prot · GM0924 · 1998-11-27 00:00:00 — Jag undrar vad som skullehända om vi nu sade: Okej, vi återgår till att konkur-rera länderna emellan, genom att lägga in subventio-ner i en industri som alla vet står inför strukturom-vandlingar och där vi måste konkurrera med det somär den egna styrkan i de olika länderna. Det, LarsBäckström, är också enligt min mening en fråga omsolidaritet gentemot de länder som vi har i vår närhet!Det är en intressant beskrivning som , nämligen att vi startar bakom i etthundrameterslopp. När det gäller tillväxtarbete ochindustriproduktion är det inte fråga om ett hundra-meterslopp, utan då är det nog fråga om maraton. Densom startar bakom har ändå ganska storamöjligheter att vinna loppet, om han är uthållig, omhan får rätta vätskekontrollerna och om han får rättapåhejningen. Men det här är inget hundrameterslopp,!De problem som finns i industrin måste mötasmed att man får hjälp med att utveckla tekniken ochde konkreta förutsättningar som krävs för att kunnakonkurrera på lika villkor. Det arbetet har regeringeninte några planer på att avbryta.Anf. 21 ():Fru talman! Jag vill än en gång tacka statsrådetSahlin för svaret. säger att kommissio-nen skall kontrollera. Ja, det är riktigt. Men vi måstegemensamt även från se till att detta verkli-gen efterlevs så att inte blir som det varit under de häråren då man försökt konstruera olika typer av stödoch på det viset smygsubventionerat verksamheter.Där måste vi göra ett gemensamt försök.Trots det positiva svar om stöd till varvsindustrininom arbetmarknadspolitikens ram skulle jag viljaföreslå statsrådet att träffa representanter för varvsin-dustrin för att diskutera förslag till åtgärder som syf-tar till utveckling av branschen.Anf. 22 ():Fru talman! När det gäller att ta kontrakt på dennamarknad, , är det sprinterlopp. Det ärhård internationell konkurrens. Där har ochNorge ett försteg. De har fler industrisysselsatta,konkurrens, inte subventioner.Det finns i det här landet de som säger att vi kan-ske skall ha lägre skatter på privata hushållstjänster såatt jag kan ha någon som städar åt mig och kan fåskattelättnad för det därför att det är en tuff konkur-rens. Jag tycker att det är fel politik. Men när mandiskuterar den frågan kan man inte vara alltför hårdoch bestämd och säga att svensk metallexportindustriskall ha samma konkurrensvillkor som i Danmarkoch i , för då haltar resonemanget. Det är intefel att arbeta med privata tjänster, absolut inte fel.Men det är definitivt inte fel att arbeta i privat ex-portindustri. Jag har släktingar som har arbetat medprivata hushållstjänster i överklass. Detär inget fel med det. Det är ett hedervärt arbete, mendet är absolut inte fel att vi har en metallindustri iSverige. Det är högproduktiva företag som jobbar påen stenhård konkurrensmarknad, ger pengar ochskatteinkomster. Det är en samhällsekonomisk för-tjänst.Jag sade inte att statsrådet och jag var Töd-de och Mödde, men sagan illustrerar hur man ständigtlovar att subventionerna försvinner. Det gör ocksåstatsrådet . Det finns en rad föregångare somlovat samma sak - och lovat det. Likaså lovade att deförsvinner snart, men de har bevisligen inte försvun-nit. Den dag de försvinner tar vi bort dem, sade stats-rådets danska kollega. Den dag man tar bort subven-tionerna upphäver vi den danska lagen om subventio-ner till dansk varvsindustri.Lika för lika. Men vi kan inte i längden vara merkatolska än påven och utarma vår egen industrisyssel-sättning. Det är det som är min poäng. Det gäller intebara de orter som har och har haft varvsindustri. Detgäller en rad företag över hela - , , , och -företag som är världsledande. Se till att värna svenskindustrisysselsättning!Anf. 23 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill börja med att ta fasta på detAnders sade. Självfallet är jag beredd attträffa representanter för varvsnäringen och diskuterade här frågorna. Jag ser fram mot en sådan diskus-sion.Till : Kanske tonfallet går upp liteti onödan. Vem har sagt i talarstolen att det är felatt jobba inom svensk industri, att det är fel att varaindustriarbeterska eller industriarbetare? Vem harsagt att inte regeringen har ett ansvar för att utvecklasvensk industri, ge konkurrensförutsättningar, ut-vecklingsmöjligheter, kompetensutveckling och de-signprogram? Det är en oerhört viktig del för att klarasysselsättningen i framtiden.När vi talar om varvsnäringen avslöjar resonemang precis problemet. : Den dag man slopar varvsstödet skall också vigöra det. Om alla länder säger att den dag man slopardet, så händer ingenting. Trots allt märks det på LarsBäckström att han i grunden har samma principiellainställning, att man måste konkurrera på lika villkor.Då har vi ett ansvar som har kommit långt i vårstrukturomvandling att stå fast vid det, inte minst somett stöd till det enormt smärtsamma arbete som län-derna i de nya demokratierna i öst står inför. Detansvaret tycker jag är väldigt viktigt att ta.Det var lite fult att blanda in tjänstesektorn. Nupratar vi om en bransch där man verkligen inte kankonkurrera med eller , utan det är en väl-digt hemmabunden marknad där jag väckt en debattsom väldigt mycket liknar det som Vänsterpartietframför i det förslag som de lagt fram i en motion häri om tjänstesektorn och dess framtid. Dendebatten hoppas jag att och jag kanfortsätta med och i positiv anda pröva Vänsterpartietsförslag, som jag tycker är väldigt intressant.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1998/99:27 om åke-rinäringenAnf. 24 Statsrådet ():Fru talman! har frågat näringsmi-nistern vad han avser göra vad gäller Småföretagsde-legationens förslag beträffande borttagande av före-tagsskatter, kontroll-/sanktionsmöjligheter, m.m. ochinom ramen för det europeiska samarbetet stärka densvenska åkerinäringens konkurrenskraft. Arbetet är såfördelat att det är jag som skall svara på interpellatio-nen.Vad gäller hanteringen av Småföretagsdelegatio-nens förslag har regeringen tillsatt en interdeparte-mental arbetsgrupp för att bereda dessa. Gruppenskall senast rapportera sitt arbete. Rege-ringen har i linje med Småföretagsdelegationensförsta rapport och enklare regler (SOU1997:186) vidtagit åtgärder för att bl.a. förenkla re-gistreringen av företag och firmanamn, förkortahandläggningstiderna vid för småföretagen viktigamyndigheter och minska obligatoriskt uppgiftsläm-nande om sjukfrånvaron för mindre företag.Vad avser den svenska åkerinäringens konkur-renskraft vill jag framhålla att det är viktigt att kon-kurrensen mellan åkerierna på EU:s gemensammatransportmarknad bedrivs på så lika villkor som möj-ligt. Inte minst gäller detta uttaget av skatter ochavgifter av vägtrafiken. Den svenska transportpoliti-ken bygger på ett väl definierat kostnadsansvar, mengivetvis måste beskattningen av tunga lastbilar anpas-sas till den internationella konkurrenssituationen. Närvägavgifter infördes för tunga lastbilar genom Sveri-ges anslutning till det s.k. Eurovinjettsystemet den 1februari sänktes således fordonsskatten för last-bilar och lastbilskombinationer med en totalvikt påminst så att den nu ligger i nivå med eller straxöver EU:s miniminivå. Dieselkostnaden utgör docken större kostnadspost för åkerierna. Jag vill emeller-tid framhålla att den svenska skattenivån (miljöklass1) inte är markant högre än skatten i våra grannlän-der.Enligt regeringens uppfattning är det dock ange-läget att ta fram ett bra underlag för att kunna bedömaden svenska åkerinäringens kostnadsstruktur ochkonkurrenssituation. Regeringen kommer därför attinom ge () i uppdrag att utreda densvenska åkerinäringens konkurrensförutsättningarsåväl vad gäller internationell trafik som inrikestrafik.Inrikestrafiken är även den utsatt för en helt ny ochhårdare konkurrens genom att det i årär möjligt att utan särskilt tillstånd inom EU utföras.k. cabotagetransporter, dvs. inrikestransporter i ettland där man inte är etablerad. Det uppdrag som SI-KA nu kommer att få skall utföras i nära samarbetemed åkerinäringen.Jag vill också särskilt framhålla att kontrollen avefterlevnaden av befintliga regler och möjligheten attverkställa sanktioner, lika för egna och utländskaåkare, är en fråga av stor betydelse för konkurrensenmellan transportörerna i EU:s olika medlemsländer. transportpolitiska propositionen (prop.1997/98:56) som fattade beslut om iår (bet. 1997/98:TU10, rskr. 1997/98:266) konstaterasatt de problem som uppträder framför allt berorpå att kontrollerna av efterlevnaden av befintligaregler är för få, att sanktionsbestämmelserna kraftigtvarierar mellan EU:s medlemsstater och att polis-samarbetet över gränserna inte är tillräckligt utveck-lat. skall därför verka för att få till stånd eneffektiv tillsyn av den yrkesmässiga trafiken, och tainitiativ som har till syfte att förbättra och harmonise-ra övervakning och kontroll.Möjligheterna att driva in böter från utländskaåkare är begränsade. Jag kan dock nämna att rege-ringen har planer på att utreda frågan om indrivningav böter vid trafikbrott, bl.a. just för att finna ett ef-fektivt påföljdssystem för utländska åkare.Anf. 25 ():Fru talman! Jag får tacka biträdande näringsmi-nistern för svaret. Det är bra att regeringen har lyssnatpå Småföretagsdelegationen när det gäller tre vitaladelar, men jag hade kanske förväntat mig att man litemer noggrant skulle ha tittat ytterligare på andra vi-tala delar från denna utredning. Det gäller bl.a. kon-kurrensneutraliteten i stort som på något sätt måsteåtgärdas och som i högsta grad berör den fråga som vinu diskuterar.Småföretagsdelegationens arbete slutfördes ju un-der 1997. Enligt statsrådets svar avser regeringenförst att tillsätta en utredning med uppgiftatt lägga fram förslag till konkreta åtgärder. Jag tyck-er kanske att det är lite långt mellan det att förslagenligger på bordet och till dess att man är beredd attvidta åtgärder i linje med de lösningar som där hargivits.Fru talman! ligger långt ifrån sin störstamarknad. Man uppskattar att det avståndshandikapppå transportsidan som vi talar om uppgår tillca . Transportnäringen är naturligtvis en viktigdel av hela näringsverksamheten. Man kan gott sägaatt åkerinäringen är något av näringslivets blodom-lopp där vitaliteten måste hållas hög för att densvenska nationen och dess näringsliv skall må bra.Den svenska åkerinäringen har utvecklats positivt,dels genom att man har gjort stora satsningar på nyteknik, dels genom att man har skaffat sig ett ökatkunnande, dels genom att man i flertalet åkeriföretagmed hjälp av ett mycket konsekvent miljötänkande,en höjd produktivitet och en miljöcertifiering harskaffat sig de vapen som borde bidra till ökad lön-samhet. Men så har tyvärr inte varit fallet. En allthårdare konkurrens från utländska åkare, framför alltfrån EU-länder men också från de gamla ,gör att de inhemska företagens marginaler krymperavsevärt.Tvärtemot vad vi önskar försvinner nu svenskaarbetsplatser till utländska företag, och det rimmardåligt med den politik som regeringen för på andraområden. Det gäller att behålla arbetskraften och istället utveckla nya arbetsplatser.Det fria cabotaget som gäller från halvårsskiftetvisar att allt större del av godsmängden till, från ochinom transporteras på utlandsregistreradefordon. Som exempel kan jag nämna att Hollandsre-gistrerade transporter har ökat elva gång-er, dvs. med 1 - en fullständigt fantastisk ut-veckling som verkligen borde ge regeringen kraft nogatt handla snabbt.Om de utländska åkarna hade vunnit sina fram-gångar med en högre kompetens genom att de t.ex.hade visat upp en bättre miljöanpassning, eller i öv-rigt på sunda konkurrensvillkor vore problemet likastort i hela tal räknat, men det vore svårare att poli-tiskt påverka situationen. Men det är det omvändasom gäller. De konkurrerande EU-ländernas fordons-flottor opererar på den svenska marknaden med kost-nadsfördelar som varierar . Närdet gäller öststatsländerna är kostnadsmarginalernaännu större.Fru talman! Man kan inte förvänta sig att en nä-ringsgren skall kunna leva och utvecklas i den härmiljön. Därför förtydligar jag min fråga: När konkrettänker regeringen vidta åtgärder som verkligen för-ändrar situationen och ger den svenska åkerinäringenen rejäl chans att på likvärdiga villkor konkurreramed utländska företag?Anf. 26 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill först betona att arbetet medSmåföretagsdelegationens alla förslag är väldigt vik-tigt. Det måste få spela en central roll i hur närings-politiken framöver kommer att bedrivas. Vi arbetarmycket skyndsamt med detta inom ,och vi kommer i möjligaste mån löpande att ta framoch realisera förslag som delegationen har lämnat.Jag vill bara betona den del av mitt svar somhandlade om uppdraget till , förkommunikationsanalys. I detta ligger ett behov somjag vill understryka, och som jag tror att också LarsBjörkman känner, av att man verkligen mycket nogaskall ta fram hur konkurrenssituationen och kostnads-strukturen ser ut. Detta gör vi i mycket nära samar-bete med åkerinäringen. Sedan får vi återkomma tillvad vi här i denna kammare mera konkret kan göra.Anf. 27 ():Fru talman! Jag noterar det positiva anslaget frånstatsrådet. Det återspeglas även i svaret som tidigarehar refererats. Men kanske har vi lite olika syn påskyndsamhet och på vilka åtgärder som kansättas in.Situationen är i högsta grad oroväckande. Påsamma sätt som sker i rederinäringen finns det svens-ka åkeriföretag som på grund av den rådande situa-tionen inte bara är beredda att verkställa utan redanhar verkställt utflaggning av delar av sin fordonsflot-ta. Beredskapen för att fortsätta den linjen är tyvärrväldigt hög. Åtgärder, eller i varje fall tecken på åt-gärder, för att kunna vända denna trend måste kommamycket snabbt. De måste också genomföras och ha enkonstruktion av den karaktären att lösningarna inte ärtillfälliga i likhet med rederistödet, som innebär med kontantmedel löser en akutsituation. Det äri och för sig en åtgärd som får genomslag,men långsiktigt kan ingen näringsgren leva i en sådanmiljö med årsvis planering och med ett förlitande påregeringens goda vilja i budget efter budget. Först närbudgetförslaget är antaget av denna kammare kanman se vilka åtgärder som kan vidtas till följd av defattade besluten.Fru talman! Långsiktigheten är a och o i all nä-ringslivsverksamhet för att man skall kunna planeraoch bereda de redan sysselsatta i företaget en tryggadverksamhet, för att man skall kunna utveckla verk-samheten och inte bara se till att befintliga fordonbehålls i drift. Långsiktighet är nödvändigt också föratt man skall kunna utveckla verksamheten och återtainitiativet baserat på sunda förtecken och med ettregelverk som i första hand ger konkurrensneutralitet.Först då kan vi ha en förhoppning om att denna vikti-ga näringsgren skall kunna trivas och utvecklas.Fru talman! I de diskussioner som har förts mellanbranschen och åkerinäringen har man tagit upp för-slag till konkreta åtgärder. Jag tror att statsrådet är välbevandrad i den korrespondensen och skulle kunna geett svar på frågan om regeringen kan ge en fing-ervisning till näringen om att man är beredd att inågon del ställa upp på de förslag till lösningar somfaktiskt ligger på bordet.Jag vill betona att det inte bara är Åkeriförbundetoch som agerar i dethär fallet, utan även påLO-sidan har skrivit under motsvarande dokumentoch t.o.m. samma dokument i något fall. Man harkrävt åtgärder för att kunna ge sina medlemmar enfortsatt tryggad verksamhet i den bransch som intebara är viktig för sysselsättningen utan som framförallt - som jag tidigare sade - fungerar som blodom-loppet i svenskt näringsliv. Blodomloppet måstehållas intakt och kunna pulsera med normal takt föratt näringslivet skall må bra.Anf. 28 Statsrådet ():Fru talman! Mycket kort: Det är inte speciellt re-levant att göra jämförelser med rederinäringen, vilketjag tror att är medveten om. Kommis-sionen förbjuder ju statsstöd till alla näringar utomjust sjöfartsnäringen. Så vi skall inte göra en sådanjämförelse.Jag vill också understryka några saker som inter-pellanten uttryckte. Vi har också fått siffror som tyderpå att holländska bilars cabotage kraftigt har ökat.Det är just för att få ett ordentligt underlag om hurmarknaden har påverkats somuppdraget till är första ledet för att vi skallkunna ta fram det som givetvis måste uppfattas somlångsiktiga, hållbara och trovärdiga, men också kon-kurrensneutrala lösningar för den här branschen.Jag återkommer alltså i dessa frågor när vi harkommit längre.Anf. 29 ():Fru talman! Oavsett om jämförelsen med rederi-näringen är relevant eller inte, måste vi ändå konsta-tera att effekterna blir desamma. Jag kan medge attjag delar uppfattningen att jämförelsen saknar rele-vans i ett avseende, nämligen att de regelverk somden svenska åkerinäringen lever under och de negati-va sidor som vi märker av dessa är inhemskt konstru-erade till skillnad delvis från rederinäringens pro-blem. Det är ju det som borde vara nyckeln till lös-ningen och som statsrådet snabbt borde sätta sig inför att visa god vilja att vidta åtgärder.Vi har i dessbättre ett miljötänkande sombåde är positivt och har stor genomslagskraft. Jagnämnde tidigare att den största delen av den svenskabilflottan är miljöcertifierad och använder till miljöklass 1. Tidsmässigt innebärdetta egentligen inte någon skillnad gentemot utländ-ska åkare. Men genom beskattningsreglerna i utlandetär det fortfarande väldigt lönsamt för utländska åkareatt med oerhört stora tankutrymmen ta sig in i Sveri-ge. De kan under veckolånga transporter operera iSverige utan att en enda gång behöva tanka i Sverigemed den svenska diesel som står till buds.Genom att exempelvis ytterligare sänka skatten påmiljöklass 1 skulle vi kunna göra det intressant förutländska åkerier att fylla sina tankar med en kvali-tetsmässigt bättre dieselolja än den de har med sig in ilandet. Vi skulle öka skatteintäkterna genom atttankningen skedde i . Framför allt, fru talman,skulle vi medverka till att dessa bilar åtminstonemiljömässigt konkurrerade på likvärdiga villkor istället för att smutsigast möjligt förorena svensk mil-jö.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1998/99:18 om ensamlad familje- och boendepolitikAnf. 30 Statsrådet ():Fru talman! har frågat stats-minister vilka åtgärder regeringenavser vidta för att få till stånd en samlad familje- ochbostadspolitik. Frågan är ställd mot bakgrund av attfamiljefrågorna och bostadsfrågorna i den nya rege-ringen handläggs inom flera olika departement. Ar-betet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall besvara interpellationen.Ulla-Britt framhåller inledningsvis attde politiska strömningar som påver-kat utformningen av familjepolitiken och bostadspo-litiken har tonat ned familjens och den lilla gemen-skapens betydelse.Målet för den socialdemokratiska familjepolitikenär att barnets behov och rättigheter skall sättas ifrämsta rummet. Det handlar om att utjämna skillna-der mellan familjer med barn och familjer utan barn.Vi vill också stödja föräldrarnas möjligheter att kom-binera föräldraskap med förvärvsarbete eller studier.Det generella barnbidraget och den internationelltunika föräldraförsäkringen är viktiga metoder för attuppnå dessa mål. Såväl familjepolitiken som bostads-politiken är integrerade delar av den allmänna eko-nomiska politiken.Vi har under den senaste regeringsperioden tving-ats genomföra en svår budgetsanering, som inneburitbegränsningar i barnbidragen, pensionerna, sjukför-säkringen och bostadsbidragen. Det har varit smärt-samt, men nödvändigt för att värna välfärden.Den viktigaste förutsättningen för en god välfärdär statsfinanser i balans. Regeringens arbete för attsanera statens finanser har varit framgångsrikt. Enstabil grund har lagts för ekonomisk tillväxt de när-maste åren och därmed ökade förutsättningar för enbra familjepolitik.Nivåerna i barnbidraget och föräldraförsäkringenhar redan återställts till den nivå som gällde innansaneringen av statens finanser påbörjades. Statsbidra-gen till kommuner och landsting har ökats kraftigt föratt förbättra kvaliteten i skolan, vården och omsorgen.Förstärkningar av det ekonomiska familjestödet pla-neras genom ytterligare höjningar av barnbidrag ochflerbarnstillägg och, inte minst, genom att förverkligaradikalt sänkta avgifter inom barnomsorgen.Vi skall , utifrån dessa mer gynnsamma förut-sättningar, arbeta vidare för att skapa goda uppväxt-villkor för barn och unga. Framgång i detta arbeteberor enligt min uppfattning på flera olika faktorer.Av störst betydelse är att så många som möjligthar ett arbete. Detta ger i sin tur utrymme för ökadeinsatser inom framför allt skolan, vården och omsor-gen, dvs. områden som i hög grad berör barn, ung-domar och deras familjer.När det gäller bostadspolitiken är statens vikti-gaste generella insats att bidra till en låg och stabilräntenivå. Detta är av avgörande betydelse för hus-hållens boendekostnader. Bostadsbidragens dubblakonstruktion med en del som beror av antalet barnoch en del som beror på bostadskostnaden är en delav det familje- och bostadspolitiska stödet.Såväl familjefrågorna som bostadsfrågorna är utantvekan angelägna politiska frågor. Inom regeringendelas ansvaret för dessa frågor av flera statsråd. Enminister är ansvarig för plan- och byggfrågor, enminister är ansvarig för bostadsfinansieringen ochansvaret för bostadssociala frågor och för bostadsbi-dragen ligger på . Jag har ocksåansvar för familjepolitiken. När det gäller ansvaret förde bostadspolitiska frågorna kan jag citera det somstatsministern sade i en frågestund här i kammaren ihöstas: "Jag tror att detta är en bättre ordning än attpeka ut ett statsråd som skall tala på andra statsrådsvägnar. Vi ser till att frågorna lever upp till vårt mottoatt bostadspolitiken inte skall vara en handelsvarautan en social rättighet. "Det är naturligtvis så att både den familjepolitikoch den bostadspolitik som bedrivs är regeringenssamlade politik på områdena. Detta gäller oavsettvilka ministrar som är inblandade. I Regeringskansli-et finns ett utbyggt och väl fungerande samarbete förberedning av ärenden. Statsministern, med hjälp avStatsrådsberedningen, samordnar politiken i desshelhet, och har det övergripandeansvaret för ekonomiska frågor. Beslut i lagstiftnings-och budgetfrågor fattar regeringen i sin helhet. Dettainnebär att ministerindelningen inte riktigt har denbetydelse som antyds i interpellationen.Jag vill också något kommentera Ulla-BrittHagströms uttalande om att barnens speciella situa-tion måste uppmärksammas. Jag delar denna uppfatt-ning.Ett viktigt utvecklingsarbete har påbörjats föratt barnperspektivet skall genomsyra all verksamhetoch allt beslutsfattande som rör barn.Regeringen har i sin proposition, som överlämna-des till , beskrivit en strategi fördet fortsatta arbetet med att förverkliga och genomfö-ra om barnets rättigheter i Sve-rige. I denna strategi ingår bl.a. att barnkonventionenskall vara ett aktivt instrument och genomsyra alltstatligt beslutsfattande som berör barn. Barnkon-sekvensanalyser skall göras vid statliga beslut somberör barn. Barnperspektivet skall i lämplig omfatt-ning finnas med i utredningsdirektiv. I samhällsplane-ringen skall barns och ungdomars inflytande ochdelaktighet utvecklas. Utmaningen ligger i att ytterli-gare stärka barnets rättigheter som samhällsmedbor-gare och brukare. Målet är ett samhälle med vuxnasom ser barnet som en samhällsmedborgare medkompetens och kunskap utifrån sina förutsättningar.Anf. 31 ():Fru talman! Jag vill tacka socialförsäkringsminis-ter för svaret och för engage-manget, trots att hon råkar vara väldigt förkyld justnu. Jag vill särskilt tacka för den tonvikt som lagts påbarnen.Bostadsfrågorna är viktiga och hänger mycketsamman med familjefrågorna. har insett dettaoch tillsatt en familjeminister. Mina rön som ny riks-dagsledamot är att en sammanhållen bostadspolitiktycks ha ersatts av kreditpolitik, kommunpolitik ochmiljöpolitik och till viss del segregationspolitik.