prot · GM0936 · 1998-12-15 00:00:00 — Ni vill att 20 000 männi-skor inte skall få den möjligheten. Det är ett avbräck ikampen för att alla som har en begåvning att gå vida-re till högre studier skall ha chansen att komma vida-re.Anf. 61 PER () replik:Fru talman! Utbildningsministern och jag har de-batterat . Jag känner också igen en delav debattknepen.Låt oss börja med . Vi tror attmånga av de som går i skulle habättre nytta av en kvalificerad yrkesutbildning. Det ären yrkesutbildning som vi har slagits för länge.Vårt system, , hade mer pengaräven på Per tid till de dåvarande högskolor-na. I vårt system gick fördelningen av platserna ut påatt studenten väljer själv och att kvaliteten väger inför var resurserna skall ligga. Det hade definitivtgynnat flera av de nya universiteten.Anf. 62 Utbildningsminister ():Fru talman! Det finns ett konkret problem medPer Bills omsvängning när det gäller synen på hög-skolorna utanför de traditionella orterna som Uppsalaoch . Han förespråkar ett resursfördel-ningssystem som kan innebära dramatiska minsk-ningar för flera av de små och medelstora högskolor-na.Nu när Per blir ställd inför frågan om en visshögskola, säger han att just den högskolan kommeratt få mer. Vid en summering kommer alla att få mer.Hur hade det varit för en så framgångsrik hög-skola som /, Per , som lyftsfram av , om det inte hade funnits ettpolitiskt engagemang att starta en högskoleutbildning,att värna den högskoleutbildningen och att låta denhögskolan skaffa sig den kvalitet och renommé somkrävs för att bli en magnet? Med det resursfördel-ningssystem som ni föreslår blir det omöjligt för nyahögskolor att utvecklas.Per nämnde också skattepolitiken i sin replik.Låt mig säga, Per, att jag är väldigt glad om det öpp-nas möjligheter för en skattereform under dennamandatperiod. Jag kan försäkra att om Per Bills ochhans kamraters politik hade gällt , hade vi inte varit i närheten av något sådant- ni hade kört landet i botten. har vi den möjlig-heten, och det känner jag mig väldigt glad för.Anf. 63 () re-plik:Fru talman! Jag är glad över att utbildningsminis-tern så starkt betonade allas lika möjligheter till enutbildning av hög kvalitet.Mina frågor rörde faktiskt också detta med studi-estödet. Det är nämligen Studiestödsut-redningen lade fram sitt förslag. Regeringen har se-dan i ett antal propositioner aviserat sin avsikt attutforma ett nytt studiestödssystem. Jag tror att förmånga presumtiva studerande innebär bristen påförutsägbarhet en otrygghet. Detta blir särskilt tydligtför de ungdomar som kommer från studieovana hem.För deras skull vore det väldigt tacknämligt med ettbesked i denna fråga.Jag tog i mitt anförande upp ett problem, och detgäller de nya antagningsreglerna till forskarutbild-ningen. Är utbildningsministern beredd att skyndsamtgå in och kartlägga de konsekvenser som de nyaantagningsreglerna har fått för de doktorander sombefinner sig i systemet, speciellt inom området huma-niora? Jag tycker att det är viktigt att vi utifrån as-pekten social snedrekrytering får klart för oss hur deekonomiska spärrarna har fungerat.I samband med detta med det livslånga lärandetoch möjligheten till flera olika chanser i livet skullejag också vilja ta upp det som jag tidigare berörde,nämligen möjligheten att få studera efter det att manfyllt , då man har klarat av sin gymnasiekompe-tens, kanske inom det nationella . Dettaskulle jag också gärna vilja ha en kommentar till.Anf. 64 Utbildningsminister ():Fru talman! Som jag sade menar jag att studi-estödsreformen är en angelägen reform. Det system vihar har brister som gör att det finns skäl attreformera. är involverad i ettsamarbete som också rör budgetpolitiken i sin helhet,och där kommer det att finnas anledning att diskuteraden här typen av frågor. Naturligtvis begränsas vi avvilka resurser som finns. En studiestödsreform kostarpengar. Den är angelägen. Det skall vägas mot hurläget är i ekonomin i stort. I samband med det arbetemed en reform som pågår på departementet ser vinaturligtvis också över sådant som åldersgränser.Låt mig ägna några ord åt forskarutbildningsre-formen. Jag tycker att grunderna i den reformen ärmycket bra. Det är inte bra att institutioner har antagitforskarstudenter i en sådan omfattning att de, ävenom de har varit väldigt duktiga och väl passerat kra-ven för att klara av en forskarutbildning, inte har haftnågon möjlighet att få finansiering. Jag tycker inte attdetta är ansvarsfullt. Väldigt många ambitiösa, begå-vade unga människor lockas in i forskarutbildningenmen ges inte förutsättningar att klara av den därför attekonomin inte är ordnad. Egentligen har kraven fun-nits , men det är först nu som pro-blemet har visat sig tydligt, vilket gör att man faktisktär tvungen att ta ett ekonomiskt ansvar också för sinadoktorander.Sedan tror jag att det går att göra väldigt mycket,och jag ser det hända i t.ex. och . Viduniversitetet kan man gemensamt dels se till att skra-pa ihop resurser, dels formulera en gemensam policyför forskarutbildningen på hela för attunderlätta övergången. I botten finns generösa över-gångsregler beslutade av , men det finnsockså stora möjligheter för universiteten själva attagera. Det gör man i , och det gör man iLund. Detta kommer jag att följa väldigt noga för attse hur pass väl det faller ut. Jag tror att det finns skälatt vara förhoppningsfull.Reformen som sådan går ut på att forskarutbild-ningen inte är till för att man skall göra sitt livsverkoch att kraven inte skall vara så höga att det tar 10-15år innan man är klar, utan den är ett steg på vägen ochett viktig körkort för att sedan bli forskare eller gå ut iyrkeslivet.Anf. 65 () re-plik:Fru talman! Jag tror inte heller att det finns någonanledning att riva upp det fattade beslutet. Att detfinns och har funnits stora brister vet jag också om.Bl.a. har det varit brist på handledning för doktoran-derna. Men vad jag talar om är den grupp som gick ini forskarutbildningen när reglerna såg helt annorlundaut. Övergångsbestämmelserna och universitetensmöjligheter att möta deras behov har visat sig varabristfälliga. Jag menar att det är slöseri att lämnadoktorander - i lär det vara 150 stycken -utan möjlighet att avsluta sina studier. Jag tycker attvi har en skyldighet mot dem att låta dem göra det.Det är en helt annan sak med den grupp som har gåttin i doktorandutbildningen med de nya reglerna ochunder de nya förutsättningarna.Jag tror att utbildningsministern ändå måste hållamed mig om att reformen genomfördes väldigtsnabbt, att universiteten och högskolorna inte varriktigt förberedda för den och att det har fått konsek-venser.Anf. 66 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag menar att det i grund och bottenär en väldigt bra och viktig reform. Vi ser nu en ut-veckling på universiteten där man tar ett gemensamtansvar för att se till att väldigt många av dem somfinns i systemet får chansen att slutföra sina avhand-lingar. Men det är klart att det också visar att man harhaft en intagning till forskarutbildning som inte allshar stämt överens med möjligheterna till finansiering.Det är inte ansvarsfullt. Det ger heller inte fler dispu-terade, vilket är vår målsättning. Vi behöver ökaantalet forskarutbildade i för att kunna fort-sätta att öka andelen lärare med forskarutbildningeftersom behovet stadigt ökar år vid högskoloroch universitet, men också för att näringsliv och of-fentlig sektor skall kunna få del av den kompetenssom de har.Forskarutbildningsreformen är bra. Jag följer nogautvecklingen. Jag tror att universiteten nu har tagitmått och steg som gör att implementeringen av denblir ännu bättre.Anf. 67 () replik:Fru talman! Jag har lyssnat till utbildningsminis-terns beskrivning av utvecklingen inom den högreutbildningen och forskningen och delar i stort bådevisionen och de delmål som är uppnåbara inom ensnar framtid.Jag skulle vilja lyfta fram och få utbildningsmi-nisterns syn på två frågor som inte har berörts i de-batten. Den ena handlar om studentinflytandet ochden andra om studenternas sociala situation.Tyvärr finns det en tröghet inbyggd i systemet. Degamla universiteten var, om vi ser bakåt i tiden, hie-rarkiska och ganska låsta institutioner. Det var inteprecis idealutgångsläget för den typ av reformer somvi talar om.Studenterna har haft väldigt lite att säga till om.Är utbildningsministern beredd att ge studenterna rättatt finnas med i alla beslutande och beredande organ?Det gäller t.ex. de råd, fonder och stiftelser som delarut forskningsanslag. Det vore naturligt att doktorand-föreningarnas representanter fanns med där. Detskulle säkert gagna utvecklingen. Jag tror också attstudenternas möjligheter att delta skulle ge en visstrygghet, men det handlar naturligtvis om ett störreproblem än så. Det skulle vara bättre om de studieso-ciala problem som finns äntligen åtgärdades. Studen-terna hör alltså till den grupp i samhället som inte hartillgång till det sociala välfärdssystemet, bl.a. därföratt de inte betraktas som löneanställda. De liggerutanför systemet. De behöver alltså ett försäkrings-system. Det gäller olycksfallsförsäkringar, sjukför-säkringar, a-kassa osv. Denna fråga bör utredas i sinhelhet. Är utbildningsministern beredd att tillsätta enutredning för att ge övergripande förslag på hur denstudiesociala situationen skall kunna förbättras?Anf. 68 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag ser, liksom , stu-dentinflytandet som en väldigt viktig del i högskolansarbete. När det gäller kvalitetsfrågor och kvalitetsut-veckling är kanske ett aktivt studentinflytande en avde allra viktigaste komponenterna. Det är de som starka kraften att driva på för att se till att de fåren utbildning som är av hög internationell klass ochgångbar på arbetsmarknaden.I dag ligger den formella representationen blandstudenterna väldigt högt. Våra ambitioner när detgäller studenternas plats i styrelser och så är höga.Men precis som påpekar finns detockså beredande organ inför detta styrelsearbete där imånga fall studenterna inte är involverade.Jag vet att många studenter kan känna att deibland hamnar i lite grann av en gisslansituation. Manär formellt väl representerad men man finns inte medi diskussionen i bakgrunden. Det är inget enkelt pro-blem. Det kan naturligtvis vara högst olika var deformella besluten fattas i praktiken. Det kan natur-ligtvis vara en jakt på inflytande som studenternaställs inför.Jag arbetar nu med den utredning som kommer.Den är ute på remiss. Den gäller studentinflytandetoch har en rad konkreta förslag när det gäller detta.Jag räknar med att kunna genomföra en del föränd-ringar på basis av den utredningen, inte minst när detgäller synen på att studentinflytande är en del avkvalitetsarbetet på högskolan.När det gäller studenternas sociala situationhandlar det naturligtvis om en väldigt bred syn på densamhällsservice som finns. Det gäller de dagis somfinns och de taxor som gäller där. Det gäller de möj-ligheter till kommunikationer, boende och allt sådantsom finns. De frågorna hanteras naturligtvis inte avUtbildningsdepartementet. När det gäller de konkretafrågorna får vi ta en debatt på de olika områdena.Jag tror att det är viktigt med en distinktion. Somstudent är man inte löntagare, och då har man inteautomatiskt tillträde till de sociala försäkringar vi har.Det tycker jag är en rimlig utgångspunkt. Dessa för-säkringar gäller arbetslivet. De gäller när man har ettjobb med skatt och annat som man betalar in.Anf. 69 () replik:Fru talman! Jag tackar för svaret. Jag tror ändå attett initiativ från utbildningsministern i fråga om denstudiesociala utredningen skulle vara välkommet ochkanske behövligt. Den uppmärksammas nog inteautomatiskt inom andra departement.Får jag bara säga ytterligare en sak. Jagvill haka på den diskussion som Per tog upp omkunskapslyftet. Där är det en politisk motsättning.Men det finns problem där som kanske inte bottnar iden politiska motsättningen och som inte får slarvasbort i den där kubbningen. Det gäller hur kunskaps-lyftet skall få sin naturliga fortsättning.Kunskapslyftet var en reform som kom i rätt tid,med hög arbetslöshet. Vi har ju många med-borgare som inte har kunnat tillgodogöra sig den nyagymnasie- och grundskoleutbildningen. Det var braatt den kom. Men tanken på hur framtiden skall se uthar vi inte sett mycket av. Hur är den långsiktigaplaneringen för ? En kvarts miljonmänniskor har gått i , 100 000 har gått igymnasieutbildning. Hur skall deras fortsättning seut?Jag ser faktiskt stora svårigheter med att släppa indenna stora grupp i högskolorna som manvill öka intaget direkt från gymnasiet. Där finns fak-tiskt ett problem som är närmast oöverstigligt i da-gens situation. Hur har utbildningsministern tänkt skall kunna hantera det här inom låt oss säga denärmaste 5-6 åren?Anf. 70 Utbildningsminister ():Fru talman! tar upp en väldigt vik-tig fråga. Vi har som kompletteraroch kraftigt förstärker den traditionella vuxenutbild-ningen. Det löper fram . Det är klart att enlångsiktig vuxenutbildningspolitik måste rikta sigbortom 2002. Vi arbetar på departementet med nästasteg. Hur ser vuxenutbildningen ut i det längre pers-pektivet? En sak är jag säker på: Det är inte så att detär mindre utbildning för vuxna vi ser framför oss.Det är klart att har varit en reformoch en åtgärd som också har använts för att pröva nyamodeller. Det har handlat om att förnya vuxenutbild-ningen och använda nya metoder. Det kommer vi attkunna använda oss av i arbetet med en långsiktigreformering av vuxenutbildningen. Vi återkommer tilldet.Anf. 71 () replik:Fru talman! I utbildningsministerns fina ochkänslomässiga inledning av sitt anförande kunde vihöra honom prata om vikten av att många människorfår möjlighet att studera på högskolor och universitet.Strax därefter pratade han också om att det är genomkunskap och kompetens som möjligheterna till arbetefinns i framtiden.Men han beskrev också sin oro över att det är ele-ver från studieovana arbetarmiljöer som inte väljer attstudera vidare. Då gör det mig ganska fundersam attutbildningsministern så upprört kan stå och tala omde partier som har förslag kring ett nytt studieme-delssystem, de partier som har en vilja att vara medatt förändra och utveckla högskolan och den kvalitetsom finns där.Thomas förmedlade i sitt anförande en oronär det gäller hur studenter från miljöer med litenstudievana väljer att inte studera vidare. Men densituationen kan vi ju förbättra om vi får ett nytt studi-emedelssystem. Mycket förvånande, utbildningsmi-nistern! Det är väl också första gången vi har hört atten minister ger heder åt partier som inte har finansie-rade förslag.Anf. 72 Utbildningsminister ():Fru talman! Nej, det har nog aldrighört mig säga förut. Men hedern gällde de partier somvågar erkänna att det de har i studiemedelsfrågan ärvisioner men inte en krona till finansiering. Den he-dern var jag tvungen att ge till , för det ärbra. Då vet vi vilken spelplan vi arbetar på.Jag är inte säker på att heller har denfinansiering i femmiljardersklassen som det här kankomma att handla om när vi staplar upp de angelägnareformer som vi ser framför oss. Jag för gärna endiskussion om den angelägna reform som studieme-delsreformen är. Men vi måste hålla den på en nivåsom gör att det faktiskt också är möjligt att genomfö-ra det här i praktiken.Anf. 73 () replik:Fru talman! Jovisst, , är det viktigtatt ha förslag som fungerar och håller inför framtidenoch som innebär att fler studenter får möjligheter attutbilda sig inom den högre utbildningen.Det jag dock tycker är förvånande, fru talman, ärju att utbildningsministern pratar om vikten av ett nyttsystem men inte säger sig ha funderat ut ettnytt system. Dessutom meddelade han härom veckanatt en proposition om ett nytt system kanske - endastförhoppningsvis - kan komma under mandatperioden.Utbildningsministern kan tycka att Centerpartietsförslag inte håller ekonomiskt. Men det är i alla fallett förslag som det finns vissa pengar i.Anf. 74 Utbildningsminister ():Fru talman! tar upp den socialasnedrekryteringen, som är den kanske grundläggandefrågan när vi diskuterar åtgärder framöver i utbild-ningspolitiken. Då är det klart att man också måstegöra prioriteringar.Den prioritering som vi gjorde under den förramandatperioden var att först och främst satsa på enkraftig utbyggnad av den högre utbildningen. Det trorjag var helt riktigt - också sett ur det här perspektivet.Det har gjort att det har blivit möjligt för grupper somtidigare inte haft en chans att komma till högskolanatt nu få en högre utbildning. Den typen av priorite-ringar är viktiga att göra, särskilt när vi ser till detsamlade resursutrymmet.Budskapet från mig är klart: Det är angeläget meden studiemedelsreform. Det system vi har fun-gerar inte bra inför 2000-talet. Men det skall ocksåsägas i samma anda att när man staplar upp reformersom börjar närma sig fem-sexmiljardersklassen ärman ute och reformerar någonstans där det inte ärrealistiskt att genomföra det.En studiemedelsreform kommer att genomförasunder mandatperioden. Den skall bidra till att minskasocial snedrekrytering. Men det finns också andraväsentliga åtgärder som vi inte får glömma bort, somatt bygga ut högskolan och se till att vi får en annanvärdering av högre utbildning också i samhällsgrup-per som inte värderar den tillräckligt högt. Detkan göra att ungdomarna får en stimulans att gå vida-re.(forts. 8 §) Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av talmannen medgav kammaren attutbildningsutskottets betänkanden UbU1 och UbU2samt betänkande KU13 fickavgöras i ett sammanhang vid arbetsplenum onsdagenden 16 december.7 § Information från regeringen om i WienAnf. 75 Statsminister ():Fru talman! Jag vill informera om re-sultaten av den gångna helgens toppmöte i , som i praktiken utgjorde avslutningen avdet österrikiska ordförandeskapet, hade en mycketbred dagordning. Jag kommer därför att koncentreramin information kring ett antal av de mer centralaämnen som diskuterades inklusive de frågor som densvenska regeringen särskilt driver i EU-samarbetet.Jag kan konstatera att toppmötesdiskussionernaom sysselsättningen nu fördes i en atmosfär som är frifrån konfrontation. Wientoppmötet bekräftade attkampen mot arbetslösheten fortsatt står högst på EU:sdagordning. Det system som införs med nationellahandlingsplaner för sysselsättning och som utvärderaspå europeisk nivå fungerar väl. Vi börjar också seresultat. Stabil ekonomisk tillväxt, låg inflation, fal-lande räntor och en aktiv arbetsmarknadspolitik harlett till att 1,7 miljoner nya arbeten skapats i Europaunder . Arbetslösheten i är nu för förstagången . Men detta innebärinte att vi kan vara nöjda.De nya inslagen vid toppmötesdiskussionen dennagång var förslaget om europeisk sysselsättningspakt.Den minnesgode erinrar sig kanske att detta var ettsvenskt förslag . Med social-demokratisk regeringsmedverkan i 13 av 15 EU-länder är tiden nu mogen att ta detta steg. Under dettyska ordförandeskapet skall innehållet ipakten konkretiseras. Vi var i överens om attdet bl.a. bör innehålla ytterligare kvantifierbara målför arbetet med ökad sysselsättning. Mål bör sättasupp för hur stor andel av den vuxna befolkningensom skall vara sysselsatta på samma sätt som vi iSverige har gjort på nationell nivå.Diskussionen om den ekonomiska politiska dag-ordningen rymde inte någon större dramatik. Förbe-redelserna för införandet av den gemensamma valu-tan löper väl. Vikten av ett samlat uppträdande frånEU:s sida i diskussionen om den globala finansiellasituationen underströks.Den skattepolitiska diskussionen blev ganska in-tensiv. Som bekant har det i bl.a. undersenare tid blivit en ganska häftig reaktion på olikaförslag om ökad skatteharmonisering. Min bedöm-ning är att det bör vara möjligt att på ett konstruktivtsätt fortsätta diskussionerna om det skattepolitiskapaket som tillbaka diskuteras i Ekofin.Här handlar det inte om att ge upp den nationellabestämmanderätten över skatterna. Däremot tror jagatt det kan bli möjligt att föra kampen mot illojalskattekonkurrens ett steg framåt. Vår strävan att nå enöverenskommelse om miniminivåer för kapitalbe-skattning har ett brett stöd inom unionen.En annan skattefråga som åtminstone mediernatyckte var huvudfrågan under hela toppmötet rörde eneventuell fortsättning av den skattefria försäljningen.Toppmötet enade sig om att be kommissionen ochEkofinrådet att till undersöka vilkaeffekter på sysselsättningen som ett avskaffande avden skattefria försäljningen skulle få. Rådet bör ävenpröva en begränsad förlängning av den nuvarandeordningen för skattefri försäljning.Två viktiga frågor som diskuterades på toppmötetvar utvidgningen och Agenda 2000, dvs. EU:s internahushållning för . Jag tror att det ärviktigt att se dessa båda frågor i ett sammanhang.Diskussionerna om Agenda 2000 ledde inte tillnågot framsteg i sak. De olika länderna redovisadesina positioner, och det framgick då tydligt att vi stårinför en besvärlig uppgift att under det tyska ordför-andeskapet nästa halvår jämka samman det hela uppgörelse. I ljuset av denna diskussion var detinte så konstigt att de som har mycket starka ytterlig-hetsuppfattningar i frågan om fördelningen av EU:segna resurser också vill göra en koppling till utvidg-ningen.I sak innebar utvidgningsdiskussionerna att topp-mötet ställer sig bakom vad utrikesministrarna för-handlat fram om den fortsatta processen. Det innebäratt det som vi enades om i sedani allt väsentligt håller och att de särskilda framstegen iLettland och erkänts. Man har också tagitfasta på att kommissionen förklarat att den under1999 kommer att föreslå att förhandlingar inleds medLettland om reformtakten där består.Det är ingen hemlighet att vi och de övriga nor-diska länderna gärna hade sett att toppmötet någottydligare hade gett ett positivt erkännande av de storaansträngningar som görs i kandidatländerna. Stäm-ningsläget är dock just nu sådant att många EU-ländervill att den interna resursfördelningen görs upp innande är beredda att på allvar gå vidare i utvidgningspro-cessen.Min slutsats är dock ändå att vi inte skall behövaförlora tid i det fortsatta arbetet. Det omställningsar-bete som pågår i kandidatländerna är mycket djupgå-ende. Det måste finnas utrymme för genuint demo-kratisk förankring av de åtgärder som vidtas. Re-geringen kommer givetvis att fortsätta att tillsammansmed andra nordiska länder vara pådrivande i utvidg-ningsarbetet.Fru talman! I partiledardebatten i slutet av oktoberangav jag fyra områden utöver utvidgningen ochsysselsättningen som jag ville ägna särskild uppmärk-samhet åt i EU-arbetet. Låt mig kortfattat redovisahur diskussionerna förlöpte i dessa för regeringencentrala ämnen.Först skall jag ta upp jämställdheten. Här gav våraansträngningar konkreta resultat. Som första punkt islutsatserna om det fortsatta arbetet med riktlinjernaför sysselsättningen i EU kan man nu läsa följande:Medlemsstaterna skall ägna särskild uppmärk-samhet åt att åstadkomma tydliga framsteg på jäm-ställdhetsområdet genom att utnyttja principerna ombench marks och mainstreaming.Det mål för jämställdheten som vi satte upp införtoppmötet, att på detta sätt ta första steget mot enordning med nationella handlingsplaner för jäm-ställdhet, uppnåddes således.På miljöområdet slog toppmötet på nytt fast attprincipen om hållbar utveckling skall genomsyra allaEU:s politikområden. Redan till toppmötet i tre ministerråd lämnat rapporter. Ett ytterligareantal ministerråd får nu i uppdrag att konkret redovisahur detta skall gå till. Här möter vi inte längre någotmotstånd. Alla inser att detta är framsynt och nöd-vändigt.På svenskt förslag kommer frågan om starkarekonsumentskydd att ingå som ett prioriterat område idiskussionerna om det fortsatta genomförandet av deninre marknaden.Frågan om EU:s samarbete med blev fö-remål för en lång diskussion i regeringschefskretsen.Vi var alla överens om vikten av ett nära samarbetemed när landet nu genomgår en svår eko-nomisk kris.