prot · GM0927 · 1998-12-02 00:00:00 — Jag har full förståelse för detta med tanke på densärbeskattningsreform som beslutades och genomför-des 1970.Fru talman! Om den nya pensionsreformen kom-mer att ge allt lägre ersättning vid ålderspensione-ringen är det väl ett rimligt krav att man inte baraåtergår till den avdragsrätt på ett basbelopp som gäll-de utan rentav, som bl.a. Folkpartietyrkat i flera motioner, sätter ett och ett halvt basbe-lopp som avdragsgräns.Kristdemokraterna har som sig bör finansierat enhöjning av utrymmet för pensionsavdrag från ett halvtbasbelopp till ett helt basbelopp med 470 miljonerkronor , för år 2000samt slutligen för år 2001.Sparandet framställs ofta, inte minst av regering-ens företrädare, som ett problem och nämns även somen av orsakerna till djupet i den ekonomiska krisenoch den höga arbetslösheten. Detta måste vara ett igrunden felaktigt synsätt. Det individuella sparandetborde i stället uppmuntras och av statsmakterna pre-mieras på olika sätt. Sedan barnsben har jag ochmånga med mig lärt känna bankernas Spara och Slö-sa. Vi erinrar oss säkerligen också höstdagarna dåbanken bjöd in till olika aktiviteter för att vi redan iunga år skulle lära oss att spara våra veckopengar ochsedermera del av lönen. Tidningar, ballonger ochvänliga människor på banken gav oss stimulans tillsparande.Att spara, fru talman, är en god sed. Att handlaoch leva på egna pengar har vi alltid hållit högt. Sta-ten skall inte ge fel signal om sparandet. Ett utökatavdrag skulle tvärtom dels kompensera avsättningen,dels stimulera för framtida uttag och ett större egetansvar för ålderspensionen.Hushållssparandet i är extremt lågt jäm-fört med andra länder. Även om sparandet ökat inågon ringa grad ligger det fortfarande på en alltförlåg nivå internationellt sett. Detta beror säkerligen påden egna självbevarelsedriften. Att spara i ärskattemässigt inte särskilt förmånligt. Beskattningenär alltför hög. Det gäller såväl skatten på kapitaltill-växten i form av ränta och fondtillväxt som schablon-beskattningen av pensions- och kapitalförsäkringar.Den beskattning som drabbar försäkringssparande ärren konfiskering av kapital. Regeringens inställningtill sparande tydliggörs på flera olika sätt genom högabeskattningar på samtliga former av sparande.Kristdemokraternas uppfattning är att det fordrasett ännu större individuellt sparande på en godkänthög nivå för att kunna ge den enskilde individenhandlingsutrymme och ekonomisk buffert för oförut-sedda händelser såväl under den aktiva yrkestidensom under den kommande pensionsperioden. Våraolika socialförsäkringssystem är så generella att detinte går att i dessa täcka in alla individuella önskemål,även om det för vissa säkert vore önskvärt. Störstaeffektivitet erhålls normalt sett alltid med större an-svar för individen. Därför bör i stället den enskildamänniskan, som är trogen skattebetalare, få möjlighetoch stimulans att genom långsiktigt sparande garderasig mot inkomstbortfall, eller kanske rentav få möj-lighet att spara målmedvetet för att göra egna störreinvesteringar.Möjlighet till enskilt och långsiktigt sparande varockså en av förutsättningarna på vilken den nya pen-sionsuppgörelsen vilar. Utan eget sparande blir deenskilda helt beroende av staten för sin trygghet vidsjukdom och ålderdom.Det finns en annan effekt av lågt sparande. Statenoch kommunerna tillhör dem som förlorar om detenskilda sparandet minskar, eftersom den enskildeskapacitet att klara oförutsedda utgifter också minskar.En minskning av det inhemska långsiktiga sparandetoch därmed mindre uppbyggt kapital drabbar bådesvensk företagsamhet och staten. Det uppkommer ettbehov av att placera omfattande lån.Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att krist-demokraterna har föreslagit såväl lägre beskattning påpensions- och kapitalförsäkringar som en återgång tillvad som gällde tidigare för avdragsrätten för privatoch enskilt pensionssparande, vilket innebär en höj-ning till ett basbelopp. Genom att erbjuda svenskafolket möjlighet att yrka avdrag i sin deklaration förpensionsavsättning med ett basbelopp ger staten enriktig signal, nämligen att vi skall ta vårt individuellaansvar för vår ålderspension. Detta stämmer överensmed det nya pensionssystemet, som fem partier ge-mensamt har kommit överens om. Låt oss därförockså vara överens om en återgång till rätten att draav ett fullt basbelopp.Anf. 128 PER ():Fru talman! Jag tänker uppehålla mig vid motionFi912 om ett operativt skrattmål. Som alla säkert vetlever vi i kongressernas tidevarv. Alldeles nyssavhölls den internationella kongressen för humor iden schweiziska staden . Jag skulle här viljaerinra om den ostkongress som hölls i nämndaland, som faktiskt refererades i Radio föratt antal år sedan. Det var ett reportage som avsluta-des med följande: "Oj, nu knackar det på dörren. Detmåste vara kumminosten. "Att skratta är att finnas till. Det sade redan filoso-fen , som i och för sig dog efter att ha for-mulerat denna djärva tes. Det var inte så lyckat.För att gå vidare i historien, och för att ge detta enviss ideologisk prägel, tänker jag formulera ett marx-istiskt perspektiv när det gäller just skrattens funktioni samhället. Skrattet kan ses som en överbyggnadsom, om förhållandena i basen är gynnsamma, heltkan blomma ut. Skrattet kan frodas i världen.Basen skulle då naturligtvis bestå av de livsbe-tingelser vi har, som t.ex. ekonomi, hälsa och relatio-ner. För att öka skrattmängden i samhället krävs alltsåinsatser i just denna bas. Alla borde kunna ställa upppå kravet om ökad skrattmängd.När det sedan kommer till frågan om vem somskrattar och åt vad man skrattar blir enigheten kanskeinte total. Då kommer skilda uppfattningar fram.Kommer man från vänstern värnar man om arbetar-klassens och småfolkets rättigheter. Överklassen måsmåfnittra över gåslevern, men det vi vill värna ärfolkets rätt till ordentliga gapskratt - särskilt om de ärriktade mot överheten.Chaplin konstaterade helt riktigt att skrattet fak-tiskt har en klasskaraktär. Han anförde att det inte ärsärskilt kul att tappa en glass innanför en lokalvårda-res klänning. Men att göra samma sak i dekolletagetpå en överklassdam kan vara riktigt roligt.Lenin är inte särskilt känd för att vara en jättestorlustigkurre. Det tror jag att vi alla här i kammaren kanenas om över blockgränserna. Men ett av motiven föratt genomföra NEP - ny ekonomisk politik - på1920-talet var just att sovjetmedborgarna skulle få detroligare och skratta mera.Nu är det inte så att alla skratt är positiva. Detfinns en del rent skadliga och t.o.m. negativa skratt.Framför allt hånskrattet är ett sådant. Det bör vi na-turligtvis akta oss för och framför allt inte stimulerapå något sätt.Finansutskottet hävdar i sitt betänkande att maninte utan vidare är beredd att överväga att instämma imotionärernas verklighetsbeskrivning. Finansutskot-tets sammanträden i all ära, men med hänvisning tillde resultat som redovisades vid den internationellahumorkongressen i är det minskande skrattan-det ett större problem än vad som redovisas i fi-nansutskottets betänkande. Man konstaterade nämli-gen på kongressen att skrattet faktiskthar minskat per dag.Det här är alarmerande.Vi föreslår i motionen att man skall tillsätta engrupp, förslagsvis bestående av finansministern ochrepresentanter för och ,som skall komma fram till åtgärder för att vi återigenskall komma till nivå när det gällerskratt.Trots en i övrigt positiv skrivning når utskottetinte ända fram till målet. Snarare slutar betänkandetmed ett rejält självmål. Eller är det så att finansut-skottet egentligen föreslår att dess sammanträdenskall vara öppna för alla, så att alla kan insupa ut-skottets goda stämning samt kunna deltaga i desssammanträden som icke helt är i avsaknad av skratt?Är det så vi skall tolka utskottets svar?Nej, låt oss skapa ett skratteparadis med vidgadeavdragsmöjligheter i våra deklarationer, avdrag iform av skrattereduktion av olika slag. Avdrag börkunna yrkas under förutsättning att en skrattjournalförs, där skrattets art, styrka och längd klart framgår.En sådan journal måste naturligtvis kunna uppvisasför skrattemyndigheten vid anfordran för att avdragetskall kunna gå igenom.Visst skulle det vara härligt att se en sådan marx-istisk idé genomförd i landet, för innerst inne är vi välalla här i kammaren djupt troende marxister. Låt ossdärför i detta skede icke glömma det ursprungligaupphovet. Låt oss alla hålla minnet av i helgd.Då menar jag såväl Chico som Harpo och framför alltGroucho.Vad vore väl mer lämpligt, i detta hus beståendeav politiker, än att avsluta med ett citat av just Grou-cho ? Lyssna , alla politiker! Han sade så här:"Detta är mina principer. Gillar ni dem inte så har jagandra. "Jag yrkar bifall till motion Fi912.Anf. 129 ():Fru talman! Jag hållerhelt och fullt med Per i hans anförande.Vår motion om ett operativt skrattmål har väcktviss munterhet runtom i landet. Det är ju en positivoch mycket önskvärd reaktion på motionen. Det harskrivits många artiklar om skratt, och behovet avskratt har lyfts fram. Jag tror att vi med detta ageran-de har fått en ökad skrattfrekvens i landet.Motionen har t.o.m. fått ett humoristiskt bemötan-de i finansutskottet, vilket alla ledamöter här kan tatill sig, glädjas åt och t.o.m. skratta åt.Men motionen är egentligen mycket allvarligtmenad. När vi fick kunskap om att skrattarmindre än frågade vi oss,liksom alla seriöst arbetande politiker måste fråga sig:Varför? Det finns säkert många orsaker till detta, menen del av svaret finns i hur människor upplever sinsituation i . Under dagens skatte- ochfinansdebatt har vi fått många bevis på att det finnsproblem i det här samhället. Det finns många männi-skor och grupper som har det besvärligt. Otrygghetoch större ensamhet är bara några av problemen.Men varför vill vi då att man skall skratta mer? Jo,därför att skrattet är ett synligt bevis på att vi mårbättre, att vi t.o.m. mår bra. Kan vi då genom olikaåtgärder öka skrattfrekvensen har vi förhoppningsvisförbättrat för många - inte bara i materiellt avseende,utan också i tillfredsställelse med det egna livet ochden egna situationen i stort.Men skratt har också ett egenvärde. Jag är gam-mal sjuksköterska, så jag måste ta till de medicinskaaspekterna på detta. Skratt är nyttigt och hälsobring-ande. Dessutom är det smittsamt, i ordets riktigabemärkelse. När vi skrattar utlöses reaktioner i hjär-nan som ger ökad produktion av adrenalin och norad-renalin. Dessa ämnen sätter fart på hjärtat, ökar blod-flödet och förbättrar andningen.Det bildas också endorfiner, som är naturens egetsmärtstillande ämne. Alla som har motionerat vet attdet är upplevelsen av detta ämne som driver en hän-given motionär ut i skogen i regn och rusk. Det är justdet som gör det vanebildande, på ett positivt sätt, attjogga och springa runt i skogen.Personligen föredrar jag dock att skratta för att fåsamma upplevelse.Det finns alltså vetenskapliga belägg för detgamla uttryck som säger att ett gott skratt förlängerlivet.En norsk forskare, , professor i medi-cin och psykologi, har kartlagt humorn hos ungdo-mar. Unga människor med humor klarar förkylningaroch andra sjukdomar bättre än de som inte skrattar såmycket.Dessutom ger skrattet oss en inre massage, enmassage av våra inre organ. Efter en härlig skrattat-tack känner vi oss avslappnade och tillfreds, och ettvälbefinnande infinner sig.En amerikansk forskare har genom experiment vi-sat att skratt dessutom gör oss mer kreativa och göratt vi löser problem bättre. Dessutom vet vi genomforskning att skratt förebygger stress och gör vårtimmunsystem mer robust.Skratt är alltså vårt bästa försvar mot både inreoch yttre fiender till vår kropp och vår själ. Det ärnästan så att avdelning för böcker somger skratt borde få del av läkemedelssubventionerna,fru talman.Men det är viktigt att det är rätt sorts skratt. Etthånskratt har inte alls samma effekt som ett hjärtligt,från hjärtat kommande skratt. Skratt skall komma urgemenskap och samhörighet.Men vad kan vi här i göra för att ökaskrattfrekvensen och få människor att skratta mer? Jo,varje gång vi här i fattar ett beslut som ökarjämställdheten och jämlikheten i samhället har viberett jorden för att fröet skratt skall kunna gro. Varjegång vi fattar beslut som förbättrar situationen förmänniskor, skapar trygghet och ger en framtidstrobidrar vi till ökad skrattfrekvens. Vi kan alltså göramycket.Kanske vi själva, här i , skulle kunna fö-regå med gott exempel. Det är väl bra och lovvärt ompolitiker kan vara ett föredöme inom denna positivasektor: humor i . Humor är ju faktiskt att sedet lilla i det stora och det stora i det lilla.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till motio-nen.I detta anförande instämde Per ().Anf. 130 () re-plik:Fru talman! Man skall inte underskatta den härtypen av inlägg - de kan vara ett värdefullt inslag -men jag tror ändå att är på fel väg, omman där tror att vi skall skatta oss lyckliga i vårt land.Anf. 131 () re-plik:Fru talman! Jag vill nog vidhålla vår åsikt i dethär fallet. Vi tror faktiskt att man kan skratta siglycklig och att detta är en mycket viktig aspekt på vårgemensamma hållning här i . Vi måste na-turligtvis också se till att det här har möjlighet attsprida sig till andra.Anf. 132 () replik:Fru talman! Också jag reagerade lite grann närden tidigare talaren sade att vi skrattar allt mindre. Enspontan tanke, som det kanske kan finnas någon san-ning i, är att det kanske är fråga om kommunicerandekärl. Det hänvisades till en tidigare ganska hög fre-kvens av skratt i vårt samhälle. Vi hörde tidigare iskattedebatten här att beskattningen då var avsevärtlägre.Man kan då fråga motionären om det är fråga omkommunicerande kärl, dvs. ju högre beskattning,desto lägre skratt. Kunde det ges någon uttömmandeförklaring till detta, skulle det kanske i kammarenkunna väckas ett förslag om att sänka skatterna rejält,så skulle det skrattas mer.Anf. 133 () re-plik:Fru talman! Jag måste göra besvi-ken. Det är nämligen så att den minskade skrattfre-kvensen är ganska generell över hela . Jag vetinte hur det är i eller i andra länder, men i Euro-pa visar man tyvärr upp samma tråkiga resultat. Jagtror därför inte att de här kommunicerande kärlenfinns.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 11 §. )11 § Tilläggsbudget 2 för budgetåret 1998FöredrogsFinansutskottets betänkande 1998/99:FiU11Tilläggsbudget 2 för (prop.1998/99:1 delvis)Anf. 134 ():Fru talman! Först en randkommentar till slutet avdebatten i det förra ärendet. Man kan möjligen sägaatt det var beklagligt för dem som motionerat om detoperativa skrattmålet att debatten om detta mål inteföranledde ett enda hörbart skratt från kammarenssida.Fru talman! övergår vi till att behandla fi-nansutskottets betänkande beträffande tilläggsbudget2. Jag vill under den punkten säga att den på senare årinförda ordningen med ett utgiftstak för staten ärmycket bra men att det också är utomordentligt vik-tigt att vi då har en regering som vidtar de nödvändi-ga åtgärderna enligt budgetlagen.Det finns ju en tendens att när skatteinkomsternaökar i en uppåtgående konjunktur blir budgetdiscipli-nen och utgiftsprövningen mindre noggrann medhänvisning till att inkomstökningen klarar de ökadeutgifterna. Vi har också sett hur regeringen inte minstunder den gångna valrörelsen i det läget binder sig förökande bestående utgifter. På så sätt driver man juupp utgiftsnivån för framtiden, så att det blir ett bud-getunderskott när konjunkturen viker. per-manentar man också det orimligt höga skattetrycket.När vi nu har fått tilläggsbudget 2 kan vi se ettantal åtgärder som regeringen vidtar för att på pappe-ret klara utgiftstaket. Man bör uppmärksamma att endel av detta uppenbarligen ligger i att man inte förriksdagen presenterar utgiftsökningar som äger rumoch som vi med all sannolikhet kommer att erfaraförst när vi gör en uppföljning av budgetåret 1998.Men utifrån de åtgärder som vi tar del av kan vigöra den reflexionen att det är viktigt att man inomramen för nuvarande ordning har en belönande kultur,där man uppmuntrar sparande hos förvaltningar ochmyndigheter. I det sammanhanget får väl sägas atthandläggningen av anslagssparandet hos länsstyrel-serna i det här ärendet är ett exempel på en åtgärdsom kan bli rent kontraproduktiv inför framtiden.Regeringen lägger här nämligen beslag på an-slagssparande hos de länsstyrelser som har åstad-kommit ett sådant och för över en stor del av det tillandra utgiftsslag inom utgiftsområdet. Jag tror att detfinns anledning för regeringen att tänka över hur manegentligen skall hantera den typen av situationer.Fru talman! Vi har från moderat sida i anslutningtill den här tilläggsbudgeten ett antal yrkanden somhar behandlats i finansutskottet och som vi moderaterdär har yrkat bifall till. Jag skall här yrka bifall baratill reservation 2.Anf. 135 ():Fru talman! betänkande nr 11 omtilläggsbudget 2 för innevarande budgetår har en storspännvidd. Det handlar om anslagsökningar och an-slagsminskningar och berör områden alltifrån För-svarsmaktens budgetdisciplin, ett nog så aktuelltämne, till minröjningsuppdrag i Västsahara.Sammantaget innebär förslaget en anslagsökningnetto på , vilket mycket väl rymsinom de budgetpolitiska målen. Med anknytning ochhänvisning till den debatt som under större delen avdenna dag har förts om den ekonomiska poli-tiken, där man i en borgerlig trojka försökt överträffavarandra i pessimism och svartsyn i fråga om tillstån-det i riket, är det intressant att notera att ett enigtfinansutskott, inkluderande , står bakomkonstaterandet att de offentliga finanserna utvecklaspositivt och att det som budgetpropositionberäknades bli ett underskott på 15 miljarder nu istället enligt tillgängliga prognoser blir ett överskott.Statsfinanserna är de starkaste vi har haftunder . Få andra länder om ens någotannat land inom den europeiska gemenskapen kanuppvisa överskott i statsbudgeten. Klarsynen om dehär förhållandena och självkritiken om de egna bud-getalternativen börjar också sprida sig djupt in i deborgerliga leden. I går kunde vi i Aktuellt höra hurmoderaten underkände Moderater-nas budgetalternativ. Det går helt enkelt inte ihop.Två reservationer är fogade till utskottets betän-kande. Den första handlar om Fonden för den mindreskeppsfarten. Utskottsmajoriteten ställer sig bakomoppositionens förslag om att 50 miljoner från fondenskall inlevereras till statskassan. Mot detta reserverarsig med motiveringen att fonden behö-ver dessa medel för att klara sin verksamhet medtopputlåning vid köp av nya fartyg.Farhågorna är starkt överdrivna. Fonden har enbehållning på . Uteståendeoch beviljade lån är totalt . Be-hållningen efter indragningen är alltså 80 miljonerkronor. Med principen om ett utlåningstak på tiogånger eget kapital är möjligheten till utlåning 800miljoner kronor. Slutsatsen blir därför att verksam-heten inte kommer att påverkas av det förslag tillindragning som regeringen lagt fram.I en andra reservation motsätter sig moderaternaatt anslaget F 7 Diverse kostnader för rättsväsendethöjs med och att finansiering skergenom motsvarande minskning av anslaget A 2 Sä-kerhetspolisen. anser att det inte är möj-ligt att bedöma relevansen i den föreslagna anslags-höjningen.I själva verket är denna anslagsförändring väl un-derbyggd. Det rör sig här om ett regelstyrt anslag somdet i princip är omöjligt att prognostisera med någonstörre exakthet. av anslaget var förbrukat , och det är mot denna bakgrund rege-ringen gör bedömningen att anslaget måste höjas. Detgår t.ex. inte att förutsäga kostnaderna för statensrättegångar. Få men stora rekvisitioner på 2-4 miljo-ner kronor påverkar anslagsutfallet stort.Det finns också goda skäl att finansiera via Säposanslag. har ett stort anslagssparande, eller 200miljoner kronor av totalt . Myn-digheten har också själv gjort den bedömningen attmedel från anslaget kan tas utan att det drabbar verk-samheten.Fru talman! Jag yrkar avslag på reservationernaoch bifall till utskottets hemställan.Anf. 136 () re-plik:Fru talman! Jag vill göra ett par kommentarer.Bengt Silfverstrand åberopar prognosen för statensverksamhet 1998 och att statsfinanserna utvecklar sigväl. Vi får hoppas att han har rätt på den punkten. Vikan notera att vi i utskottet utgår från det förhållandet.Men vad inte uppehåller sig vidså mycket av lättförståeliga skäl är de totala statligautgifterna . Det är ju dem vi egentligen be-handlar i samband med tilläggsbudgeten, och där lärden framtida uppföljningen få visa i vilken utsträck-ning de utgiftsnivåer som har beslutat ompå de olika utgiftsområdena kommer att visa sig hål-la.Bengt Silfverstrand talar om Fonden för denmindre skeppsfarten och hänvisar till att den verk-samheten inte kommer att behöva påverkas. Jag hop-pas att har rätt, men vi får väläven där se om den uppföljning som görs för åretkommer att visa att har rätt i sittpåstående om att så skulle vara fallet. Jag har andrauppgifter.Anf. 137 () re-plik:Fru talman! En budget, en statsbudget och entilläggsbudget, består av både utgifter och inkomster.I det här fallet är det inte bara en förhoppning dethandlar om utan det är ett konstaterande att den härprognosen är välgrundad. Bakom det konstaterandetstår samtliga partier inklusive . Jag harinte hittat någon reservation på den punkten.När det gäller Fonden för den mindre sjöfartenkan man konstatera att det givetvis rör sig om be-dömningar. Man kan aldrig vara helt säker. Men omLennart ställer upp på att det är rimligt attha ett utlåningstak som ligger på den här nivån, dvs.tio gånger behållningen vilket gör att man kan gå upptill , så är vi så nära sanningensom vi kan vara. Man måste göra bedömningar, mende är välgrundade. Har andra upp-gifter så bör han redovisa dem för kammaren.Anf. 138 () re-plik:Fru talman! sätter på nytt fo-kus på den samlade statsbudgeten, och det av lättför-ståeliga skäl. Jag sätter fokus på de statliga utgifterna.Jag har redan sagt att det är mycket betänkligt att maninte kan hålla utgiftsnivån i en uppåtgående kon-junktur. Hur blir det inte då när man har en nedåtgå-ende konjunktur med ökande utgifter i ett läge dåskatteinkomsterna minskar? Då har man åstadkommiten permanentning av ett högt skattetryck samtidigtsom man har en utgiftsnivå som man inte klarar av attfinansiera annat än med ett stort budgetunderskott,och det är den situationen vi på nytt kommer att glidain i när vi får en konjunkturförsvagning.Anf. 139 () re-plik:Fru talman! Utgifterna och överskridandet itilläggsanslaget är . Moderaternaställer upp på formuleringen att det är rimligt attförslaget till tilläggsbudget ryms inom de budgetpoli-tiska målen. Därmed har man också skrivit under påatt vi har bedömt utgiftsökningen och utgifterna så-som rimliga. Vi kan inte göra andra antaganden meddet underlag vi har. Vi vet att situationen i vår om-värld har påverkat utvecklingen dithän att vi noteraratt tillväxten och utvecklingen av bruttonationalpro-dukten inte blir så positiv som vi hade bedömt tidiga-re.Då är det märkligt att man, om man har det pes-simistiska synsätt som redovisar ikammaren, har inskränkt sig till att reservera sig påsynnerligen begränsade punkter. Det rör sig här omen reservation där man motsätter sig en ökning på 15miljoner kronor av anslaget för rättsväsendet. Dettastämmer alltså inte. står tydligen intebakom detta. Om jag uppfattar rätttycks han också, från att ha varit konstruktiv och ställtupp på den här tilläggsbudgeten, ha präglats av densvartsyn som hans partiföreträdare redovisade tidiga-re i den ekonomisk-politiska debatten.Anf. 140 ():Fru talman! står bakom det förslagsom har antagits i utskottet och har inte reserverat sigpå någon punkt. Jag skulle bara vilja lyfta fram fråganom att man under utgiftsområde 18, Samhällsplane-ring, bostadsförsörjning och byggande lyfter undananslag från kontot A 12 Investeringsbidrag för anord-nande av bostäder till studenter m.fl. med 75 miljonerkronor.Det här är, tycker jag, väldigt synd, därför att detfattas studentbostäder på många universitetsorter.