prot · GM0933 · 1998-12-10 00:00:00 — Men dettastämmer å andra sidan väl med att där, i den näraframtiden, ligger också den säkerhetspolitiska kon-trollstation som skall lägga grunden för lösningen.Moderater och kristdemokrater föreslår i stället skriver av försvarets skulder för 1998 och 1999.Det kostar också i motsvarande grad i minskad avbe-talning på statsskulden . Det tordeha en stark påverkan på trovärdigheten för svenskekonomi att återigen slå in på den vägen. Vi vet allavad det betyder.Centerpartiet och vill skjuta upp detdefinitiva ställningstagandet fram till kontrollstatio-nen. Det är en hållning man kan känna sympati för,men jag vill påstå att man vinner både tid och säker-het på att de ekonomiska ramarna läggs fastnu. Jag vill upprepa och understryka att inget partiförklarat sig villigt att öka utgiftsramen.Det är självfallet otillfredsställande att ingen medsäkerhet kan säga exakt hur stor försvarets brist påpengar är och exakt vad den beror på. Men låt ossmedge att vi alla just i det avseendet befinner oss isamma situation. Om vi då är i gott sällskap, vill jaglåta vara osagt. Låt oss tillstå att det finns en långhistoria bakom dagens situation. Låt oss se att detbeslutsunderlag som presenteras imånga avseenden är bättre än tidigare även om detfinns god grund för kritik fortfarande.I en av de moderata reservationerna omnämns1996 års försvarsbeslut i ordalag som får stå för re-servanterna. Meningen som följer är det däremotlättare att skriva under på, nämligen: "De ekonomiskaoch säkerhetspolitiska förutsättningar som gällde vidbeslutet saknar i stor utsträckning relevans. "Vad beträffar de ekonomiska förutsättningarna vardet ju så att försvarsbeslut följde upp-täckten av de svarta hålen i försvarsekonomin. Deledde i sin tur till ett antal utskottsbetänkanden omverksamhetsförändringar, ambitionssänkningar ochändringar när det gällde Försvarsmaktens styrning.Det är kanske riktigare att se försvarsbeslutet 1996som startpunkten för konstruktiva steg mot en bättrebalans mellan ekonomi och verksamhet.Vad gäller de säkerhetspolitiska förutsättningarkan man väl, utan att föregripa kontrollstationen allt-för mycket, säga att de åtminstone inte blivit sämre.Är inte allt detta sammantaget åtminstone en delav förklaringen till dagens ekonomiska svårigheter?Mot denna bakgrund tycker jag att utskottet harvalt kloka skrivningar när man avvisar de olika mo-tionskraven på ett nytt försvarsbeslut. I betänkandetstår: "Genom etappindelningen av det nu gällandeförsvarsbeslutet och systemet med kontrollstationerhar redan steg tagits mot en flexiblare rytm i för-svarsplaneringen . Olika försvarspolitiskabeslut får konsekvenser i olika tidsmässiga perspek-tiv. Enligt utskottets bedömning kommer ett antalförsvarspolitiskt viktiga beslut att - vid sidan av denårliga budgetregleringen - fattas successivt under dekommande åren. Försvarsplaneringen utvecklas enligtutskottets mening mot att vara mindre bunden tillfemårsperioder. "Det beslut som inbjuds att fatta innebärett anslag på till utgiftsområde6, totalförsvaret. 39,8 miljarder går till det militäraförsvaret, och av dessa lite drygt 20 miljarder tillmaterielanslaget. Det är mycket pengar som motive-ras av vår militära alliansfrihet och av en grundmuraduppfattning att vårt land skall kunna försvaras.För att vi även framöver skall kunna få en starkfolklig uppslutning kring ett starkt och modernt för-svar är jag övertygad om att vi måste kunna visa påkloka ekonomiska avvägningar gentemot andra poli-tikområden, ett ansvarsfullt hanterande av totalför-svarsplikten och en vilja och förmåga till omställningoch omstrukturering både vad gäller försvaret ochförsvarsindustrin.Därför är det så viktigt att alla parter tar de möj-ligheter till fortsatt samarbete och samråd som ges,trots att lösningarna på dagens ekonomiska problemser olika ut. I det arbetet får man nog tåla en ochannan hård debatt, men omdömen som kraschland-ning och totalhaveri hör kanske inte hemma där. Detgör definitivt inte heller det motstånd mot militärtförsvar och mot försvarsindustriellt samarbete medandra länder som återfinns i reservation nr 14 frånVänsterpartiet och Miljöpartiet.Fru talman! Med detta vill jag än en gång yrka bi-fall till hemställan i betänkandet.Låt mig för egen del tillägga att dessa två förstamånader i det nya utskottet har varit intressanta ochlärorika långt utöver förväntan.Jag vill också passa på tillfället att få uttrycka ettvarmt tack till utskottets kansli för arbetet med hös-tens betänkande. Om vi - och då tänker jag på densocialdemokratiska gruppen - satt er på hårda provnär det gäller arbetsinsatser beror det inte så lite pådet intryck ni förmedlar av att ingenting är omöjligt.Anf. 187 () re-plik:Fru talman! Först vill jag gratulera till ett klokt och balanserat inlägg i en svår pe-dagogisk situation, om jag får uttrycka det så, ochdessutom instämma i hennes tack till utskottskansliet.Det finns dock många problem kvar, trots dettabalanserade inlägg. Det förslag som utskottsmajori-teten ligger fram för att lösa problemet är, som jagtidigare redovisat, ingen lösning. Det har en mängdbrasklappar, t.ex. om behov uppstår, övergångsvispröva och beroende av utrymmet under utgiftstaket.Jag skulle vilja fråga om hon an-ser att det finns någon som helst praktisk möjlighetatt utnyttja det här förslaget om anslagskredit.Alldeles avsett om detta går eller inte är proble-met som helhet att grunderna för den långsiktigamaterielförsörjningen helt röjs undan genom dagenseller morgondagens riksdagsbeslut.Det är alldeles riktigt som påpe-kar: skall det betalas. Den grundläggandeanledningen till det är att Försvarsmakten en gångbetalat 14,6 miljarder till statskassan och att de bok-fördes som ett plus där.Självklart är att varje lösning som innebär enkompensation innebär pengar tillbaka på något sätt.Med det förslag om skuldavskrivning som vi till-sammans med står bakom hadedetta hanterats på det enklaste och bästa sättet.Min andra fråga till är: Anser honatt det är konstitutionellt acceptabelt att riksdagenmed öppna ögon här fattar beslut om en inrikt-ning av verksamheten inom försvaret och en investe-ringsplan till 2001 som uppenbarligen intekommer att kunna genomföras? Är det acceptabelt attregeringen är tvungen att komma tillbaka till riksda-gen med ändringar om det inte skall strida mot riks-dagsbeslutet?Anf. 188 () replik:Fru talman! På den första frågan vill jag säga tillHenrik att jag självfallet utgår från attden skrivning som finns i betänkandet om att manskall kunna utnyttja anslagskrediten upp till 2 miljar-der gäller.På den andra frågan tror jag att mycket hänger påhur vi hanterar frågorna framöver. Vi har framför ossett antal beslut som skall fattas. Det vi närmast väntarpå är kontrollstationen.Jag tror att vi är inne i en lite flexiblare planeringsom kan ge lite trygghet.Anf. 189 () re-plik:Fru talman! sista inlägg tolkarjag som att det de facto inte kommer att vara möjligtför regeringen att med myndigheten, Försvarsmakten,som verktyg genomföra den verksamhet som riksda-gen fattar beslut om eller snarare i morgon.Jag tycker att det är djupt otillfredsställande när visom sitter här i kammaren och våra kamrater i mor-gon vet att verksamheten inte kan bedrivas på deanslagsnivåer, inom de utgiftsramar som finns inomde närmaste åren.Därför rekommenderar jag också den socialdemo-kratiska gruppen att stödja reservationerna 3, 13 och15.När det gäller den första frågan konstaterar jag ba-ra att en anslagskredit på 2 miljarder skall jämförasmed den i budgetpropositionen redovisade budget-marginalen på 3 miljarder. Det finns inte heller härnågon praktisk möjlighet, som jag ser det, att kunnautnyttja anslagskrediten. Även om förslaget präglasav en god vilja, och inte alls av onda avsikter, kom-mer möjligheterna att faktiskt hantera de problemsom uppstår i praktiken inte att föreligga.Anf. 190 () replik:Fru talman! Vad gäller konsekvenserna av dagensbeslut förutsätter jag att regeringen har minst lika gottomdöme som när det gäller be-hovet av att återkomma till riksdagen.Anf. 191 () replik:Fru talman! Enligt har För-svarsbeslut 96 kraschlandat. Det finns ju inte någonbalans mellan verksamhet och ekonomi, och det sadevi . Det var redan då så att man intekunde höja krigsdugligheten på alla för-band. Det är ett exempel när det gäller anpassnings-rutiner.Men jag vill ta upp en annan sak. Menar inte ToneTingsgård att det behövs en noggrann säkerhetspoli-tisk analys innan man företar en förändrad försvars-struktur? Som det nu är kan vi se oss omkring, ochutifrån det skall vi, utan att ha fattat beslut, genombudgettekniska åtgärder plötsligt skapa en osäkerframtid för Försvarsmakten och dess personal.Anf. 192 () replik:Fru talman! Självfallet anser jag att det skall varaen noggrann säkerhetspolitisk bedömning. Den skallutföras av Försvarsberedningen i den kontrollstationsom har aviserats innan man fattar beslut om en för-ändrad inriktning.Jag upprepar bara att jag förutsätter att det beslutsom vi fattar inte innebär någon ändrad inrikt-ning.Anf. 193 () replik:Fru talman! Majoriteten har i det beslut som vikommer att fatta om sagt att man vill ha enutvärdering av den förändrade budgettek-niken, alltså anslagsförordningen.Jag skulle vilja fråga : Är det rim-ligt att medvetet besluta att binda upp en svenskregering för en utvärdering inför det sominfördes ?Vi kristdemokrater menar mycket tydligt i vår re-servation att sanningen måste fram möjligt,alltså . Men vilken regering vill ställas infördetta ?Vi vet naturligtvis inte vilken regering som kom-mer att sitta då. Vi vet inte år 2002som det här kommer att ske.Man säger medvetet att man gör den härutvärderingen. Men då kanske det visar sig att detskall vara plus 2 miljarder eller minus 2 miljarder,eller vad det nu är.Anf. 194 () replik:Fru talman! Det handlar kanske inte så mycket omatt binda upp en regering eller inte som om intressetatt verkligen följa upp vad det är som händer. Pro-blemet, tror jag, är inte så mycket själva anslagsför-ordningen i sig, som vi har pratat så mycket om, utanhelt enkelt de långa tiderna i materielplaneringen. Dehar faktiskt varit en orsak till problem även tidigare.Anf. 195 Försvarsminister ():Fru talman! Utskottet har i sitt betänkande givitregeringen både ris och ros. Och det är ju positivtmed rosor.Jag är dock medveten om att redovisningarna iflera avseenden är bristfälliga när det gäller t.ex.förbandsverksamheten, hur en lägre krigsduglighetpåverkar försvarets förmåga, m.m.Vi anser emellertid att vi har gått i rätt riktningoch att det har givits ökad insikt för oss själva ochäven för i dessa frågeställningar med åretsbudgetproposition.Jag har för avsikt att fortsätta dialogen med ut-skottet i alla de här frågorna, och jag hoppas att viskall hitta former för att rätta till bristerna. Jag kom-mer att arbeta med det.Debatten om försvaret förs numera kanske merintensivt . Jag vill därför i mitt anförande ta upp och visa på att det är förändringens tid vibefinner oss i. Det är att slå an en ton.Jag vill också redovisa arbetet som är i full gångmed den stora omstruktureringen och ominriktningenav totalförsvaret.Dessutom vill jag än en gång ange bevekelse-grunderna för det internationella samarbetet och rege-ringens bestämda nej till att forma framtidens försvarmed och Miljöpartiet.Fru talman! Efter slut och Berlinmu-rens fall har två försvarsbeslut fattats i vår riksdag,1992 och 1996.Båda dessa beslut har utgått från det radikalt för-ändrade säkerhetspolitiska läget i vår omvärld. I bådabesluten har man också tagit hänsyn till och intecknatde s.k. vinsterna av den dramatiska avspänningen -men bara delvis.Det militära försvarets organisation har dragitsned och materielbeställningarna inriktats mot ett meranpassningsbart och flexibelt försvar. Det försvar vihar kvar är mindre och vassare men bygger trots dettapå uppgiften att kunna avvisa och bekämpa ett stor-skaligt invasionshot.Ett sådant invasionshot föreligger inte mot vårtland under överskådlig framtid. Detta leder ound-gängligen till omstruktureringar och förändringar. Dethar den parlamentariska Försvarsberedningen, som juhar till uppgift att följa och analysera den säkerhets-politiska utvecklingen och lämna underlag till rege-ringens bedömning, kommit fram till i sitt delbetän-kande i våras.Därför är jag övertygad om att vi måste göra storaförändringar i försvaret som också kan innebära att visatsar mindre pengar.Det euroatlantiska samarbetet utvecklas och för-djupas och omfattar i allt högre grad alla länder iEuropa, även . Därmed skapas förbättradeförutsättningar att hantera många av de lokala ochregionala konflikter som likväl kvarstår i delar avEuropa och vår närhet.De gemensamma insatserna på fortsätteroch omfattar nu även Kosovo, men några snara lös-ningar på problemen i regionen står inte att skönja.Säkerhetssamarbetet främjar säkerheten i ochdärmed också . Det ställer anspråk på Sverigeatt ta sin del av ansvaret och aktivt delta på olika sätt.Hotet från hela eller delar av nationer kvarstårdock. Nationer, enskilda aktörer eller grupper kantillfoga vårt land skada och förödelse. De kan utövanya och annorlunda hot mot . Risken för krigmellan länder i minskar, men kompliceradehotbilder kan på nytt leda till att det militära säker-hetstänkandet ställs i främsta rummet.Jag har sagt det tidigare, men det tål att upprepas:De som sätter sin tilltro till att den eviga freden in-funnit sig riskerar att begå ett oförlåtligt och orepara-belt misstag, för trots gynnsammare säkerhetspolitiskutveckling behöver vi ett starkt totalförsvar. Vi skalläven kunna hävda vår territoriella integ-ritet. Vi skall kunna fortsätta att bygga på en kollektivsäkerhet och därmed skapa förutsättningar för våralliansfria hållning.Vi skall genom att öka vår förmåga att medverka iinternationella fredsfrämjande insatser bidra till densäkerhet som vårt eget land är beroende av. Svensktförsvar kan dock inte enbart bygga på viktiga inter-nationella insatser. För att kunna utföra dessa upp-gifter krävs god militär utbildning, högteknologiskmateriel, moderna ledningsstrukturer som måste hasin grund i ett starkt och modernt nationellt försvar.Fru talman! Totalförsvarsbeslutet är ettbeslut som i avgörande delar är inaktuellt. Vad anled-ningen är kan givetvis diskuteras i all oändlighet. Jaghar inte för avsikt att fördjupa mig i detta utan kanendast konstatera att beslut inte fullt ut kun-nat inteckna vinsterna av det gynnsamma säkerhets-politiska läget.Försvarsmaktens inplanerade verksamhet har interymts inom de ekonomiska ramarna. Därför kommerden förestående kontrollstationen att bli långt vidareän vad som förutsågs beslut. Vad vi sedankallar beslutet är av mindre betydelse.Vi har framför oss ett svårt men nödvändigtarbete för att forma det svenska försvaret som vi villatt det skall se ut när vi äntrar ett nytt årtusende. Detarbetet pågår i Försvarsberedningen med alla riks-dagspartier representerade.Kontrollstationen är ett avgörande steg i arbetet.Besluten vi fattar i den kommer att ligga till grund förett fortsatt energiskt utredningsarbete. Jag ser framförmig att processen kommer att ske stegvis för att islutändan resultera i en ny inriktning av det svenskaförsvaret. Låt oss kalla det för ett nytt försvarsbeslut.Vi har fattat femårigaförsvarsbeslut, men i en värld som ständigt är i för-ändring politiskt och ekonomiskt verkar det rimligtmed en kortare beslutsperiod, som kompletteras medalternativa målbilder sikt.Det är dags att fullt ut inteckna det kalla krigetsslut och det faktum att vi inte längre har ett inva-sionshot hängande över oss. Men vi skall också tahänsyn till det faktum att ett väpnat angrepp kanuppstå i andra former. Jag kan se framför migatt vi inom det militära försvaret måste utgå från enkärna av förband, som utgör basen för att lösa deförsvarsuppgifter som vi anser vara prioriterade medhänsyn till det säkerhetspolitiska läget. Det måsteinnehålla kvalificerade förband, där vi kan upprätt-hålla vår territoriella integritet och lösa våra interna-tionella åtaganden.Därutöver krävs det en organisation som i taktmed en militär utveckling i närområdet kan utvecklasi ett medellångt perspektiv, cirka fem år.Fru talman! Ett viktigt element i tillskapandet aven ny ordning i hela försvaret är hur vi skall tillämpatotalförsvarsplikten. Som kammaren är väl medvetenom arbetar nu en parlamentarisk pliktutredning medett stort antal frågeställningar på agendan. Min be-stämda uppfattning är att vi i kontrollstationen måsteta ställning till en principiell inriktning av bl.a. plik-tens omfattning. Jag uppfattar att den inriktningendelas av samtliga partier i Försvarsberedningen, omän från olika utgångspunkter.Det är viktigt att förtroendet för plikten stärks ochatt en stabil grund skapas. För det krävs en långsiktiginriktning och en bred parlamentarisk majoritet.Fru talman! I den senaste tidens debatt kring an-slagsförordningen är min uppfattning att övergångenskall vara verksamhetsmässigt och finansiellt neutralför Försvarsmakten. Det är också inriktningen i rege-ringens budgetproposition. Regeringens avsikt i pro-positionen var att hantera de kommande årens effek-ter av anslagsförordningen med hjälp av det ekono-miadministrativa systemet. skulle en utvär-dering som slutligt kan hantera omläggningen göras.Att denna metod inte accepterades av vår samar-betspartner och ett flertal andra hyserjag respekt för. Jag står bakom regeringens budget-proposition och det samarbete som regeringen harmed och kring fem klartdeklarerade områden: ekonomi, sysselsättning, rättvi-sa, jämställdhet och miljö.Nu har försvarsutskottet lagt fram sitt betänkande,och beslut kommer. När det gäller dennärmaste tiden framöver har regeringen för avsikt attinföra ett tillfälligt beställningsstopp för anslaget A3,detta utan att äventyra samarbetsprojekt m.m. Rege-ringen kommer vidare, helt i enlighet med utskottetsintentioner, att ge Försvarsmakten i uppdrag att inomden angivna ramen för anslaget A3 prioriterade mest angelägna kompetenser som erfordras för detmilitära försvaret, aktuella samarbetsprojekt ochmaterielprojekt.Vi har en ekonomiskt kärv situation, som kräveren hårdhänt process och som måste leda fram till enlista med materielprojekt som skall betraktas sommeningsfulla att fortsätta med. Den bedömningenskall göras med inriktning på att vi skall släppa tagetom invasionsförsvaret. Att vi släpper det måste åter-speglas i vilken sorts materiel vi anskaffar samt vo-lymen av den.Fru talman! Avslutningsvis vill jag beröra detparlamentariska läge som råder efter höstens val.Valresultatet lade grund för en socialdemokratiskminoritetsregering, som skall kunna arbeta med stödfrån såväl vänster som höger. Jag står till hundraprocent bakom regeringens samarbete med Vänster-partiet och inom de fem områden somhandlar om ekonomi och rättvisa. Försvars- och sä-kerhetspolitiken omfattas inte av regeringens uppgö-relse med och . På dettaområde kvarstår regeringens avsikt att finna majoritetmed de icke-socialistiska partierna och att upprätt-hålla och fatta blocköverskridande överenskommel-ser.Ett samarbete med och Miljöpartietpå detta område skulle, som jag befarar, komma attinnebära en minskad realistisk och förnuftig föränd-ringsvilja.Jag har fört flera fruktgivande samtal med repre-sentanter för de icke-socialistiska partierna i För-svarsberedningen. Det är min avsikt och vilja attdessa samtal skall fortsätta.Med dessa ord, fru talman, vill jag tacka utskottetför dess noggranna och viktiga arbete och framföramin förhoppning att den fortsatta försvarsdebatten,både i kammare och utskott och utanförriksdagen, även fortsatt blir konstruktiv.Anf. 196 () re-plik:Fru talman! Låt mig till försvarsministerns anfö-rande göra en bemärkning och en mera allvarlig in-vändning.Bemärkningen handlar om invasionsförsvaret. Föratt komplettera verklighetsbilden började denna in-teckning då vi avskaffadekustinvasionen som s.k. styrande angreppsfall. I 92års försvarsbeslut skulle vi inte längre kunna försvaraoss i mer än en invasionsriktning. Sedan var det denmer än ettåriga förberedelsetiden och den mer iframtiden avlägsna avsikten att kunna försvara ossmot en gammeldags storskalig invasion i försvarsbe-sluten och 1996. Så gräsligt mycket kvar attinteckna finns inte i det hänseendet.Däremot tror jag inte att det finns något parti idenna kammare som är motståndare till att skapa ettmodernt och allsidigt försvar med moderna och allsi-diga militära medel som kan klara en mängd olikautmaningar. Även invasionsförsvaret skall i en meravlägsen framtid långsiktigt vara dimensionerad fördet vi bestämmer oss för i dag.Min mer allvarliga invändning gäller anslagsför-ordningen. Jag tolkar försvarsministerns redovisning - tack för den - som ett konstaterande att materi-elförsörjningen i Försvarsmakten de facto harkraschlandat. Ett beställningsstopp kombinerat meden total omprioritering av redan beställt materielunder 1999 skulle kunna vara välavvägt om det hadeskett i avsevärt bättre tid, då möjligheten att avbe-ställa en del materiel som vi inte ser något behov av iframtiden de facto fanns. ifrågasätter jag myck-et kraftigt om det finns några ekonomiska möjligheteratt de facto avbeställa materiel före det årunder vilket leveranserna skall ske. Jag anser att dethär är oerhört allvarligt och innebär stora risker fördet internationella samarbete som försvarsministernsjälv har gått i bräschen för, men också - och det ärsärskilt viktigt att poängtera - för vår långsiktigaförsvarsindustriella kompetens.Jag är rädd för - och det har diskussionen i dagvisat mig - att den kortsiktiga anslagskredit somförsvarsutskottets majoritets förslag innebär inte allsräcker för att hantera problemen. Även det skulle jagvilja ha försvarsministerns kommentar till.Anf. 197 vill erinra ledamöterna om att taletiden för re-plik är . Jag är tacksam om det respekterasframöver.Anf. 198 Försvarsminister ():Fru talman! Jag tror att det är riktigt att det har va-rit en politisk vilja att dimensionera ned invasionsför-svaret . Men nog finner vi att för fram-för allt materielförsörjningen har invasionsförsvar-scenariot dominerat. Jag anser därför att det är riktigtbåde löpande och i samband med Försvarsberedning-ens kommande betänkande att ta ett betydligt tydliga-re tag i tillförseln av materiel. Vi står ändå i den sär-egna situationen - som överbefälhavaren med rättapekade på - att vi har sannolikt ett av Europasmodernaste försvar teknologiskt sett. Men nog är det ibetydande utsträckning riktat till ett antiinvasionsför-svar.Den andra punkten gällde anslagsförordningen.Jag avser att till det yttersta anstränga min förmågaför att genomföra den prioriteringsordning som riks-dagens utskott har angivit i sitt betänkande, så att vikan göra precis den prioritering som i dagens läge ärden riktiga. Jag anstränger mig.Anf. 199 () re-plik:Fru talman! Jag vill anknyta till den fråga för-svarsministern svarade på vid dagens frågestund. Jagtolkade försvarsministerns tydliga stöd för överbefäl-havaren som en stark markering av en stor förståelseför den argumentation som militärledningen har fram-fört i sitt brev till de anställda. Det är gott och väl,och ingen tvivlar på försvarsministerns goda avsikter.Vad vi däremot tvivlar på, också efter denna höst, ärmöjligheterna att de facto leverera allt det goda somförsvarsministern talar väl om.Hur menar försvarsministern att verksamhetsneut-ralitet, som har varit det centrala i riksdagsbeslutensåväl som 1998, skall kunna bli en realitet omde medel som skall bekosta denna neutralitet intetillförs förrän i efterhand? En mängd av de internatio-nella samarbetsprojekt som försvarsministern talat sigvarm för, en mängd av de försvarsindustriella kom-petenser som är de centrala för oss att behålla även iframtiden, försvinner de facto somFörsvarsmakten väntar på efterhandskompensationen.Jag vill gärna veta hur försvarsministern har för av-sikt att lösa detta.Anf. 200 Försvarsminister ():Fru talman!