prot · GM0926 · 1998-12-01 00:00:00 — Villkoren och nivån fört.ex. sjukpenning, arbetslöshetsersättning, föräldra-försäkring och barnbidrag - som ifråga-sätter - betyder minst lika mycket för personer medfunktionshinder som för andra. Därför är det viktigtatt slå fast att den generella välfärdspolitiken utgörgrunden för funktionshindrades livsvillkor och att detdärutöver är nödvändigt med särskilda insatser somriktas till gruppen funktionshindrade.Marietta de frågar om regering-en avser att återställa handikappreformen. Handi-kappreformen, som genomfördes , består avflera delar - först och främst av den nya lagen omstöd och service till vissa funktionshindrade (LSS)som ger de personer som omfattas av lagen rätt till tioolika insatser. Den mest kända insatsen är personligassistans och assistansersättning enligt lagen omassistansersättning ().Men handikappreformen innebar också ändringari hälso- och sjukvårdslagen och socialtjänstlagen,stimulansbidrag för att utveckla habilitering, rehabi-litering och hjälpmedelsverksamhet och att omsorgs-verksamheterna för utvecklingsstörda fördes överfrån landstingen till kommunerna. I interpellationennämns dock bara assistansersättningen och de rege-ländringar som rör denna insats, varför jag inte kom-menterar övriga delar i handikappreformen.Personlig assistans har avgörande betydelse förpersoner med stora funktionshinder; för deras liv-skvalitet och möjligheter att påverka sin egen situa-tion. Det är naturligt att reglerna för en ny, omfattan-de stödinsats som personlig assistans behöver justerasdå och då vartefter man får erfarenhet av hur denfungerar. De regeländringar som gjorts har inte ändratkärnan i insatsen personlig assistans; det är fortfaran-de en rättighet med möjlighet för den funktionshind-rade att själv välja vem som skall utföra assistansen.Den socialdemokratiska regeringen har sedan år1994, då stödformen infördes, fördubblat de medelsom avser personlig assistans. Stödformen har alltsåinte drabbats av besparingar under den ekonomiskakrisen, vilket skett med många andra insatser.Liksom här i riksda-gen tar de även upp fråganom bidrag till hyra av handikappanpassade bostäder.Mitt svar överensstämmer med det som lämnats avsocialförsäkringsministern. Vid vissa funktionshinderbehövs en bostad som är modern, handikappanpassadoch extra rymlig. En sådan bostad är ofta dyrare änandra, även om bostadsanpassningsbidrag lämnats förde ombyggnader och anpassningar som krävs. Förbåde ålders- och förtidspensionärer finns möjlighet attsöka bostadstillägg. Inga särskilda regler gäller förpensionärer med funktionshinder. Inte heller för bo-stadsbidraget till barnfamiljer och till ungdomar finns särskilda regler för funktionshindrade. Ettminskande antal kommuner betalar ut kommunaltbostadstillägg för handikappade (KBH), vilket är ettstöd just för funktionshindrade med höga boende-kostnader.Kommunerna har enligt socialtjänstlagen huvud-ansvaret för handikappomsorgen. I detta ingår attkommunen skall medverka till att funktionshindradefår bo på ett sätt som är anpassat efter behoven. Dettakan ske på olika sätt; t.ex. genom att kommuneninrättar anpassade bostäder med service och genomatt kommunen ger bidrag till hyreskostnaden. Detfinns enligt min uppfattning därför inte skäl att införasärskilda statliga bostadsbidrag till personer medfunktionshinder.Den tredje frågan i interpellationen gäller rege-ringens strategi på handikappområdet. Regeringenbeslutade att utarbeta en nationellhandlingsplan för handikappområdet. Handlingspla-nen skall utgå från för att tillför-säkra människor med funktionsnedsättning delaktig-het och jämlikhet. Arbetet med handlingsplanen på-går nu i och skall bli klart i septem-ber . Handlingsplanen kommer därefter attföreläggas riksdagen.Jag vill i sammanhanget också nämna att rege-ringen uppdragit åt flera myndigheter att inom sinaansvarsområden kartlägga och utvärdera de handi-kappolitiska insatserna. Ett exempel är Högskolever-kets uppdrag att bl.a. inventera situationen vid uni-versitet och högskolor för studenter med funktions-hinder och analysera det framtida behovet av stöd tilldessa studenter.Även i det internationella utvecklingssamarbetetbetonar regeringen att villkoren för funktionshindradeskall uppmärksammas. Barn med funktionshinder,och tillvaratagandet av deras rättigheter, är ett exem-pel på ett område som särskilt uppmärksammas i denpågående översynen av barnfrågor som regeringenpåbörjat med som samordnare.Avslutningsvis vill jag påminna om det uttalandepå handikappområdet som finns i regeringsförkla-ringen och som också visar regeringens strategi förområdet:"Människor med funktionshinder skall ha godamöjligheter till delaktighet. Lagstiftningen skall skär-pas för att förhindra diskriminering av funktionshind-rade på arbetsmarknaden och i resten av samhället.Tillgängligheten till offentliga lokaler och kollektiv-trafik skall förbättras. Avgifterna och reglerna inomäldre- och handikappomsorgen ses över och social-tjänstlagen förändras för att garantera att alla harpengar till personliga behov."Anf. 44 ():Fru talman! De hör ju till god ton att tacka försvaret, som i det här fallet var väldigt ordrikt men iövrigt tämligen innehållslöst och inte så specielltkonkret.Skälet till att jag lade fram den här interpellatio-nen var att jag kände att ett litet hopp tändes när jaghörde den nye socialministern yttra sig om att hanville förbättra situationen för de handikappade - ivarje fall på kort sikt. Detta var speciellt intressant,tycker jag, med tanke på att Socialdemokraterna desenaste fyra åren inte har gjort annat än att förändraför de handikappade. Och nästan alla förändringarman har genomfört har inneburit försämringar.Man har schabloniserat assistansersättningen. Detär väldigt problematiskt eftersom det rör sig om indi-vider. Alla är vi olika och alla har vi olika behov.Denna schablonisering har gjort att de som har destörsta funktionshindren, och som kanske behövermest hjälp och mest avancerad hjälp, numera fårvända ut och in på sina liv för att få ersättning och föratt få den högre ersättning som man kan få. Det är ettexempel.Man har också kommunaliserat de 20 första tim-marna. I samband med andra reformer försöker manfå en huvudman - här har man plötsligt delat upp detpå två huvudmän. Dessutom finansierade man intefullt ut när man lade över de 20 första timmarna tillkommunerna - ännu en försämring. De har blivitsvårare för barn att få personlig assistans med sig iskolan - ännu ett exempel på en försämring. Det finnsmånga fler, jag tar bara upp några.Därför ställde jag ett antal frågor. Men när jagfick svaret tyckte jag att det lilla ljus som jag kändenär socialministern tillträdde för några veckor sedantyvärr slocknade. Jag frågade ju om socialministernoch regeringen har tänkt lägga fram något förslag föratt återställa handikappreformen . Då kanjag bara konstatera att man inte har för avsikt att göradetta. Man tycker att det man har gjort är bra. Vissthar man tillfört mer pengar till handikappreformen.Men eftersom det är fler som behöver hjälp har intevarje individ fått någon ytterligare hjälp. Det harfaktiskt blivit sämre för varje individ. Och det är ändåindividerna vi pratar om.Jag har också frågat socialministern om han tän-ker göra något för att handikappade skall kunna bokvar i sina handikappanpassade bostäder. Där har jagfått samma svar som jag fick av förra socialministern:Nej, man får väl söka socialbidrag och leva på social-bidrag resten av livet för att klara av den höga hyrasom man har. Ofta har man en hyra som kanske över-stiger . Då borde socialministernförstå att om man är förtidspensionerad och bara harfolkpension så är det knappt att pengarna räcker tillhyran - även om har det här bostadstillägget. Ändåskall man äta och leva i övrigt.I min tredje fråga undrar jag vad regeringen skallgöra för att synliggöra en eventuell regeringsstrategi.Där hänvisar socialministern till den utredning somtillsattes av den förra socialministern . Denkänner jag mycket väl till. Han hänvisar också till skall titta på att efterlever . Därför är det mycket märkligt att man då inteser till att t.ex. får pengarså att hon kan följa upp att kommunerna lever upp tillde här standardreglerna. Det ser man inte till.Politik är ju faktiskt en fråga om att prioritera. Jagkan bara konstatera att Socialdemokraterna de senastefyra åren inte har prioriterat de funktionshindrade ochatt de inte tänker göra det framöver heller. Man skallutreda saker. Men socialministern måste ändå tänktpå någonting när han uttalade sig som ny socialmini-ster och ville förbättra för de handikappade. Vad ärdet i de handikappades situation som socialministerntycker är viktigt att förändra och förbättra? Jag serfram emot att socialministern här i kammarenberättar detta. För det måste ändå ha funnits en tankebakom det socialministern sade.Anf. 45 HANS ():Fru talman! Jag kunde inte avhålla mig från att gemig in i den här diskussionen eftersom jag har varitmed om den här resan . Jag måsteockså säga att jag blir litet bekymrad när jag lyssnarpå sätt att föra debat-ten. Det är klart att man kan plocka ut en enskildgrupp och ställa den för sig vid sidan av samhället iövrigt. Sedan kan man penetrera vad som är plus ochminus.Men när vi tittar på samhällets uppgifter kan vi juinte komma ifrån att det finns väldigt många gruppersom har behov av samhällets stöd. Där kan vi ändåkonstatera att den grupp som har klarat sig bäst, omman får utrycka sig i de termerna, nog är de funk-tionshindrade. Skälet är att vi faktiskt har ökat på deekonomiska resurserna till personlig assistans rejält.Det måste sägas och det måste dessvärre upprepas,för det är många som vill sprida en annan bild avutvecklingen.När reformen genomfördes var den rejältunderfinansierad. Men vi socialdemokrater har trotsden ekonomiska krisen åstadkommit en påfyllning avresurser så att det är fler än någonsin tidigaresom har personlig assistans.Sedan tar de också uppde . För att uttrycka sig på rak svenskavar det ett ständigt elände när man skulle bestämmahuruvida kommunerna eller skullestå för de första . Genom att se till att detalltid är kommunerna som svarar för de har vi undanröjt ett byråkratiskt hinder föratt göra den här reformen effektiv.Talet om att man inte fick kompensation i kom-munerna faller ju dessutom ganska platt till markennär vi konstaterar att som vi gjorde denförändringen fick kommunerna ett rejält ekonomiskttillskott genom de s.k. Perssonpengarna.Jag kan hålla med om att det finns mycket att görapå handikappområdet. Det finns många ouppfylldabehov. Men jag tror att människor som har funktions-hinder och som har behov av samhällets stöd i det härsammanhanget bäst tjänar på att vi för den här debat-ten på ett nyanserat sätt, ser saker och ting som de är,inte försöker att måla allting i svart och bortse från deframsteg som har skett under den här perioden.Anf. 46 Socialminister ():Fru talman! Jag tror att det finns anledning att up-pehålla sig en smula vid vad som är långsiktig trygg-het för de funktionshindrade.Den borgerliga regeringen finansierade samtligasociala trygghetssystem med lånade pengar till enfjärdedel. När den sedan lämnade ifrån sig rege-ringsmakten gav man besked om attvar fjärde krona av assistansersättningen faktiskt varen lånad krona. Man lämnade ifrån sig en samhälls-ekonomi i upplösning.Den socialdemokratiska regeringen fick i uppdragatt sanera svensk ekonomi. Det som skedde underdessa var faktiskt att socialdemokratin garan-terade en fortsättning av handikappreformen och enutveckling av assistansersättningen.Den borgerliga regeringen hade räknat med enkostnad på 2,4 miljarder /95. Den verkligakostnaden blev 3,3 miljarder. Detta belopp har nustigit till , dvs. staten harsett till så att just assistansersättningen inte skall bliföremål för de besparingar som gällt i övrigt. Ochdetta i då det handlat om gigantiska besparingari de offentliga utgifterna.Jag tror att de funktionshindrade ser just den stra-tegin som ett sätt att skapa ett långsiktigt och tryggtsystem för assistansersättningen, och det tycker jagatt vi skall vara stolta över.Det stämmer att det har vidtagits vissa förändring-ar, men det är inte förändringar som förändrar idé ochtanke bakom handikappreformen. Assistansersätt-ningens väsentliga uppbyggnad och motiv är desam-ma som när den infördes.Det som borde bekymra är hur manskall kunna garantera en fortsättning utan att samti-digt garantera en balanserad svensk ekonomi. Om deborgerliga hade fått fortsätta regera efter 1994 hadedet inte varit möjligt att uppfylla de löften som ni gavtill de funktionshindrade.Anf. 47 ():Fru talman! Jag kan bara konstatera att socialmi-nistern inte svarar på mina frågor. Det fanns tydligeningen tanke bakom de ord som socialministern fälldenär han blev socialminister. Eller är han felciterad härockså? Det kan han knappast vara eftersom detta harstått i ganska många tidningar. Jag tror t.o.m. att jaghört socialministern själv uttala att han vill förbättraför de funktionshindrade, i alla fall på kort sikt. Jag ser fortfarande fram emot att fåhöra vilka förbättringar som socialministern ser fram-för sig.De senaste fyra åren har vi hört ganska mycket avdet som socialministern upprepade , nämligen hurman fick ta över från den borgerliga regeringen ochallt detta. Det låter som om det är någonting man lärsig att säga på kurser. Jag trodde att den socialdemo-kratiska regeringen skulle stå på egna ben och tala omvad man vill framåt.Jag tycker att det bara är att erkänna, trots vadHans Karlsson säger, att man har gjort försämringar ihandikappreformen. Gå ut och fråga de handikappa-de! De ser inte att man har gjort några förbättringar.De ser bara att man har gjort försämringar. Man hargjort det svårare.Vad är det för förbättring att de som är mycketfunktionshindrade skall behöva redogöra i detalj förvilka behov de har, hur det tar att gå på toa-letten och hur det tar att bli påklädd, för att fåen ersättning som är högre än schablonen? Vilkenförbättring är detta för de handikappade? Det är ingenförbättring. Det är en försämring, och den har Social-demokraterna genomfört.Jag vill upprepa att man har lagt mer pengar påden här reformen. Det sade jag också. Men för varjeindivid innebär det ingen förbättring. Det är riktigt attdet är fler som har fått möjlighet att få personlig assi-stans, men de har inte fått det bättre på något sätt. Detär fler som har fått det, men för individerna är detabsolut ingen förbättring.Låt mig gå tillbaka till detta: Varför skall man hatvå huvudmän för en reform? I alla andra samman-hang gör man allt man kan för att bara ha en huvud-man eftersom det är mycket enklare så. Det finnsväldigt många funktionshindrade som inte använ-der kommunen som uppdragsgivare när det gällerpersonlig assistans som känner att det är mycket svå-rare att vända sig till ett alternativ eftersom kommu-nen har hand om de 20 första timmarna. De kännersig nästan tvingade att välja kommunen. Ett av hon-nörsorden var ju faktiskt valfrihet. Man skulle få väljasjälv . Jag kan inte se att man hargjort några förbättringar.Men det är ju ganska enkelt att göra något åt detta.Redan den 16 december får vi ju rösta om olika för-slag här i kammaren. Visserligen har vi detta fantas-tiska med rambudget, men har ju satsat2,1 miljarder mer på de funktionshindrade. satsat 1,5 miljarder för just assistansersättningen.Vi tycker också att man skall ta bort den mycketmärkliga 65-årsgränsen. Den innebär att om man harhaft en personlig assistent och fyller , skall mantillbaka till . Jag hoppas att man skalländra på det. Vi har sett till att det finns pengar tilldet också.Jag upprepar mina frågor till socialministern. So-cialministern måste ha haft en tanke i huvudet när hantillträdde och uttalade att hanvill förbättra för de funktionshindrade. Han kan inteha missat de kritiska tidningsartiklar som kom motregeringen under valet, och som har funnits sedandess, där de funktionshindrade talar om alla de för-sämringar som de har varit utsatta för.Jag närde en förhoppning att socialministern hadeförstått detta och hade några tankar på vad man skulleförbättra. Socialministern har ju några inlägg till påsig att förklara för mig vilka förbättringar som kantänkas komma. Eller är det bara ord och ord? Dehandikappade är faktiskt inte betjänta av ord. Debehöver handling nu.Anf. 48 HANS ():Fru talman! I mitt förra inlägg försökte jag ge ut-tryck för att det är viktigt att vi tittar på våra sam-hällsuppgifter i ett sammanhang och inte lösrycktafrån varandra. har jag kunnat notera attModeraterna tycker väldigt bra om att kunna ryckaloss bit för bit och diskutera dem i det samlade sam-hällsengagemanget.När vi pratar om resurser är det bara att konstateraatt i sitt budgetalternativ anvisar 2,1miljarder ytterligare till assistansersättningen. Det äralldeles korrekt. Men vad samtidigtundviker att tala om är att man genom att ta ifrånkommunerna långt mycket mer pengar kommer attförsätta de funktionshindrade i en mycket sämre situ-ation än vad som råder i dag.Oavsett vilket förhållningssätt vi har, är de faktis-ka omständigheterna sådana att det är kommunernasom är de stora välfärdsbärarna i samhället. Det ärkommunerna som står för merparten av den välfärdsom vi gemensamt finansierar och producerar. Därförkan man inte diskutera olika bitar lösryckta från var-andra.Dessutom vill jag påminna om frågan om huvud-mannaskapet. Här tycker jag att även moderater bordekunna erkänna att den här förändringen, där vi drogupp en tydlig gräns mellan ochkommunernas roll i det här sammanhanget, faktisktvar en förbättring. Det blev bättre för de funktions-hindrade. Det blev rakare besked och snabbare hand-läggning, och det är ju alla betjänta av.Anf. 49 Socialminister ():Fru talman! Jag tror att de gör sig skyldig till en mycket medveten litenpolitisk fint. Jag har talat om vad som är viktigt försvensk socialpolitik framöver. Vi kommer att fåmånga tillfällen att diskutera hur vi skall se till att dehandikappade får en förbättrad situation.I början av nästa år kommer utredningen om hurfunktionshindrade möts, som leds av ,att redovisas. Med den som grund får vi möjlighet,förhoppningsvis med stöd av , att satsaresurser för att förändra attityderna i det svenskasamhället och skapa rimliga villkor för de funktions-hindrade.Men vad vi diskuterar nu är just assistansersätt-ningen. Jag måste faktiskt upprepa detta: Även omdet inte upplevs som förbättringar var det i alla fall såatt med socialdemokraterna i regering räddades enreform som ni inte hade finansierat. Den var felräk-nad från början, och den var inte finansierad. Jag troratt de funktionshindrade är otroligt tacksamma fördetta.Den här reformen har fortsatt att utvecklas. Vi harsett till att den kan finansieras så att man kan räknamed att ha en fungerande assistansersättning i framti-den. Det är socialdemokratins bidrag.Detta är ett slags förbättring av de funktionshind-rades trygghet på lång sikt som är viktig. Till detkommer en rad åtgärder som behöver vidtas de när-maste åren, och de kommer att redovisas för den härriksdagen när det blir dags för det.Anf. 50 ():Fru talman! Jag bara konstaterar att jag inte nuheller fick något svar och att det tydligen inte fanns såjättemycket tanke bakom det socialministern sade närhan blev socialminister för några veckor sedan.Vi moderater har lagt mer pengar änsocialdemokraterna på den här reformen, sedan viockså förstod att det var fler som behövde den. Jagupprepar: Att regeringen har lagt mer pengar har integjort att varje individ har fått det bättre. Om mandäremot hade följt våra förslag hade varje individ fåttdet bättre.Man måste se politik i en helhet,och detta hinner vi inte diskutera . Jag har baraungefär en minut på mig.Till vill jag säga att interpellationeroch frågor är ett sätt för oss riksdagsledamöter attkritiskt granska regeringen. När jag lyssnar på HansKarlsson låter han som en biträdande socialministersom bara försvarar regeringen. Jag tycker att vi alli-hop har rollen att kritiskt granska regeringen.När jag lyssnar på det här kommer det i mitt hu-vud upp en sång: It's only words, and words are all Ihave. Jag känner att det är ungefär så med socialmi-nistern: Det är en väldig massa ord. Det hjälper dockinte de funktionshindrade, utan vad de behöver ärhandling nu - inte bara en massa utredningar.Socialdemokraterna har fortfarande chansen attden rösta för förslag ochta ett steg i rätt riktning.Anf. 51 Socialminister ():Fru talman! Jag tror inte att man kommer särskiltlångt med att anklaga varandra för att bara användaord.Jag avslutade mitt interpellationssvar med att cite-ra vad den socialdemokratiska regeringen skrev i sinregeringsdeklaration. Jag skall upprepa detta:"Människor med funktionshinder skall ha godamöjligheter till delaktighet. Lagstiftningen skall skär-pas för att förhindra diskriminering av funktionshind-rade på arbetsmarknaden och i resten av samhället.Tillgängligheten till offentliga lokaler och kollektiv-trafik skall förbättras. Avgifterna och reglerna inomäldre- och handikappomsorgen ses över och social-tjänstlagen förändras för att garantera att alla harpengar till personliga behov. "Det är en principiell deklaration som, om vi skallleva upp till den, kommer att kräva enormt mycketarbete.Det kan inte vara så att jag varje gång jag får eninterpellation skall redovisa någon sorts proposition.Vi får tillfälle att redovisa vår politik framöver, ochjag tror att får många möjligheter attställa upp för en socialdemokratisk politik när viredovisar den.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av andrevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.8 § Svar på interpellation 1998/99:24 omSvenska Balettskolans dansarutbildningAnf. 52 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig om:1. vilka åtgärder jag avser att vidta för att förhindraatt ändrade specialbestämmelser leder till sänktutbildningskvalitet vid ,2. på vilket sätt regeringen avser att utvärdera följ-derna av att elever som saknar förutsättningar föratt utöva dansaryrket får fullfölja dansutbildningvid på grundskolenivå och3. vilka initiativ jag ämnar vidta för att betygssätt-ningen i ett ämne eleverna inte har skall bli sakligtkorrekt och rättvis.Bakgrunden till frågor är den i åretsbudgetproposition redovisade utvärderingen av för-söksverksamhet med förberedande dansundervisningi samt förslag om permanentning avverksamheten.Låt mig först framhålla att det är ett kulturpolitisktintresse att behålla den nuvarande kvaliteten på dan-sundervisningen. När nu verksamheten permanentasär det därför viktigt att behålla möjligheten till jämk-ning av timplan. Denna möjlighet med-för att danseleverna kan ägna sig åt dansundervisningi sådan utsträckning att den höga kvaliteten kan upp-rätthållas.Beträffande intagning till gymnasieskolan för denaktuella elevgruppen kan följande sägas. Urvaletbland behöriga sökande till gymnasieskolan grundarsig fr.o.m. /99 på medelvärdet av de sex-ton bästa betygen i elevens slutbetyg från grundsko-lan. På grund av den jämkning av timplanen somförekommer inom dansutbildningen har eleverna somföljer utbildningen i vissa fall inte kunnat få sextonbetyg i sina slutbetyg. Dessa elever har därför vidurvalet till gymnasieskolan hänvisats till den s.k. friakvoten. Detta har upplevts som orättvist. Regeringenhar för avsikt att i gymnasieförordningen införa enbestämmelse av den innebörd att också elever somgenomgått förberedande dansundervisning i grund-skolan skall tas in på betygsurval.De nuvarande bestämmelserna om försöksverk-samheten innehåller en möjlighet att avråda eleverfrån fortsatt dansundervisning. I budgetpropositionenhar redovisats att denna bestämmelse bör tas bort. Iläroplanen för det obligatoriska skolväsendet, för-skoleklassen och fritidshemmet, Lpo 94, finns tydligariktlinjer om att läraren skall genom utvecklingssam-tal bl.a. med utgångspunkt i föräldrarnas önskemålfortlöpande informera elever och hem om studiere-sultat och utvecklingsbehov.