prot · GL09120 · 1998-06-08 00:00:00 — Pensionär-sorganisationernas möjlighet att medverka i processeninför beslut i kommuner och landsting som rör äldresförhållanden skall tas till vara.Äldre skall kunna arbeta om de själva vill. Deskall ha möjlighet att påverka sin arbetstid.Här kommer vi tillbaka till det som senare kom-mer att hända här i kammaren när pensionsfrå-gan debatteras.Vidare står det att:Äldre skall ha möjlighet att förmedla sina erfaren-heter till yngre generationer i arbetslivet, i familjen,inom organisationer, i skolan, i den högre utbildning-en och i det politiska livet. Det behövs kunskap omgångna tider, om kulturarv, om andra länders kultureroch om livet självt.De skall ha möjlighet att lära nytt. Äldres lust ochförmåga att få nya kunskaper, färdigheter och intres-sen skall tillgodoses.Föreningslivet, men också utbildningsväsendet,kan bidra. När framtidens informationssamhälle växerfram skall de äldre finnas med.Fru talman! För att inte dra ut alltför mycket i tidpå mitt anförande tänker jag därmed lämna målen föratt i stället använda till att kommenterade tillkännagivanden som utskottet föreslår. Till attbörja med tycker jag att det är viktigt att klargöra attdessa tillkännagivanden inte på någon punkt står imotsats till regeringens proposition. De bygger på demotioner som har inlämnats och behandlats i det härsammanhanget, och som har en koppling till dessafrågor.Jag kan börja med den reservation som tidigarehar diskuterats litet grand här. Den handlar om att viföreslår att 65-årsgränsen i avvecklas. Jagtycker att det är på sin plats att påminna om varförden gränsen kom till. Det hade statsfi-nansiella skäl, och det berodde på att den dåvarandeborgerliga regeringen inte kunde se någon möjlighetatt finansiera personlig assistans också efter 65-årsgränsen. Det var en korrekt slutsats, kan vi konsta-tera . Vi vet ju hur kostnaderna för den personli-ga assistansen har ökat. Jag tycker att denna historie-skrivning är viktig. Vi har faktiskt varit överens i denhär kammaren om att det är statsfinansiella skäl somhar gjort att vi inte har haft möjlighet att erbjuda per-sonlig assistans inom ramen för det statliga åtagandetför dem som har fyllt 65 år.Nu tycker vi att det är dags att regeringen införbudgetarbetet verkligen prövar möjligheterna.Vi vet ju att de ekonomiska förutsättningarna är bättreän de har varit . Därför tyckerutskottet enigt att detta är ett sådant område som detfinns anledning att se om man inte skulle kunna pri-oritera.Fru talman! Nästa tillkännagivande handlar omavlösning och om situationen för anhöriga. Vi vet iden här kammaren att de anhörigas insatser är oerhörtviktiga. Vi vet det eftersom vi har fått det omvittnat ien mängd olika sammanhang. Vi har försökt att påolika sätt markera detta i lagstiftningen. harvi nåtts av information om att man på en del håll ilandet faktiskt funderar över om man inte kan sparapå det här området. Det har vi upprörts av i utskottet.Vi tycker att möjligheten för anhöriga att få avlösningär oerhört central för att man skall kunna ha en godkvalitet i äldreomsorgen. Därför ber vi regeringenöverväga om det inte finns skäl att stärka lagregle-ringen när det gäller rätten till avlösning.Det tredje tillkännagivande som jag vill nämnahandlar om läkarmedverkan i särskilda äldreboenden.Flera av er här har tidigare nämnt detta. Åtminstonefrån kommunal- och landstingshorisont kan dettatyckas vara litet grand som att slå in öppna dörrar. Detpågår ett omfattande arbete runt om i landet på dettaområde, och man har kommit ganska långt. Men föratt det inte skall råda någon som helst tvekan om vadvi tycker och vad vi anser är viktigt i det här fallettycker vi att arbetet skall understrykas också av ettbeslut i riksdag.Fru talman! Jag skall ta till i an-språk. Jag tänker då kommentera några av reservatio-nerna.Jag börjar med nr 1, som är en moderat reserva-tion. Den handlar om att avvisar målen.Moderaterna har en annan modell för både sjukvårdenoch äldreomsorgen. Jag tycker inte att det finns an-ledning att kritisera för att de inte ställerupp på vår modell, utan förespråkar sin egen. Men jagvill säga att för egen del, och för socialdemokratinsdel, så tror vi inte på den modellen. Vi tror att denleder till sämre kvalitet och till att vården och omsor-gen kommer att skiktas.Jag ser här konturerna av ett annat samhälle. Jagser konturerna av ett samhälle där den enskilde i stör-re utsträckning måste se till att klara och bygga uppresurser för sin egen ålderdom, även om inte dettarakt framgår av reservationen.I det här sammanhanget vill jag berätta om DavidKarlsson. Han har berättat för mig atthan har varit ganska krasslig. Hansitter i rullstol, och för att han över huvud taget skallkunna fortsätta att leva måste han ha tre tuber oxygenvarje dag. Han tyckte att det lät ganska häftigt när hanfick höra hur mycket insatser han behövde. Därförbad han sjukhusapoteket räkna på vad det hela kosta-de. Efter några matematiska övningar där kom manfram till att insatsen kostar perdygn. Om vi multiplicerar det med per årkan vi med lätthet konstatera att detta kostar runt180 för . Han sade så härtill mig: Jag kan inte förstå hur samhällets resurserräcker till för att ge mig och en hel del andra i sammasituation denna enormt dyra insats och vård. Jag tyck-er att det är fantastiskt. Jag ser också att det endasamhälle som klarar att göra det utan att man i förväghar försäkrat sig för detta är den svenska modellen.Jag blev väldigt rörd över recension avden svenska modellen. Jag tycker att det är viktigt attvi här i kammaren är medvetna om att det finns väl-digt skiftande behov. Därför tycker jag att talet om attvar och en skall kunna ta med sig sina pengar ochskaffa sig det man behöver inte riktigt håller.Fru talman! ser jag att klockan har gått betyd-ligt längre än jag hade tänkt mig. Jag skall försöka attta mig vidare ganska raskt. Jag skall landa i Folkpar-tiets reservation nr 3. Jag börjar med att konstatera attden i allt väsentligt innehåller det som också majorite-tens text innehåller. Men sedan säger vill ha en omsorgsgaranti. Man vill att den om-sorgsgarantin skall styras så att den som inte har fåttden omsorg som man har rätt till enligt garantin skallfå sin avgift sänkt. Jag måste då ställa mig frågan omdet är rimligt att man skall kunna bli kompenseradmed en sänkt avgift för att man har fått utstå vanvård.Jag tycker för egen del att det är mycket bättre attvi ser till att det blir mer resurser, att vi får en kvali-tetssäkring och att vi får tillsynen att fungera. Det germycket större förutsättningar för att inte någon skallbehöva hamna i den här situationen. Det tycker jag ärvårt mål nummer ett. Ingen skall behöva utsättas förvanvård. Vi måste se till att det fungerar på det sättet.Jag tycker inte att det behövs ekonomiska incitament,utan vi måste se till att personalen finns, att kvalitet-sarbetet är bra och att ledningsorganisationen funge-rar.Fru talman! Med dessa ord vill jag sluta mitt anfö-rande och tacka för mig.Anf. 20 () replik:Fru talman! är en insiktsfull personoch har goda kunskaper om det här området. Därförär det naturligt att han har lett en arbetsgrupp inomutskottet som har kommit fram till att göra tydliga ochbra förbättringar i propositionen. harju själv alldeles redovisat vilka tillkännagivan-den det rör sig om. Jag vill gärna ge ett erkännandeför den insatsen till Hans Karlsson.Men sedan säger att vi moderaterskulle isolera oss ifrån de andra. Det är inte en korrektbild. Vi får ju stöd av både läkare och vårdfack närdet gäller vår modell med en allmän hälsovårdsför-säkring. Det är viktigt att göra tydligt att vårt förslagär ett solidariskt finansierat system genom en försäk-ring i stället för landstingsskatten. Vi skiljer alltsåmellan finansiering och produktion. På det sättet gervi inflytande till patienten. Vi ger valfrihet mellanprivat och offentlig vård. Detta leder också till att detblir fler arbetsgivare att välja mellan för personalen.Detta är inte, som det har påståtts i debatten, någotslags amerikanskt system.Sedan är vi dessutom eniga med övriga borgerligapartier om ett återinförande av vårdgarantin. Vi harockså enighet på en rad andra punkter, t.ex. när detgäller valfrihetsfrågorna.Anf. 21 HANS () replik:Fru talman! Jag tackar för de vär-mande orden om arbetet i utskottet och i beredningenav det här betänkandet.Men jag konstaterar att är det endaparti som vill avvisa de nationella målen. Jag respek-terar att har en annan modell, StenSvensson. Det gör ju att debatten på det här områdetblir litet mer livfull än den kanske hade blivit annars.Men måste jag slå fast att jag och mitt partiinte kan se att den modell som företrä-der skulle vara bättre. Jag tror tvärtom att den på siktleder till att vi låter den svenska modellen erodera såatt den inte kan svara upp mot de behov som finns.Detta med valfrihet är ju gott och väl. Vi har ju påolika sätt sagt att det är positivt om det är möjligt atterbjuda en valfrihet, men vi tycker inte att det ärnummer ett. Nummer ett handlar om att det måstefinnas tillgång till god vård och omsorg på lika villkoröver hela landet för alla invånare. Vi tror att detskulle bli svårt att uppnå det med en moderatmodell. Det går säkert att uppnå det på iStockholm, men jag tror att det är besvärligare iSkinnskatteberg och , för att nämna någramindre orter runt om i landet.Jag framhärdar i uppfattningen att den modell somsex av kammarens sju partier omfattar är den modellsom bäst tjänar att uthålligt tillhandahålla god vårdoch omsorg för alla, . 22 () replik:Fru talman! Det förefaller mig som om HansKarlsson vill få det till att vi skulle ha andra syften änövriga partier med vår politik. Vi har självfallet sam-ma syften när det gäller att ta ansvar för vården inomalla vårdområden och att åstadkomma så god kvalitetoch personalförsörjning och så god och sund ekonomisom möjligt. Det tror jag att alla kan säga. I stället kanman uttrycka saken så att vi väljer olika lösningar, vihar olika delmål för att nå de övergripande syftena.Men när man lyssnar litet mer noggrant till Soci-aldemokraterna får man klart för sig att de inte vill gåså långt och låta privata vårdformer få konkurreramed de offentliga. Det kan de inte göra av uppenbartideologiska skäl. Det hjälper inte att man då och dåsäger några vänliga ord om privatvården när verklig-heten talar ett annat språk. Det Socialdemokraternaegentligen vill slå vakt om är vårdmonopolen, ochvårdmonopol innebär köer. Det innebär också att detblir dyrare och inte så bra vård.Anf. 23 HANS () replik:Fru talman! Jag har litet svårt att riktigt ta StenSvensson på allvar när han säger att den svenskamodellen, det som han kallar vårdmonopol, innebäratt vården blir dyrare. Jag tror att all tillgänglig statis-tik säger att den vård som vi faktiskt kan erbjuda iSverige inte kan erbjudas någon annanstans, i alla fallinte till lägre kostnad. I många jämförelser har vibetydligt lägre kostnader än andra länder. Jag tar dettill intäkt för att vi faktiskt har en bra modell. Den kansäkert bli bättre, men jag vill inte byta modell, StenSvensson.Som jag har sagt tidigare, har jag all respekt för attModeraterna förespråkar ett annat förslag. Jag tyckerkanske att det är litet trist att ni inte vågar säga heltöppet att ni vill ha en annan modell. Ni försöker attsäga att den är väldigt lik den modell som vi andravill ha. Jag tror att en övergång till en försäkringslös-ning kommer att leda till att den solidarisktfinansierade vården ruckas i sina principer. Det villjag inte vara med om.Fru talman! Jag vill i mitt sista svar till StenSvensson i den här replikomgången tacka för i utskottet. harlett utskottsarbetet på ett alldeles förträffligt sätt ochglatt oss med en mängd historier under årens lopp.Jag vill passa på att tacka dig och önska dig all lyckaoch framgång i ditt fortsatta värv.I detta anförande instämde () ochBirgitta Wichne (m).Anf. 24 () re-plik:Fru talman! Jag tror att vi alla instämmer medHans Karlsson när det gäller , som jugör sin sista debatt här i kammaren i dag.Jag hade hoppats att skulle ta upptråden när det gällde vårdplatserna. Jag nämnde i mittanförande att de som har fått hjälp i det egna hemmetoch som har ordinärt boende successivt har minskatde , från år år1996. Andelen i särskilt boende har i stort sett varitoförändrad , . Antaletplatser i särskilt boende, inklusive långtidsvården,ökade men har nubörjat minska. Regeringen skriver själv att detta kanvara en konsekvens av de besparingar som man hargjort.Hemma i mitt landsting, i län,har man minskat vårdplatserna inom sjukvården från917 till 431 . Det är en minskningmed ungefär hälften.I min reservation nr 6 har jag antytt att det är väl-digt viktigt att det finns tillräckligt med vårdplatser.Vi vet ju också att det är långa köer inom det särskil-da boendet. Jag har hört skräckexempel från Skånedär 300-400 människor som verkligen behöver ettannat boende inte får det på grund av att det finnsmedborgare som har ett större vårdbehov.Jag måste fråga och socialdemo-kraterna: Vad tänker ni göra åt det skriande behovetav vårdplatser i olika sektorer inom vård och omsorg?Anf. 25 HANS () replik:Fru talman! Till vill jag säga attde siffror som hon redovisar säkert är alldeles riktiga.Men lösryckta ur sitt sammanhang är det inte säkertatt de beskriver en hel verklighet. Vi vet ju att antaletvårdplatser inom sjukvården har minskat och att det ihuvudsak beror på att vårdens karaktär har förändrats.Chatrine nämnde själv i sitt anförande atttitthålskirurgi osv. har gjort väldigt stora framsteg,vilket innebär att vi inte behöver lika många vårdplat-ser som vi gjorde tidigare.Huruvida avvägningen har varit den bästa möjligavill jag låta vara osagt. Det kan i vissa sammanhangha skett en alltför hastig reduktion, kanske inte minstpå grund av bekymret med att få pengarna att räckatill. Men när vi beskriver utvecklingen kan vi intebara peka på det minskande antalet vårdplatser, utanvi måste också komma ihåg att vården har ändratkaraktär ganska dramatiskt under de senare åren.Detta har också varit till nytta för väldigt mångamänniskor. Vi kan behandla väldigt många fler i dagän vi kunde . Det är klart att dettaställer väldigt stora krav på förändringar. Det ställerockså stora krav på att vi kan tillföra de resurser sombehövs.Därför är det väldigt bra att upp på de tillskott som vi socialdemokrater villge till vården och omsorgen. Jag ser dock ett bekym-mer för , och det är hur hon skallkunna klara det tillsammans med den regering somhon säger att hon vill sitta i.Anf. 26 () re-plik:Fru talman! ställer inte baraupp på de 4 miljarderna, utan vi skjuter också tillytterligare medel. Vi tror nämligen att det inte kom-mer att räcka, och jag har förstått att Hans Karlssondelar den oron med mig.Vad jag har försökt framföra här i kammaren ettantal gånger är att vi måste ha olika vårdnivåer, olikavårdformer. Vi tenderar att hamna i antingen det enadiket eller det andra. Jag vill plädera för att vi skallskapa olika vårdformer så att enskilda människor medolika behov och olika personligheter kommer på rättvårdnivå.Vad som saknas på många håll inom olika verk-samheter , men som fanns när jag var nyutbildadsjuksköterska, är flexibilitet. Man kan inte överbeläg-ga lika lätt. Man har strukturerat och byggt på ett sättsom gör att det blir alldeles för stelt i strukturen.Sedan är ju inte den enskilda människa som står ien vårdkö eller i en kö för att få lämplig vårdplatseller lämpligt boende hjälpt av att vi diskuterar olikastrukturer och tabeller. Jag har varit rädd för att detskall bli organisationen som börjar styra behoven, istället för att det är de mänskliga behoven som styrhur vi organiserar oss.När det gäller det här med titthålskirurgi är viöverens. Jag tror dock inte att det är tillräckligt, åt-minstone inte när jag tittar på kösituationen inommånga områden. Jag vill fråga, angående de långaväntetiderna för att få ett gruppboende, om HansKarlsson ändå inte tycker att det är förskräckligt attmänniskor som har betalat skatt i hela sitt liv inte kanfå detta när de väl behöver det.Anf. 27 HANS () replik:Fru talman! Jag kan hålla med att det inte är bra när man inte kan få den vård ochdet boende man behöver. Men vi måste också se det-ta, , i perspektivet av den situationsom har befunnit sig i. Ingen av oss i den härkammaren kan bortse från den ekonomiska kris somsåväl landet som dess landsting och kommuner ge-nomgått. Det är väl möjligt att man inte alltid harprioriterat rätt, och därför känns det väldigt bra att vinu kan anta den här nationella handlingsplanen och attvi kan göra det tillsammans, . Vi stårupp för dessa övergripande mål tillsammans.Jag hade tänkt kommentera fler reservationer, menjag ville se till att det också gavs utrymme för allapartier att debattera med socialministern. Därför villejag inte ta mer tid i anspråk. Men vi får väl tillfälle,, att fortsätta debatten om de olikadelfrågorna inom äldreomsorgen längre fram.Låt mig bara säga när det gäller , somChatrine har tagit upp , attjag tycker att vi skall ha ett öppet förhållningssätt tillhur vi skall ta oss an den uppgiften. Det är uppenbartatt det finns behov att fylla, men om det skall ske pådet ena eller det andra sättet vill jag inte säga medbestämdhet . Jag tror att det finns anledning atttitta på hur man når det man egentligen vill nå meddetta, så att de resurser man sätter in på det här områ-det inte spiller ut någon annanstans utan verkligenkommer dem till del som behöver det. Därför tyckerjag att det arbete som pågår i för atthitta bra former för detta skall fortgå. Jag tror attsocialministern kommer tillbaka till det senare.Anf. 28 () re-plik:Fru talman! Jag tycker kanske att Hans Karlssonläser ut litet väl mycket ur vår reservation när detgäller att man skulle bli kompenserad när man blirutsatt för vanvård. Vi vill naturligtvis inte heller attnågon människa skall utsättas för vanvård. Men är detså att kommunerna inte bryr sig om sitt åtagandetycker vi att det skall finnas det här ekonomiska inci-tamentet som gör att de känner pressen på sig. Vitycker också att den som har blivit drabbad skall haen kompensation, en ersättning för det man har blivitutsatt för. Det här får naturligtvis aldrig bli en frågaom att betala sig från sitt ansvar, men vi tycker ändåatt det kan behövas.Jag skulle också vilja kommentera det säger om att det mesta i vår reservation, reserva-tion 3, stämmer överens med propositionens ochbetänkandets innehåll. Är då ocksåberedd att ställa upp på förslag om att setill att garantera de här rättigheterna för de äldre?Anf. 29 HANS () replik:Fru talman! Det är klart att man kan tolka texterpå litet olika sätt, som när det gäller omsorgsgarantin.Men min tolkning är att genom ekonomis-ka incitament vill se till att kommunerna uppfyller debehov som finns. Min kännedom om kommunpoliti-kers förhållningssätt och inställning är att man görvad man kan och förmår. Därför tror jag att ekono-miska bestraffningar inte är rätt metod.Jag tror i stället på det som vi nu gör, dvs. ett na-tionellt handlingsprogram. Där säger vi sex partierfaktiskt vad det är vi tycker att vi skall uppfylla. Se-dan hjälps vi också åt med att få fram resurser till attklara av detta. Tillsammans med kvalitetssäkring,tillsammans med bättre tillsyn, tillsammans med attutbilda framför allt ledningsorganisationer är det ettbra mycket bättre sätt att komma till rätta med debrister som finns än att säga att vi sänker avgiften såatt du får några hundralappar tillbaka om du har blivitutsatt för vanvård. Det tycker inte vi är någon bramodell.Anf. 30 () re-plik:Fru talman! Jag kan konstatera att Hans Karlssonväljer att tolka våra förslag på ett sätt som inte ärmeningen. Det tycker jag är tråkigt, eftersom vi tydli-gen är överens om mycket annat.Däremot kan jag konstatera att socialdemokrater-na inte är beredda att stärka de äldres ställning, att setill att de också får den styrka bakom sina krav somfaktiskt behövs. Vi vet att det är mycket svårt förmånga att hävda sin rätt. Det är också svårt attveta vilka rättigheter man har. Det är det som är grun-den i våra förslag.Anf. 31 HANS () replik:Fru talman! Jag beklagar om att jag vantolkar förslag. Jag för-söker att läsa det så objektivt som det är möjligt attgöra. Jag hoppas att jag av få ett förtydligande. Men det står de facto pådetta sätt i reservationen.Att vi inte skulle ställa upp för att stärka de äldresställning tycker jag försiktigt uttryckt är att ta till litetstora ord. Denna nationella handlingsplan är just tillför detta, . Både principerna ochmålen tar faktiskt sikte på att stärka de äldres ställ-ning.Jag försökte säga i mitt anförande att jag tror att vialla har anledning att ibland vara litet självkritiska. Vihar inte alldeles på näthinnan att just denhär situationen har förändrats så mycket, att man ärpiggare långt upp . En del av de äldre harförmodligen möjlighet att jobba litet längre om de fårchansen till det. Då tycker jag att det minst sagt är enmisstolkning att påstå att vi socialdemokrater inte villställa upp på att stärka de äldres ställning.Anf. 32 ()replik:Fru talman! I stort sett håller jag med om det mesta han har sagt om god vård, omsorgoch vad vi egentligen skulle behöva ge våra gamla.Men steget mellan det som kallas för vanvård och detsom kallas för god vård är trots allt en bit.En av de vanligaste saker som personalen påpekarnär man träffar dem är: Förut kunde vi, förut hade vitid, därför att då var vi fler som jobbade. har vidragit ned så mycket på personalen, så nu hinner viinte, nu har vi inte tid.Om man pratar om god vård är det ett stort di-lemma. Den viktiga delen i att ge god vård hinnsliksom inte med. Det ser ofta vackert och trevligt ut,men det finns ingen som riktigt har tid längre. Attläsa, att ta med den gamla ut eller att göra någontingextra finns det ingen tid kvar till.Jag skulle vilja fråga vad socialdemokraterna hartänkt att göra förutom de 4 miljarderna, som är etttillskott men som inte kommer att räcka för att se tillatt vi får personal. Kan man tänka sig att använda denpersonal som går arbetslös och tillskjuta medelså att de kan anställas igen? Arbetslösheten kostar ossmycket pengar på statliga nivå. De pengarna skullekunna användas på nivå för att ge oss rådatt ha personal i stället för att betala dem för att ingetgöra.Anf. 33 HANS () replik:Fru talman! Jag håller naturligtvis med MarianneSamuelsson om att det är ett stort avstånd mellanvanvård och god vård. Det finns en gråzon däremellandär det finns mycket att jobba med.Jag gör också ganska ofta besök inom äldreom-sorgen. Den bild jag får är att vi relativt sett har enmycket bra äldreomsorg i . Vi har det därföratt personalen gör en fantastisk insats. Jag vet ocksåatt man på många håll inte orkar om man inte får flerhänder, fötter och huvuden på de olika avdelningarna.Därför skjuter vi nu till ytterligare pengar, som konstaterade. Om vi bara tillåter ossatt räkna på vad de 4 miljarderna kan betyda i perso-nal ser vi att det är runt 12 000 nya huvuden i vårdenoch omsorgen. Oavsett vad som händer i ekonomin iövrigt i kommunerna går det inte att komma ifrån attdet här är ett tillskott som inte hade funnits om inte de4 miljarderna hade lagts till det tidigare statsbidraget.Huruvida detta räcker tror jag vi alla skall låta va-ra osagt . Det kan vi inte läsa ut. Till-skotten har ännu inte fått genomslag ute i kommuneroch landsting, därför måste vi avvakta och se. Menjag tycker att det även på det här området finns an-ledning att ha ett öppet förhållningssätt och att varaberedd att göra mer om det behövs och om vi har deekonomiska förutsättningarna.Vi har, som känner tillöppnat för arbetslösa genom resursarbeten. Det harvarit framgångsrikt i ganska många kommuner. Menvi skall också komma ihåg att det inte alltid är på detsättet att de som är arbetslösa har den utbildning sombehövs för att jobba i vården. Det är inte så enkeltsom att bara öppna och styra arbetslöshetskön tilläldreomsorgen i stället för till utbildning.Anf. 34 ()replik:Fru talman!