prot · GL09116 · 1998-06-02 00:00:00 — -och -,vilket också är detsamma som förslaget från MaTs.Även här saknar regeringen ett motsvarande långsik-tigt mål.För koldioxid, slutligen, vill vi att utsläppen skallminska totalt , och slutligen, som långsiktigt mål,. Även här överensstämmer våra målmed MaTs förslag.Jag vill här yrka bifall till reservation nr 4.Vägtrafiken, som drivs med fossila bränslentill i princip , ger den största miljö- och hälso-påverkan. Vi menar att dagens vägnät i stort sett ärutbyggt. I stället för på nybyggen bör medel satsas påsådana projekt som i sig inte är trafikgenererande.Generellt bör även logistiska lösningar och för-bättringar i anslutning till vägtrafiken i miljösyfteuppnås. Underhållet bör däremot vara gott på de vä-gar vi har över hela landet. Vägens intrång i landska-pet och samhällskostnader vid ianspråktagande avobruten mark bör vägas in i bedömningeni större utsträckning.Låt mig understryka en sak: Vi är mycket medvet-na om vilken betydelse bilen har för många människori vårt samhälle. Den ger en känsla av frihet, har detmånga gånger sagts. Det är därför vi måste skapa braalternativ till bilismen där så är möjligt. Den tekniskautvecklingen av bränslesnålare motorer måste på-skyndas och alternativa bränslen till fossilbränslenutvecklas. Det är däremot en illusion att tro att dentekniska utvecklingen helt kommer att ge oss ett håll-bart transportsystem, även med den prognostiseradetrafikökningen.Miljöpartiet de gröna menar därför att vägtrafi-kens externa kostnader måste internaliseras mer ellermindre så fullständigt som möjligt. Med politiskamedel får man sedan korrigera de eventuella problemsom kan uppstå t.ex. för glesbygdshushåll. Vi diskute-rar flera alternativa modeller för attkompensera just glesbygdshushållen för ökade trans-portkostnader.Bilen är en frihet för vissa. Men kollektivet bilarger en oacceptabel miljöpåverkan som även innebären minskad frihet för andra människor. Vägtrafikensutsläpp är fortfarande den största luftföroreningen iutomhusluften i tätorter - inte fabriker, inte surt ned-fall från . Självklart måste olika situationermötas med olika lösningar. Vi anser därför att enlagstiftning om tätortsavgifter skyndsamt skall före-slås till av regeringen. Jag vill mot bak-grund av detta yrka bifall till reservation 68.Så vad är de grönas alternativ? Är deten värld utan resande och utan transporter, med un-dantag för cyklister och fotgängare? Jag har underårens lopp fått höra den ena vulgärframställningen avvår trafikpolitik efter den andra. Sådana rallarsvingarpassar bra när den egna argumentationen tryter. Depassar också bra när man är rädd för förändringar. Fördet vi föreslår är ju inte ett kommunikationslöst sam-hälle utan ett samhälle med ett förändrat transportsys-tem.Barnperspektivet skall finnas med i alla plane-ringsprocesser kring infrastrukturinvesteringar ochäven i utvärderingar, liksom jämställdhetsperspekti-vet. Vi vill att det jämställdhetsråd som regeringentillsatt får verkliga befogenheter och möjligheter attagera och inte blir ett litet alibi som en satellit tillövrig verksamhet. Det här är mycket viktigt för oss.Kollektivtrafiken har stora möjligheter om den ut-vecklas och om bilismen beskattas på ett rättvist sätt,liksom sjöfart och spårburna transporter. Vi vill före-slå ett omfattande investeringsprogram för spår iSverige. Järnvägstransporterna är miljömässigt heltöverlägsna vägtransporterna . Jag tänker då fram-för allt på godstransporterna.På lång sikt skall även spårbundna transporter be-tala sina kostnader fullt ut. Jag måste ändå säga att jagär glad att kunna dra en lättnadens suck över attutskottet går emot regeringens förslag om att införa ensärskild koldioxidskatt för den dieseldrivna järnvägs-trafiken. Principiellt kan man tycka att det är fulltlogiskt att införa en sådan beskattning, men om mantar hänsyn till helhetsperspektivet inser man hur ne-gativ en sådan skattesats skulle vara. Den skulle t.ex. iallvarlig mening hota en del små järnvägsoperatörershela existens, och det är i regeringens förslag ytterstoklart hur de sänkta banavgifter som man föreslårskulle kompensera den ökade kostnaden.En ljusglimt i detta är att det finns fler åtgärder attta till än bara beskattning för att komma till rätta meddieseldrivna tåg, t.ex. elektrifiering av banorna ochutvecklande av ny teknik som gör det möjligt att ersät-ta dieseln med andra drivmedel. Vi yrkar därför be-stämt avslag på regeringens förslag, men även bifalltill reservation 75 där vi bl.a. föreslår en ny investe-ringsplan för järnvägen om sammanlagt 78 miljarder.Självklart måste även det beloppet i det stora helakunna justeras och anpassas till statens ekonomiskasituation i övrigt. Här skiljer vi oss från Vänsterpartietpå så sätt att vi inte kan jämföra infrastrukturinveste-ringar med övrig offentlig sektor som t.ex. vård ochomsorg, då vi betraktar investeringar som en mycketliten del av statens utgifter som inte kan ställas i rela-tion till löpande utgifter.Investeringsplanen omfattar förstärkning av ka-pacitet på högt belastade stråk, satsningar på det ka-pillära bannätet i syfte att förbättra villkoren förgodstransporter samt uppgradering av spår för höjdaaxellaster och snabbare tåg. För persontrafiken anservi att det långsiktiga målet bör vara att komma ned irestider för sträckor i mellersta ochsödra . Vi har inte motsatt oss att skadepröv-ning av busstrafik gentemot järnvägstrafik minskas,eftersom vi menar att det är prislappen, med deexterna kostnaderna internaliserade, som skall avgörautbud och efterfrågan.Jag vill också nämna att de gröna intekommer att motsätta sig en sänkning av banavgifter-na, vilket vi har gjort tidigare. Detta kan tyckas varaen kovändning i den här frågan. Det är fortfarande våruppfattning att trafiken i sig inte bör göras billigareoch att transporterna faktiskt utgör en mycketliten del av slutkostnaden för en vara. Men i relationtill det övriga prisläget i transportsektorn anser vi attdet i detta sammanhang är korrekt att sänka banavgif-terna, även om vi medger att det är en kapitulations-politik.Alla prognoser pekar däremot på att flygtrafikenkommer att öka kraftigt . Bara 1998förväntas utrikestrafiken öka och inrikestra-fiken . Fram förväntas antaletpassagerare i genomsnitt öka . Det ären skrämmande utveckling, om man betänker att fly-get är det minst effektiva sättet från mil-jösynpunkt att transportera sig. Dessutom är flyget dettransportslag som minst betalar sina kostnader. Dettavill jag hävda i rak motsats till vad häv-dar.Mot bakgrund av den strulighet som betecknar allaförsök till en utsläppsrelaterad beskattning av flygtra-fiken förordar de gröna att en internali-sering av flygets externa kostnader tas ut via start- ochlandningsavgifter, detta i avvaktan på att ett interna-tionellt initiativ om miljöbeskattning av flygbränsleskall kunna bli verklighet.Vi vill också starkt förorda en nedläggning avBromma flygplats och att denna påbörjas. Vi ser detsom ytterst beklagligt att socialdemokraterna nuvacklar betänkligt i den här frågan och ser det som ettutslag av bristande insikt i inte minst Stockholmsproblem. behöver varenda grön fläck somfinns, men återstår problemet med ökadinflyttning och bostadsbrist. bordemiljösaneras och sedan upplåtas för vad Stockholmsstad anser bäst. Enligt vad vi erfarit är det just bostä-der som planeras. Brommaflyget innebär dessutom enavsevärd akustisk kontamination för många av deboende vilken bara kan förvärras med ökad trafik.Vi avvisar även regeringens förslag om ett nyttstatligt stöd till alla kommunala flygplatser. Vi accep-terar att ett stöd utbetalas till vissa flygplatser iskogslänen och på , där flyget har en centralbetydelse och är en livlina till resten av landet, meninte i övrigt. Det är särskilt provocerande att rege-ringen föreslår ett sådant stöd just när flyget i så litenutsträckning betalar sina egna kostnader. Jag vill yrkabifall till reservation 40.Slutligen vill jag säga att återkoppling och kost-nadsuppföljning är mycket viktigt. Jag måste säga attdet känns något beklämmande att en mängd motioneri dag avslås i klump därför att trafikutskottet inte"detaljbehandlar". och har fåtten nästan oinskränkt makt att bygga efter eget huvudsom vi anser beklaglig och som dessutom har gettdyra notor till skattebetalarna när politiska problemkommit emellan. Hela transportsektorn i sig, inklude-rat oljeindustrin, tillverkningsindustrin, byggindustrinosv., är en kapitalstark bransch, och det är lätt attförblindas av storslagna projekt.Det finns ett ansvar för hur vi utformar trafiksys-temen, inte bara gentemot dagens väljare och med-borgare utan även gentemot framtida generationer ochderas rätt till en god miljö. Det är med sikte på demsom vi i de gröna kan tala om en trans-portpolitik för en hållbar utveckling.Anf. 6 TOM () replik:Fru talman! ställer en direktfråga till mig och om det som honkallar för internalisering av externa kostnader. Honsäger att Moderata samlingspartiet är motståndare tilldetta. Ingenting kan egentligen vara mer felaktigt.Tvärtom har vi sagt att vi går tillbaka till principerna i1988 års beslut att varje trafikslag skall bära alla sinakostnader.Det som brukar kallas internalisering av externakostnader är för det mesta relativt lätt beräknadekostnadsmassor. Vi vet nästan på kronan vad olyck-skostnaden är i samhället. Vi vet på kronan vad tra-fikövervakningen kostar. På miljösidan kan man sägaatt intrång och buller också går relativt väl att beräk-na. När man kommer in på vissa andra miljöfaktorerär det svårare, men där får man naturligtvis fortsättaoch försöka få bra kalkylunderlag. Det har jag sagt imitt anförande, och det är den politik vi står för.Däremot är det väsentligt svårare när man börjartala om samhällsekonomiska kalkyler på intäktssidan.Det var också huvuddelen i det jag anförde. Man kaninte betala faktiska utgifter för trafikanläggningar medfiktiva intäkter på det sätt man gör i de här kalkylerna.Man värderar människors inbesparade tid, t.ex. fritid,för att motivera olika trafikanläggningar. Finns detinte betalningsvilja för projekt, finns det faktiskt hel-ler inga intäkter att internalisera.Anf. 7 () re-plik:Fru talman! Min fråga till grundar sigframför allt på två saker. Den första är moderaternaskonstanta motvilja mot att införa miljöbeskattning.Den gäller i princip allt som har med skatt att göra.Det finns ingen vilja från att införa enmiljöbeskattning som är fullt rättvis och slår fullt utpå t.ex. vägtrafiken.Det andra är egna uttalanden, TomHeymans egna ord här i kammaren, om att flygetbetalar sina kostnader fullt ut. Det är Tom Heymansuppfattning av hur man skall tolka trafikpo-litiska beslut. Jag kan bara konstatera att det, som jagtolkar det, skiljer sig ganska mycket från Folkpartietsinställning i den här frågan. Men det kanske Folkpar-tiet skall svara på senare.Anf. 8 TOM () replik:Fru talman! Receptet för alla problem i samhälletkan inte vara högre skatter. I ett land där skattetrycketredan ligger långt är det naturligt att vårtmotstånd mot höjda skatter slår igenom i det härsammanhanget.Kan man däremot hitta nycklar som ger bra för-delning och som skapar önskvärda effekter är vi intemotståndare till det.Anf. 9 () re-plik:Fru talman! Jag måste understryka för dem somlyssnar att Tom inte kommenterade det jagsade om flyget. Det visar på en totalt annorlundatolkning av vad trafikpolitiska beslut betydernär Tom själv sade att flyget fullt ut betalatsina egna kostnader. Det anser inte jag att det gör. Detär nog väldigt få, framför allt inom den miljöpolitiskadebatten, som anser att flyget betalar sina kostnaderfullt ut.Anf. 10 () re-plik:Fru talman! Om i debatten ärute efter att skjuta in kilar mellan de borgerliga parti-erna inför en eventuell regeringspolitik är hon fel ute.I grundläggande frågor har vi en tillräcklig samsyn.Jag har i mitt anförande understrukit att det är viktigtatt konsumenten har sitt fria val. Individens fria val ärviktigt för oss. Då är ekonomiska styrmedel som sättstill rätt belopp också viktiga.Vi vill också ha avreglering och konkurrens för attfå effektivitet inom transportsektorn. harockså här talat om att man vill internalisera de externakostnaderna. Jag tror att detta ger en tillräcklig sam-syn.Visst är vi olika partier och har något olika ställ-ningstaganden i olika frågor. Det framgår också avbetänkandet.Däremot måste jag säga att min övertygelse är attMiljöpartiets samlade politik skulle vara till nackdeläven för miljön, bl.a. genom att man inte utnyttjar demöjligheter till samarbete som man har genom med-lemskapet i Europeiska unionen, EU.Anf. 11 () re-plik:Fru talman! Först av allt hoppas jag att LennartFremling har noterat att faktiskt har ettkonkret yrkande när det gäller Europeiska unionen,nämligen att det skall bli möjligt för ministerrådet attinföra majoritetsbeslut vad gäller miniminivåer förmiljöskatter. Då var den saken avklarad.Vidare tycker jag att det vore bra att uppehålla sigkring det konkreta exempel som jag har tagit upp.Tom hävdar att flyget har betalat sina kost-nader fullt ut. Hävdar samma sak? I såfall, på vilken grundval?Lennart Fremling säger att jag är helt fel ute närjag försöker slå in kilar, som han säger, mellan deborgerliga partierna. Jag antar i så fall att Folkpartietoch när det gäller miljöskatter och eko-nomiska styrmedel har samma ståndpunkt. Är det rättuppfattat?Anf. 12 () re-plik:Fru talman! Det är i och för sig bra om Miljöpar-tiet tycker att man inom EU skall ha majoritetsbeslutom miljöskatter. Det betyder att i denfrågan är berett att gå till större grad av överstatlighetinom EU. Annars får man ju höra att Miljöpartiett.o.m. vill att vi skall utträda ur EU och inte samarbetapå det sättet. Jag tycker att det är ganska motstridigt.Jag är alltså övertygad om att det totalt sett skullevara till nackdel för miljön med samladepolitik.Jag kan tyvärr inte gå in och göra en exakt kalkylöver flygtrafikens kostnader. Det är en sak som manfår sätta sig ned och diskutera mer i detalj. Jag är inteberedd att gå in på de frågorna nu.Anf. 13 () re-plik:Fru talman! Europeiska unionen är en odemokra-tisk organisation som inte ville stödja.Däremot är det en verklighet som vi befinner oss i justnu, och att införa en miniminivå är inte den grad avöverstatlighet som inkräktar allvarligt på medborgar-nas rätt till självbestämmande i den ekonomiska poli-tiken.När det gäller flyget behöver jag knappast tala omför , som är en mycket väl pålästtrafikpolitiker, att flygbränslet inte har någon miljöbe-skattning.Anf. 14 ():Fru talman! Det är en stor trafikpolitisk dag i dag.Hela mandatperiodens trafikpolitik skall disku-teras och avgöras. Det har varit så under den härmandatperioden att varje förslag, varje initiativ, varjekritik av regeringens trafikpolitik har avvisats i väntanpå propositionen med anledning av betänkande. Mycket tycker jag talar föratt den här strategin kommer att bli en västgötaklimaxav sällan skådat slag. Regeringen trafikpoli-tik bidde också en tumme.Regeringen bestämde sig i början av mandatperio-den för att lägga alla äggen i samma korg. Hela trafik-sektorns samtliga problem och utmaningar skulleutredas av en enda kommitté, eller KOMKOM, som den populärt komatt kallas.Jag har i åtskilliga sammanhang hävdat att den härtanken är feltänkt från början till slut. När jag lästedirektiven till KOMKOM stärktes den misstanken. , med trafikutskottets betänkande nr 10 i handen,har vi svart på vitt på att så var fallet.Under förra mandatperioden genomfördes enmängd strukturella reformer på trafikpolitikens områ-de. Gamla monopolmarknader avreglerades underhögljudda protester från socialdemokraterna. Det harinte på något sätt hindrat kommunikationsministernfrån att , inte minst i internationella samman-hang, berömma sig av framgångar på de härmarknaderna med hänvisning till just de avregleringarsom hon själv med näbbar och klor tidigare bekämpa-de. Men hon hade ju betydligt mer peng-ar till investeringar än den dåvarande regeringen.Investeringsnivån i trafikens infrastruktur tredubb-lades nästan under den förra mandatperioden. Dendåvarande oppositionen, nuvarande regeringen, tyckteatt det var på tok för litet, så man höjde budet för dentioåriga ramen , från den dåvarande rege-ringens 100 miljarder till 155 miljarder. , frutalman, röstade man i denna kammare nej till budget-saneringsåtgärder på under denmandatperioden.När man så en måndagsmorgon i september 1994vaknade upp med regeringsmakten i knät gällde detalltså att hitta en ideologisk överbyggnad för enhelomvändning och en ordnad reträtt från överbudenpå investeringsramen för den kommande planering-sperioden.Jag tycker inte att det är en särskilt djärv hypotesatt det var ungefär så här som tanken på KOMKOMföddes. En hyfsat lång utredningsperiod, där de eko-nomiska realiteterna i kombination med en dos miljö-argument skulle hinna sjunka in och kyla av känslornaoch bädda för en rejäl reträtt från oppositionstidensöverbud på investeringssidan. Effekten av dennauppskovspolitik, där allt skulle utredas och ingetbeslutas, har blivit att i praktiken ingenting har häntunder hela mandatperioden i väntan på dagens pro-position och trafikutskottets betänkande nr 10.När man så tar del av de föga revolutionerandeförslagen, och när vi ungefär före sistaplenum skall fatta beslut,inser man att det handlar om en förlorad period försvensk transportpolitik. De principer som slås fast ibetänkandet följs av en rad undantag.De mål och etappmål som sätts upp visar sig oftavara väldigt svåra att uppnå i ett kort perspektiv. Deflesta åtgärder av obehaglig - skattehöjande - karak-tär visar sig i varje fall inte vara möjliga att föreslåföre riksdagsvalet i september.Att oppositionen är kritisk kan man förstå, menman måste också konstatera att inte ens trafikutskot-tets majoritet kan hålla tillbaka en betydande syrlighetmot regeringen i sin text.När man lyssnar till Socialdemokraternastilltänkta stödpartier förstår man att det här stoppet,det korta perspektivet när det gäller skattehöjningar,handlar om ungefär den tidpunkt när vallokalerna harstängt . Jag förstår att då uppstårdet långsiktiga perspektivet, där det är möjligt attgenomföra de skattehöjningar som inte är möjliga.När vi lyssnar på de tilltänkta stödpartierna Miljöpar-tiet och hör vi att deras inlägg fokuse-ras på att det nu handlar om kraftfulla skattehöjningarför vanliga människor och för näringslivet.Det skulle vara intressant om kommunikations-ministern senare kunde utveckla vad hon tror om denregeringsförhandling som Socialdemokraterna serfram mot med de här två stödpartierna, vad det kom-mer att innebära vad gäller skatterna för transporter iSverige framöver.Fru talman! Det som i stället för propositionensofullgångna principlöshet skulle krävas är att rege-ringen överger sitt hårdnackade motstånd mot attdriva på inom EU för att åstadkomma en möjlighet attmed majoritetsbeslut kunna fatta beslut om minimini-våer på miljöskadliga utsläpp.Här har ju t.o.m. det EU-negativa in-sett att EU är det verktyg vi har för att kunna hejdatrafikens skadeverkningar på miljön. Koldioxid-problemet är ett globalt problem. Det går inte att lösadet genom att man ensidigt skattar ihjäl svenska trafi-kanter. Det finns faktiskt en ganska omfattande trafiki resten av EU som påverkar samma ozonskikt som desvenska trafikanterna. Där är vi med, med beslutande-rätt, och vi har möjlighet att påverka.Om regeringen tar växthuseffekten på allvar bordeman alltså dels tänka om när det gäller motståndetmot majoritetsbeslut för miniminivåer på miljöskadli-ga utsläpp, dels inställa snabbstoppet av ,som kommer att innebära en enorm ökning av koldi-oxidutsläppen i Sverige.Vi kristdemokrater inser att den positiva väl-färdsutveckling som vårt land fått uppleva mycketnära hänger ihop med ökad handel och ökade trans-porter, särskilt som är ett litet land långt bortafrån våra viktigaste exportmarknader och med storaavstånd inom landet. Vi tycker att såväl som regeringen kraftigt har underskat-tat näringslivets transportbehov, som bådesysselsättningseffekter och ekonomiska tillväxtfakto-rer av transportsystemets funktion saknas i analysen.Kommunikationer är ju helt avgörande för enskil-da människors och familjers välfärd, för möjlighet tillarbetspendling och för möjligheten att kombinera enbra boendemiljö med en bred arbetsmarknad. Vi harockså i vår motion pekat på att de funktionshindradesbehov måste tillgodoses på ett bättre sätt än hittills.Vi anser att transportpolitiken måste inriktas på attskapa ett kundorienterat, snabbt och effektivt trans-portsystem, som ger en klar konkurrensfördel försvenskt näringsliv och svensk sysselsättning. Nuva-rande politik verkar ibland närmast vara inriktad påmotsatsen, t.ex. när man jämför de mycket höga kost-nader som svensk åkerinäring drabbas av jämfört medderas europeiska konkurrenter, med avsevärt mindreavståndshandikapp än vad svenskt näringsliv har attkämpa med.Om man skall härleda några effekter av beskatt-ningen av svensk åkerinäring är det möjligtvis enonödigt hög arbetslöshet inom denna näring. Men jagtror, fru talman, att vi måste koncentrera mer av densvenska regeringens insatser på en harmonisering ochse till att också trafiken inom EU, åkerinäringen inomhela det europeiska området, åtminstone kommer uppi miniminivåer på utsläppen, och inte ensidigt kon-centrera oss på att beskatta den svenska verksamhe-ten.När det gäller enskilda människors och familjersberättigade efterfrågan på arbets- och rekreationsresormåste vi se till att de kan lösas till rimliga kostnader.Det är alltså dags att utnyttja EU-medlemskapetsmöjligheter.Vi menar också att varje transportslag måste be-handlas likvärdigt i förhållande till sina kostnader ochintäkter, så att varje transportslag får likvärdiga vill-kor i förhållande till den internationella konkurrensenpå transportområdet.För att klara detta, fru talman, krävs faktiskt fort-satt avreglering och full konkurrensutsättning inomsamtliga trafikslag. Vi måste också satsa mer på elek-troniska trafiksystem för effektivare trafikledning,bättre miljö och säkerhet och ett bättre kapacitetsut-nyttjande. Därför måste det också till en ökad mark-nadsstyrning via skatter och avgifter som relateras tillutnyttjandet av infrastrukturen.Det viktigaste miljömålet är, som sagt var, attkomma till rätta med växthusgaserna. Då måste allaländer ta ansvar för att hejda utsläppen av koldioxidbåde inom energiproduktionen och i transportpoliti-ken.Vi delar naturligtvis grundidén bakom nollvisio-nen. Men det är, fru talman, ganska beklagligt attregeringen har varit så senfärdig att komma till skottmed försök med alkolås. En helt obegriplig senfärdig-het och beslutsångest har försenat enangelägen teknik, som bevisligen kan nedbringa detstora antal olyckor som är relaterade till alkohol.Fru talman! Jag står naturligtvis bakom samtligareservationer med kristdemokratiska förtecken, menför att spara tid yrkar jag bifall till reservatio-nerna nr 1 och nr 55.Anf. 15 () re-plik:Fru talman! försöker reta gallfeber påMiljöpartiet genom att kalla oss stödparti, och till vissdel lyckas han.Innan jag går vidare vill jag tacka honom hade jag inte stått här . Det varnämligen hans gärning som kommunikationsministersom fick mig att bli transportpolitiskt intresserad,eftersom jag hade ett starkt miljöengagemang. Tack,!I övrigt vill jag säga att vi accepterar ett visst sam-arbete inom Europeiska unionen, som den realitet vi har. Men vi skall inte heller glömma att dåvaran-de själv har fastslagit i en rapportatt det största miljöproblemet till följd av den inremarknaden är de ökade vägtransporterna.Om vi skall gå tillbaka till att tala om stödpartifrå-gan kan jag säga att vi till stora delar instämmer iregeringens övergripande skrivningar. Det var vimycket tydliga med att framföra. Men jag vill ocksåpåpeka att vi har fogat 22 reservationer till betänkan-det.