnfamil-jerna lider av starka marginaleffekter i kombinationenav skatt, bostadsbidrag och dagisavgifter. Man kantänka sig olika lösningar, och tänker påfredag i ett särskilt partiråd redovisa sitt förslag.Barsebäcks snabbstängning innebär att regeringenskrotar väl fungerande produktionskapacitet. Ingen avoss skattebetalare som skall fota notan för Barsebäcksstängning får i förväg reda på vad det kostar. Rege-ringen för inte bakom ljuset utan även,naturligtvis, alla medborgare. Människor runt om iSverige nekas information om vad de skattevägenkommer att tvingas betala för att regeringen nu villstänga . Är det 8, 10 eller 12 miljarderkronor eller något annat tal? Ingen väljare i Sverigefår före valet reda på vad hon eller han skall betala förBarsebäck utan kommer av regeringen att hållas imörker och okunnighet. Regeringens sätt att hanteraBarsebäcksfrågans ekonomiska konsekvenser är ettförakt för vårt demokratiska sätt att arbeta i Sverigeoch ett förakt för de svenska väljarna.Om regeringen hade varit intresserad av kärn-kraftssäkerhet hade den och de andra fossilenergipar-tierna satsat pengarna på andra sidan , utan-för t.ex. och utanför . Där är reaktorerna inte inneslutna. Där är det.o.m. för farliga för att repareras. Där är personalenssäkerhetsmedvetande lågt.Fokuseringen på svensk kärnkraftssäkerhet block-erar nästan all debatt i i frågor som rör bered-skap, säkerhet och risker med den farliga kärnkrafteni öst. Genom att blockera debatten har de svenskakärnkraftsmotståndarna själva med tiden kommit attutgöra det största hotet mot svenska folkets säkerhetinför en kärnkraftsolycka i öst. När det havererar i öst,vilket det faktiskt sannolikt gör förr eller senare, ochom vinden blåser från öst den dagen, då hjälper detinte att är stängt.Jag skall ta upp tre aspekter på EMU. Den förstaär en ganska nyupptäckt, eller återupptäckt, aspekt,nämligen att euron blir en världsvaluta och att det harett antal positiva effekter för de länder som är med.Eftersom inte är med avstår vi från den för-delaktiga effekten. Det uppstår nämligen vinster avolika slag för det land som kan åtnjuta att dess egenvaluta uppskattas av andra länder såsom en världsva-luta. Vi skulle, om vi hade varit med i , ha fåtten internationell myntningsvinst, vi hade fått en inter-nationell likviditetsbonus som kanske är 25-50punkter på den långa räntan, och vi hade fått ett antaleffektivitetsvinster, bl.a. i obligationshandeln menockså i varuhandeln. Sammantaget har dessa vinsterför bl.a. enligt en gjord studie av tvåengelska ekonomer uppskattats till 7-8 miljarderkronor . Det är alltså ett mycket ansenligtbelopp som avstår från genom att inte gå medi EMU och som vi skulle vinna genom en anslutning.Man kan t.ex. konstatera att det är såmycket som kostnaden för den sänkta fastighetsskat-ten, varje år.Den andra aspekten är investeringsflykten som vinu har börjat se. Det är djupt oroande för attstora företag som och av skatteskäl och av EMU-skäl väljer att förläg-ga sina huvudkontor på andra sidan , i Hel-singfors.Jag vill också peka på en demokratisk aspekt medEMU-frågans hantering i . Jag menar att rege-ringspartiet misskrediterar och skadar svensk demo-krati genom att mörka i EMU-frågan på det sätt somman nu gör i två allmänna val, dels riks-dagsval, dels EU-val som inträffar omnästan precis ett år.Valet 1999 handlar enbart om EU, och den vikti-gaste frågan blir EMU. EU-valet riskerar att bli enrejäl flopp igen om Socialdemokraterna fortsätter meddet agerande som de har visat i EMU-frågan.Glöm inte att röstade 1995!Socialdemokraterna driver EU-valet mot ettsäkert fiasko om man fortsätter att mörka och inte enssom britterna närmar sig euron utan snarare vändersig bort från euron, som har antytt i ettantal intervjuer.Herr talman! Jag har tagit upp ett antal frågor här.Den viktigaste av alla frågorna är den om jobben. Attfå fler människor i sysselsättning och i riktiga jobb ärnyckeln beträffande de flesta samhällsproblemen iSverige.Jag vill avslutningsvis ställa två frågor till ErikÅsbrink och . Den ena frågan rör skatte-sänkningarna: Instämmer ni med statsministern, sommenar att en sänkning av skatterna skulle driva påinflationen och att skulle stå inför risken fören överhettning? Jag undrar alltså om detta är detviktiga argumentet mot att sänka skatter, en linje somstatsministern numera förefaller driva.Min andra fråga är om ni instämmer i den stånd-punkt som statsministern redovisat ,nämligen att han blir alltmer skeptisk till det monetärasamarbetet i och till euron.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 1och till reservationer nr 28 och 34.Anf. 8 ():Herr talman! Så är vi då framme vid finalen - fi-nansdebatten. Ordet finans handlar om att betala.Priset för en gemensam välfärd heter skatt. Vi iVänstern är beredda att betala. Andra, som Modera-terna, säger att de allra helst vill ha sänkt skatt, så låtoss föra debatten om att betala eller inte betala. Mendebatten måste också handla om någonting mera, omhur vi skall få mer att dela på. När vi får mer att delapå, då tryggar vi välfärden och då behöver var och enbetala mindre i skatt. Hög skatt har inget egenvärde.Visst är det sant! Vi behöver därför också en debattom tillväxtens förutsättningar, om hur vi skall få fler iarbete och få fler arbetade timmar.Regeringen säger att det går bra för . Detgör det, om kravet på "bra" är en budget i balans. Omkravet är ett i arbete, har det dock inte gått såbra. Om kravet är ett rättvisare och mera jämställtSverige, går det inte alls bra. För jobben har det fak-tiskt varit fyra förlorade år.Budgetsaneringen tryggade vi i Vänstern redan ibörjan av den här perioden. Men när de nödvändigabesluten var tagna bröt regeringen samarbetet medVänstern. Sedan valde Socialdemokraterna vad som-liga kallar för mittens rike. Visst kan det vara bra meduppgörelser över block och gränser men det kan varanog så farligt att bli inlåst där borta i mittens rike -farligt för dem som vill skilja på höger och vänster,farligt för dem som inte vill ersätta principen ominkomstbortfall med grundtrygghet i socialförsäkring-arna, farligt för dem som inte kämpar för vårdnadsbi-drag och farligt för dem som inte vill snabbsälja sam-hällsegendom.Herr talman!