prot · GM0933 · 1998-12-10 00:00:00 — Jag har nämnt tre områden:utredning av biståndsmålet, diskussion om oberoen-demålet och rapport om MR-utvecklingen i våramottagarländer; allt detta vi har tjatat om i åratal. Nufinns det på plats!Och i det läget säger : Det spelar ingenroll vad vi skriver i våra motioner. Det spelar ingenroll vilka pengar vi har i budgetförslagen.Jag får det inte till att gå ihop. Jag tycker nämli-gen att det betyder någonting. Det betyder mycketmer än vad säger: att det inte betyder ettsmack. Jag menar att det är detta som är politik: attpåverka, ge signaler och tala om vad det är man strä-var mot. Och där har sagt 0 kr.Anf. 23 ():Fru talman! är det FN:s deklara-tion om mänskliga rättigheter antogs. Det får natur-ligtvis oss alla att fundera över hur det ser ut med demänskliga rättigheterna i dag.Dagligen får vi rapporter om övergrepp på männi-skor. tycker jag att vi har glömt bort enväldigt viktig mänsklig rättighet som vi alla borde harätt till, nämligen frisk luft, rent vatten och mat fördagen.1 miljard människor lever i extrem fattigdom.Samtidigt har biståndet sänkts kraftigt efter Riodekla-rationen. På den konferensen var det uttalade måletatt vi måste vädja till de fattiga länderna som har detstora regnskogsbeståndet att bevara det för vår över-levnads skull.För att hjälpa dem med detta gjorde man en över-enskommelse om att man skulle ge av BNP ibistånd till länderna. Tyvärr var det få som lyckadeskomma upp till det. har dettotala officiella biståndet sjunkit med 30 %.Biståndet är mindre än se-dan trots vackra FN-deklarationer, trots löften omstöd för att bevara en enda jord för kommande gene-rationer. Vi vet att vi bara har en enda jord med be-gränsade resurser där vi alla är beroende av varandra.Ansvaret för tillståndet i världen är gemensamt.Miljöpartiet de gröna vill verka för en utjämningoch en mer rättvis fördelning av jordens resurser.World Watch Institute brukar komma med enrapport om tillståndet i världen. sedansade man att jordens resurser och tillgång på maträcker för att föda alla dess människor. Efteråt har detvarit en lite mer negativ bild. Den senaste varnings-signalen var att i-länderna nu lägger ned så mycketproduktiv jordbruksmark att vi riskerar att inte kunnaföda jordens befolkning även om vi fördelar tillgång-arna rättvist.Världen står inför gigantiska utmaningar i form avkraftiga befolkningsökningar, storskalig miljöförstö-ring, minskad bördighet och brist på vatten och livs-medel. Konkurrensen om jordens resurser skaparstarka spänningar och konflikter. Politiska ledare,internationella organ och enskilda medborgare måsteta sitt ansvar. En solidarisk livsstil ställer stora kravpå förändringar i vårt samhälle.I en global miljö och ur ett rättviseperspektiv ärdet nödvändigt att den rika världen skyndar på mot ettkretsloppssamhälle. Vi anser att biståndet måste ut-formas så att länderna får större möjlighet att utveck-las efter sina egna förutsättningar och traditioner och ien takt som gör att människor inte känner sig utanföroch främmande inför de förändringar som sker. Detär också en förutsättning för att demokratin skallutvecklas i . Det är detta som brukar kallasför självtillit och som borde ingå i målen för bi-ståndsverksamheten.Solidaritet med fattiga länder kräver ett utökat ochsamtidigt effektivare svenskt bistånd. I budgetöver-enskommelsen med regeringen och Vänsterpartietbeslöts för att ytterligare 100 miljoner kronorskall gå till bistånd utöver det som var plane-rat.Vi tror från sida att en liten ökningav biståndet är bättre än ingen ökning alls. Även omvi naturligtvis hellre sett en snabbare ökning, vilketsom här mycket riktigt har påpekats vi i Miljöpartiethar föreslagit i våra tidigare budgetmotioner, ochkommer att föreslå för och2001.Det kan låta sig göra att som , och här har gjort och an-klaga för att vi sviker och inte höjerbiståndet. Men det skulle ha varit intressant att se hurni skulle ha lyckats höja det tillsammans med rege-ringen.Vi kunde naturligtvis ha sagt: 100 miljoner är all-deles för lite, och därför ställer vi inte upp på denbiståndsökningen, utan regeringen får söka stöd nå-gon annanstans. Vi vet att det finns ett parti som intevill öka biståndet, . Då hade förmodligenden ökningen inte alls gått igenom.Vi hade naturligtvis också kunnat höja biståndetytterligare om vi i denna kammare hade fått en majo-ritet för hur de globala hoten ser ut . Då hade detinte funnits någon anledning att som majoriteten idenna kammare tycka att det är nödvändigt att läggatre gånger så mycket pengar på militären som påbiståndet.Vi ser att är de globala hoten inte de militärahoten. är de globala hoten de miljöhot och deöverlevnadshot som finns. Därför borde det frånsvenskt håll ske en kraftig förändring av budgeten såatt man flyttar pengar från militären och över tillbiståndet.Det tycker jag är en ganska enkel överflyttning.Men i den debatt som har varit harvi hört ett ramaskri när militären inte får ytterligarepengar utöver dem som den redan har och som finnsmed i budgeten. Det tycker jag visar på att vi harolika världsbild. Vi har olika uppfattning om vadhoten är och hur världen ser ut i dag.Det skall därför bli väldigt intressant med den ut-redning som biståndsministern har aviserat skallkomma. Vi i Miljöparitet har i vår motion pekat påbehovet av att se över de biståndspolitiska målen. Jagser fram emot utredningen så att vi kan få en livligoch intressant diskussion om biståndets mål och me-del . Jag tror det är nödvändigt och behöv-ligt.Det skulle kanske också, , göra detmöjligt att få igång en internationell debatt här hem-ma i . påpekar mycketriktigt att det var väldigt lite av internationell solida-ritet i valdebatten inför valet. Vi i degröna gjorde vad vi kunde för att lyfta den debatten.Vi påpekade på ett otal torgmöten just den inter-nationella solidariteten och behovet av att inse att detkanske är den fattiga delen av världen som behöveröka sina ekonomiska möjligheter att klara livetsnödtorft medan vi här kanske inte på samma sätt harmöjlighet till det just nu.Som jag upplevde det var under denhär valrörelsen den allra ivrigaste av löftesgivarna närdet gällde att ge mer till alla. Det var högre löner tilllärare, högre löner till sjuksköterskor, flera anställda ikommunerna, osv.Det hade varit lite intressant om det hade blivit såatt hade satt sig i regering tillsammansmed . Då undrar jag om hadelyckats få igenom alla sina vallöften tillsammans medModeraterna. Det kanske hade blivit så att ni på etteller annat område hade fått göra som degröna.Vi i har kommit en bit på vägen. Vihar gjort ett trendbrott när det gäller att öka biståndet.Men vi klarade inte att lyfta upp det till vår egen nivåeftersom Socialdemokraterna inte tyckte som vi kunde minska lika mycket på andra områden ochdet inte fanns några nya pengar att få in till statskas-san.Den gångna hösten har vi sett enorma miljökatast-rofer i form av översvämningar som dragit fram fram-för allt i . Många människor har om-kommit och den materiella förstörelsen har varitkatastrofal. Jag vill här rikta beröm till regeringen förett snabbt agerande när det gällde att få fram ytterli-gare pengar och hjälp till det här området.Samtidigt måste vi också inse att detta inte är detenda område där vi har haft miljökatastrofer. hardrabbats av översvämningar. Stora områden medkorallrev har dött, vilket innebär att risken för svält-katastrofer i de här områdena, där fisken är den hu-vudsakliga födan, kommer att öka.Miljöproblemen varierar i olika delar av världenberoende på ekonomiska och ekologiska förutsätt-ningar. Det måste ingå i en helhetssyn på utveckling-en att beakta konsekvenserna för miljön, eftersom deberör all mänsklig verksamhet.År 1988 beslutade att det svenska bi-ståndet skall bidra till en långsiktig hushållning mednaturresurserna och en omsorg om miljön. Det bety-der att man skall ta hänsyn till miljöaspekter vid be-dömningen av alla biståndsprojekt. anseratt miljökonsekvensbeskrivningar skall ingå i allbiståndsverksamhet.En rad viktiga miljöpolitiska frågor handlar ominternationella eller globala problem, t.ex. försurning-en, övergödningen av haven, uttunningen av ozon-skiktet och ökningen av växthusgaser i atmosfären.För att lösa dessa miljöproblem behövs ett omfattan-de internationellt samarbete. Internationella avtal ochkonventioner är viktiga och bör utvecklas genom kopplar kontrollmekanismer och bindande besluttill undertecknandet.Internationellt samarbete med miljöförtecken är imånga sammanhang en förutsättning för en långsik-tigt hållbar utveckling. Samarbetet måste vara flexi-belt och öppet för nya tankar för att kunna lösa pro-blemen i en föränderlig värld.I vår reservation tar vi upp vikten av att inse attvattenfrågorna är avgörande för allt liv. Upp till15 000 människor dör på grund av vatten-brist eller förorenat vatten. Tillgången till vatten är engrundläggande förutsättning för utveckling och godhälsa. Enkel teknik och lokalt engagemang ger storaförbättringar till små kostnader.Vattenfrågorna handlar även om att sprida kun-skap och förändra beteende både bland människoroch mellan stater. Jordens vatten är . Beräk-ningar visar att 3 miljarder människor i världenkommer att bo i områden med vattenbrist år 2025.Något måste göras för att jordens färskvatten skallräcka till alla.En ny syn på vatten formulerades i i . Tillgången till vattenav god kvalitet är en grundläggande förutsättning förutveckling och god hälsa. Vatten behövs i hushållen, ijordbruket, för industriutveckling, för ekosystemensöverlevnad och inom många andra områden.Miljöpartiet anser att regeringen bör verka för ettintegrerat synsätt på både vatten och mark och intebehandla markfrågor för sig och vattenfrågor för sig.Vatten, eller snarare bristen på vatten, utgör ocksåen risk för konflikter mellan länder som delar påvattenmagasin. Därför måste vattenfrågorna tas in iFN:s säkerhets- och konfliktförebyggande arbete.Jag tycker att vatten- och miljöfrågorna är de frå-gor som måste lyftas fram extra mycket i det interna-tionella samarbetet om vi över huvud taget skall kun-na klara de globala miljöfrågor och överlevnadsfrågorsom vi har att hantera framöver.Även om utskottet i många frågor är tämligenöverens och besvarar motioner inom många områdenpå ett mycket positivt sätt, vill jag yrka bifall tillreservation 15 som just tar upp vattenfrågan. Vi tyck-er att den måste få en ökad betydelse i det internatio-nella samarbetet.Anf. 24 () replik:Fru talman! Jag kan inte komma ifrån att även omMiljöpartiet har lyckats åstadkomma en höjning avbiståndet med 100 miljoner - och det är ju mycketomdiskuterat om det verkligen är så, men man talar ialla fall om att det är en sänkning av det ursprungligabelopp som man hade tänkt sig - så är ju detta en nivåsom dramatiskt skiljer sig från de ambitioner som nitidigare har haft. Det måste betraktas som i allra hög-sta grad anmärkningsvärt. Hur kunde ni gå med pådetta? Jag kan inte förstå hur ni kunde gå med på attbehålla biståndet på en så låg nivå.Faktum kvarstår. Det finns kolumner där man ta-lar om vad regeringen vill, och regeringen har ju fåttalldeles för lite kritik här . Men vi vet ju att denligger på den här låga nivån. Det har vi kritiserat, inteminst när det gäller enprocentsmålet. Men när detgäller er insats i det här fallet har ni nu sänkt era am-bitioner alldeles otroligt mycket. Jag vet att ni förnästkommande år och året därpå har högre ambitio-ner, men ju längre man behåller den låga procentsatssom vi har , desto svårare blir det att åstadkommadessa höjningar.Jag är besviken på både Vänstern och Miljöparti-et. Ni har ansett att andra saker har varit viktigare. Nihar prioriterat andra saker än biståndet.Anf. 25 ()replik:Fru talman! Det är ju just biståndet vi har priorite-rat. Vi har fått ytterligare pengar till biståndet. Vikunde ju ha låtit det vara och sagt att vi accepterarden nivå som och Socialdemokraterna varöverens om i vårpropositionen och sedan satsat på deandra områden där vi också har satsat och fått tillytterligare pengar.Det är kanske ingen ursäkt, men vi hade naturligt-vis gärna tagit mer pengar från försvaret för att läggapå biståndet eftersom hotbilden är som den är i dag.Det hade varit intressant om vi hade kunnat få Krist-demokraternas stöd i detta att hotbilden ser annorlun-da ut och att det faktiskt går att flytta pengar från detmilitära försvaret till biståndet. Då skulle vi kunnaåstadkomma en väldigt snabb höjning av biståndet.Jag tror att det är oerhört angeläget.Däremot är det väldigt svårt att inte tillföramer pengar till kommunerna. Vi vet ju att det behövsmer pengar i kommunerna för att klara en bra skola,en bra barnomsorg och en bra äldreomsorg. Där finnsdet inget att ta. Vi tillförde ytterligare pengar därockså i budgetförslaget.Jag skulle naturligtvis önska att det fanns ensamlad majoritet här i kammaren där samtliga partierinsåg att det är biståndet vi skall satsa extra på, ochatt man därmed också var villiga att stödja det försla-get.Anf. 26 () replik:Fru talman! vet mycket välatt har satsat 1,7 miljarder mer förår 1999 när det gäller biståndet. Det betyder inte att vihar satsat mindre på kommunerna, utan vi har satsatmer än regeringen där också. Vi har alltså inte tagitpengar därifrån. Den här debatten förstår jag interiktigt.Anf. 27 ()replik:Fru talman! Jag är glad att ,precis som vi, vill höja biståndet. Om vi får i gångmer av en internationell solidaritetsdebatt i skulle vi kanske också få ett större gehör för dettadär fler partier skulle stödja en ökning av bistånds-budgeten. Det behövs ju för att vi skall få en majori-tet.Jag är inte alldeles säker på att Kristdemokraternahade lyckats få igenom sitt budgetförslag tillsammansmed om vi hade haft det regeringsalter-nativet i dag.Anf. 28 ()replik:Fru talman! I en sådan här debatt blir det ganskamycket hypotetiska resonemang, om vad som hadehänt om inte, osv.Det kan vi naturligtvis hålla på och leka med.Men det är ändå realiteten som gäller, verklighetensom vi ser den.När jag tog upp det här med valrörelsen, MarianneSamuelsson, och nämnde att det var så låg profil påde internationella frågorna gjorde jag faktiskt det ursjälvkritisk synpunkt. Så som jag uppfattade valrörel-sen var det inget annat parti heller som pratade omdetta.Nu hör vi här att både och Vänster-partiet säger: Jo, vi pratade minsann om detta. Jag vetinte om det fick något större genomslag. Jag uppfat-tade i alla fall inte det, och jag vet inte om väljarnagjorde det heller.Däremot ligger program klart. Vi harvårt motionsförslag, vi har vår ekonomiska politikoch vi lägger fram det förslaget. Sedan kan man ju,som sagt, spekulera i vad som skulle ha hänt om.Nu har och testats, ochde har inte levt upp till de vackra ord som de eventu-ellt sade i valrörelsen.Jag tror att vi som deltar i den här diskussionen , från till , ser behovenoch nödvändigheten av det globala perspektivet, fören fredligare värld framöver. Det är jag övertygadom.Sedan är medlen lite olika. Men det är absolut ensignal till allmänheten om vi inte är beredda att satsa.Jag tror att den biståndsvilja jag tidigare relateradetill, som är sjunkande, fick en knäck när biståndetbörjade sänkas i Sverige.Anf. 29 ()replik:Fru talman! Jag håller helt med om att det var ett stort misstag att sänkabiståndet. Den internationella solidariteten och solida-riteten med de allra fattigaste måste sättas högt därföratt det påverkar oss alla att inte satsa.Det innebär trots allt att vi fick en majoritet somsänkte biståndet till den nivå det låg på i vårproposi-tionen. Och har inte vi, som jag tidigare sade,lyckats höja det med mer än 100 miljoner. Det ärklart att vi gärna hade höjt ännu mer, det har jag sagttidigare. Men i majoritetspartiet var man i det härsammanhanget inte villig. Man hänvisade delvis tillden uppgörelse t.ex. på försvarsområdet som manhade med , och möjligen var ocksåFolkpartiet med i den uppgörelsen. Det innebar att detinte gick att ta pengar från det området och överföradem. Det fanns inte heller några nya skatteintäktersom vi skulle ha kunnat plocka in för det här ända-målet.Tyvärr lyckades vi inte. Jag är jätteledsen för det,för jag hade gärna sett att vi hade lyckats få en ytter-ligare höjning. Vi kommer naturligtvis att driva på iden diskussion vi kommer att ha om budgeten fram-över för att få ytterligare pengar. Men det är inte visom sitter i regeringen. Vi är bara med och driver på,och vi försöker göra så gott vi kan för att lyckas fåmer pengar till biståndet. Och det kommer vi att fort-sätta med.Anf. 30 ()replik:Fru talman! Jag kan bara konstatera att det på nå-got sätt är som med de tio små negergossarna, när detgäller att stå upp för biståndet. De första vek ifrån detsom sades av dem som agerade , när en-procentsmålet fanns och man också kom upp till det.Inom parentes kan sägas att enprocentsmålet har barauppnåtts under borgerliga regeringar. Det var mode-raterna som först föll ifrån och gav nya signaler omdetta och som också ville pruta på det.Sedan kom in i bilden och accepteradeskammens gräns. Och har och Väns-terpartiet gjort samma sak.Det är klart att folk ute i samhället registrerardetta. är kd och kvar. Det är möjligt attvi också skall vandra i strömmen över till Rosenbadnågon dag och förhandla, vad vet jag. Det enda jagkan säga nu är att då hoppas jag verkligen att gränsenär nådd och att vi kan se en annan tingens ordning.Jag tror nämligen, om igen, att signalen vi politikerger genom nedskärningarna är förödande för bi-ståndsviljan.Anf. 31 ()replik:Fru talman! Återigen kan jag hålla med när det gäller viljan, målet och vårtansvar för att driva på i de här frågorna.Miljöpartiet de gröna driver på i de här frågorna.Vi tycker att de är oerhört viktiga och vi har för förstagången sedan man drog ned på biståndet ändå lyckatsfå en höjning. Det är ett trendbrott, även om jag inteär nöjd med nivån på det hela. Vi ställer oss bakomJubilee 2000. Vi skall se till att det blir mer pengar tillbiståndet. Jag tror att vi partier som ändå har detmålet och den viljan tillsammans måste se till att få igång och öka debatten. I annat fall kommer det att blide båda stora partierna i den här kammaren som styrbiståndsnivån i framtiden.Vi har ett ansvar för att se till att det blir en debattoch en diskussion och att viljan också ute bland män-niskor för ett större internationellt globalt ansvarökar.Anf. 32 ():Fru talman! Med anledning av att Biörsmark villerikta ett tack till en frånvarande biståndsminister villjag till protokollet ha antecknat att denna biståndsmi-nister befinner sig i för att där dis-kutera hur man skall råda bot på naturkatastrofenskris i . Och det tycker jag faktiskt ärett mycket laga förfall.Om vi ser på omvärlden kan vi notera att brottenmot de mänskliga rättigheterna tyvärr består i enomfattning som är ofattbar efter tillkomsten avden deklaration om mänskliga rättigheter som FN hargjort och som vi har talat om ett antal gånger här idag.Klyftorna mellan syd och nord är fortfarande sto-ra. Spänningarna tilltar, delvis i alla fall. I-världenutvecklas och tar merparten av resurserna. Åtminsto-ne ges till av världen. De stora FN-konferenserna, av vilka jag själv har deltagit i några,och konferensernas beslut har knappast ändrat pådetta förhållande.Men helt stilla har det inte stått. Levnadsstandar-den har förändrats, exempelvis i , inklusi-ve , och i . söder om ,undantaget, har däremot backat. Livsläng-den ökar och svälten minskar. Barnadödlighetenminskar och läskunnigheten ökar kraftigt. Demokra-tiska framsteg görs. Andelen fattiga människor mins-kar. Av 90 utvecklingsländer har 25 läm-nat gruppen. Och visst har biståndet aktivt bidragit,ingen tvekan om det.Men trots det lever 1,3 miljarder människor i ab-solut fattigdom. Mer än 800 miljoner människor ärundernärda. Uppgiften som ligger framför oss sompolitiker är lika stor som våra företrädares upp-gift var.Delvis har vi en ny värld omkring oss. Internatio-naliseringen har blivit till en globalisering. Ingen kanvara riktigt oberoende längre, utan alla ingår i ettglobalt nätverk som hänger ihop. Vi svenskar påver-kas av vad som händer i och ochde av oss. Förändringar i ekonomin långt borta på-verkar oss. Förändringar i miljön långt borta kanockså påverka oss. Det räcker att nämna växthusef-fekten. Vår säkerhet är beroende av att andra hartrygghet.Handeln omfattar hela världen. Det är en snårskogav relationer. Handeln påverkas i sin tur av stabilaförhållanden, som påverkas av säkerhetspolitiken,som påverkas av utrikespolitiken, som påverkas avden demokratisyn som finns, som påverkas av hurfördelningen ser ut, som påverkas av biståndspoliti-ken osv.Detta var ett exempel på nätverk av relationer åtolika håll. Det går att anföra andra sådana exempel.Samtidigt kan vi konstatera att vissa länder inte deltari världshandeln. De saknar en marknad.Vi ser nya hot: interna konflikter, tilltagandemigrations- och flyktingrörelser, miljöproblem ochnaturkatastrofer.Vad behövs då för en politik för en rättvisarevärld? Det globala sammanhanget måste mötas medett globalt regelverk. Det leder till starkt beroende avFN, , EU och andra regionala organisationerför att möta utmaningarna. Inriktningen måste vara attgenom miljöpolitiken, säkerhetspolitiken och flyk-tingpolitiken undanröja de nya hoten.Det här leder till en helhetssyn på den politik somväxer fram. Den skall innefatta och integrera olikasakområden, gå över gränser och innefatta regioner.Det är en politik byggd på koherens eller, med ettvanligare svenskt ord, samstämmighet mellan olikapolitiska områden. Utrikespolitik, säkerhetspolitik,migrationspolitik, handelspolitik biståndspolitik -kanske kan vi hitta något ytterligare område - måstehänga samman. En sådan politik kräver koordineringute på fältet och samverkan mellan olika givare.Biståndspolitiken blir en del av ett större sam-manhang. Detta avspeglar sig nu i UD:s omorganisa-tion, där inom samma geografiska enhet olika politis-ka områden tacklas samordnat. Biståndspolitikenmåste drivas i EU, i FN osv. Det innebär självfalletett mycket starkt stöd för multilaterala biståndsinsat-ser. Vi behöver se mer av gemensamma landstrategierinom FN:s ram.Den nya situationens krav har börjat avspegla sig ijusteringar i inriktningen av biståndet. Vi har fåttskrivelser om fattigdom, om demokrati och MR, ommiljö- och jämställdhetsmål och om , och vikommer också att få en om . Vi har diskuteratbarnfrågorna och konfliktförebyggande bistånd ochfortsätter att göra det. Vi ser en DAC-strategi inför2000-talet växa fram. Vi skall inte heller glömma attden privata sektorns insatser ökar i betydelse. Detsker stora förändringar.Partnerskapstanken ligger i globaliseringens för-längning, beroendet av varandra. Vi skall behandlavarandra som jämlikar. Vi måste bli överens om in-riktning och villkor. Tillväxt kan inte begränsas tillsnävt ekonomiskt tänkande. Det gäller också mänsk-lig tillväxt. Då blir utbildning och social utvecklinginklusive hälsovård centralt. Kunskapslyft behövsminsann inte bara i utan behövs också i värl-dens länder i övrigt, i-länder som u-länder.Vi måste i den nya situationen fånga upp hur hel-heten i biståndet skall utformas och biståndets rela-tion till andra områden. I detta perspektiv måste vi taen titt på hur biståndsmålen samverkar och på om derätt svarar mot globaliseringens nya fakta - ett sam-manfattande arbete baserat på tidigare skrivelser.Jag går över till att kommentera betänkandeUU2. Jag börjar med att yrka bifall till utskottsmajo-ritetens förslag och avslag på samtliga reservationer.För mina meddebattörers information vill jag säga attjag inte kommer att beröra hela detta betänkande. Jaglämnar över EU:s gemensamma utvecklingssamar-bete, det multilaterala utvecklingssamarbetet, inklusi-ve avsnittet om ekonomiska reformer, och samarbetetmed länder och regioner till och samar-betet med till går över till målfrågorna. Fattigdomsinrikt-ningen är ett överordnat mål, djupt förankrat i svenskbiståndspolitik. Det stöds av biståndskom-mitté DAC och av EU.Folkpartiet vill att demokratimålet skall varaöverordnat.