prot · GL0970 · 1998-02-19 00:00:00 — En förutsättning för denlångsiktiga reformeringen av den gemensamma euro-peiska jordbrukspolitiken är ju att vi får lika konkur-rensvillkor. Det är en grundbult för att vi skall kunnagenomföra reformeringen. För att svenskt lantbrukskall kunna stå starkt och verkligen ha förutsättningaratt bedriva livsmedelsproduktion i hela landet måstedet bli lika konkurrensvillkor.Anf. 145 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag har inte svarat på den konkretafrågan om en eventuell höjning av dieselskatten ochtänker inte göra det nu heller men jag tänker åtmins-tone förklara varför.Det som inte är förslag från regeringen och i rege-ringen beslutat finns det ingen anledning för mig attkommentera. De propositioner som regeringen arbetarmed kommer att föreläggas riksdagen.När så görs kan vi diskutera det konkreta innehållet idem.Vid en återblick på de gångna åren framgår det attvi har en omfattande ekonomisk kris att ta hänsyn till.De effekter som den fick för hela samhället, även förjordbruksnäringen, påverkade naturligtvis också våramöjligheter att via politiska beslut, åtminstone sådanasom kostar pengar, bidra till att näringen stimuleras.Jag tror att vi måste ha också det i åtanke när vi fun-derar över varför de gångna åren har sett ut som degjort.Vi berörde och verksamheten där. Jagmenar att vi skall sträva åt det hållet men vi måstegöra det steg för steg. Även en tusenmilafärd börjarmed ett steg, som någon vis gammal kines sagt. Ävenom det inte handlar om en tusenmilafärd för Sverigenär det gäller att bli ett land som har en omfattandelivsmedelsexport som en del i en blomstrande livsme-delssektor, måste vi naturligtvis börja uppbyggnadendär vi står men närma oss ett betydligt aktivare för-hållningssätt och tillmäta livsmedelssektorn en vä-sentligt större betydelse.Lennart talade tidigare om möjligheten föross att arbeta tillsammans och dra ihop alla olikaaktörer. Det är min uppfattning att vi bör göra det. Jagtycker att vi redan har ett konkret exempel, nämligenhur vi arbetar tillsammans när det gäller den svenskainställningen till antibiotika inom jordbruket, närmarebestämt inom djurhållningen. Vi har mycket godaerfarenheter av vad det internationellt betyder att haett sådant förankrat samarbete.Jag ser fram emot att vi kan utveckla det till attgälla större delar av sektorn - förmodligen inte hela,för vissa skillnader kommer det nog alltid att finnas.Vi skall alltså sträva åt detta håll.Jordbrukets konkurrenskraft stärker vi med poli-tiska beslut utifrån utredning menockså genom förändringar i själva näringen.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellation 1997/98:141 omtam- och husdjurAnf. 146 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat vilka åt-gärder jag är beredd att vidta så att privatpersoneräven kan hålla tam- och husdjur på unge-fär samma sätt som tidigare.Offentlig förevisning av djur regleras i föreskrifter och allmänna råd (LSFS 1991:22)om djurhållning i djurparker m.m. Föreskrifternaträdde i kraft . Att hålla djur för offent-lig förevisning ställer särskilda krav på djurhållning-en. För papegojor gäller t.ex. att de skall hållas i pareller grupp. kan emellertid, om sär-skilda skäl föreligger, medge undantag från föreskrif-terna. En fågel som inte uppskattar en artfrände utanförsöker hacka ihjäl den skall givetvis inte ha sällskapi buren.Jordbruksverkets föreskrifter (SJVFS 1997:61)om villkor för hållande, uppfödning, försäljning m.m.av djur avsedda för sällskap och hobby trädde i kraftden . Syftet med föreskrifterna är att ökadjurens möjlighet till naturligt beteende i enlighetmed djurskyddslagen och konventionför skydd av sällskapsdjur.För en person som håller ett fåtal djur, och sominte sysslar med avelsverksamhet, förmedling ellerförsäljning, är de delar i föreskrifterna som innehållerdetaljerade krav för olika arter inte tvingande reglerutan allmänna råd.Anf. 147 ():Herr talman! Jag tackar för svaret men det somsägs i den sista meningen stämmer nog inte riktigt.Det framgår inte tydligt av de regler som den härinterpellationen är baserad på att det inte gäller pri-vatpersoner. Privatpersoner är väl trots allt det storaantalet ägare av tam- och husdjur i det här landet.Varför skulle inte de djuren lyda under samma lag-stiftning som andra djur?Avsikten har inte varit att ge en medvetet negativbild av byråkrater. Men sådana här beslut uppfattasibland som konstiga och det är trots allt politikernasom ytterst bär ansvaret för dem. Det kan ju finnasbokstavstrogna tjänstemän och då kan det ibland, iundantagsfall, gå illa.Jacko är en 21-årig papegoja som har suttiti en butik i . är på allmänt gott humör.Han visslar och pratar med kunderna och spridertrivsel och trevnad i butiken.Jacko var frisk . Det finns t.o.m. ett intyg omdet från miljöförvaltning. , som alltsåvar frisk , är nu sjuk. Det handlar inte om att hanhar varit hos en veterinär och fått en diagnos, utan detberor på att det har kommit nya regler från . Där står det att måste ha en större buroch att han måste ha tillgång till en artfrände, alltså enannan papegoja, i buren. Jag tror inte att någon kom-munal tjänsteman skulle kunna bli anklagad förtjänstefel om de här reglerna följts till punkt ochpricka.Jackos ägare har sagt att skall få en litetstörre bur. Däremot kan han inte få en artfrände. Man har prövat det men Jackofungerar inte tillsammans med andra gojor. Det är inteså att han biter dem men han blir psykiskt störd. Hansätter sig i ett hörn, tittar bara i väggen och är allmäntledsen, så någon artfrände går ägaren aldrig med på.Om man skall dra konsekvenserna av detta skalldet alltså alltid vara ett fågelpar eller flera fåglar iburen. Men om man köper en undulatunge är detmycket svårt att bestämma dess kön. Det här skall intebli ett inlägg i könsdebatten men undulater gillar intelesbiska förhållanden. Två ensamma undulathonor ibur slutar oftast i en katastrof.Är statsrådet beredd att förtydliga de här reglerna,som faktiskt kan missuppfattas av någon övernitisktjänsteman? Kommer inte de här reglerna att gällaäven för alla oss som privat har hundar, katter, kani-ner eller marsvin?Anf. 148 Jordbruksminister ():Herr talman! Det är inte utan att jag börjar kännasympati för av det skälet att jag efter någratimmars debatt här i själv börjar känna migbesläktad med djuret i fråga.Skämt åsido. Vi diskuterar här två olika regelverk.Det ena gäller offentligt förevisade djur. Enligt minuppfattning råder det inget tvivel om att det är viktigtatt det för djur som förevisas offentligt - det må varapå en typ av föreställning eller i ett skyltfönster -måste finnas strikta regler. De djuren utsätts nämligenför en annan typ av stress och för andra förhållandenän djur som är privata sällskapsdjur. Därför är detockså mer angeläget att vi via våra myndigheterkommer med föreskrifter i de fallen.Som jag redovisade redan i mitt första inlägg finnsdet möjligheter att få dispenser. Det är inte meningenatt ett djur som inte trivs med att ha ett annat djur i sinbur nödvändigtvis skall behöva ha det ändå. Syftetmed regelverket är naturligtvis att djuren skall må bra.Jag har noterat att man i olika medier tycker attdet är roligt att förlöjliga den här typen av regelverk.Det är naturligtvis alltid populärt när man kan kritise-ra myndigheter och politiker. Om det kan anses hanågon som helst relation till vårt medlemskap i deneuropeiska unionen blir det hela ännu roligare.Jag skulle vilja säga att motivet är gott. Det ärviktigt att vi, när vi ser över djurhållning, inte enbarttittar på lantbrukets djur, som vi ju har haft stor upp-märksamhet , utan också de många djursom finns någon annanstans i samhället och även vårasällskapsdjur.Som jag sade är detta inte några tvingande före-skrifter när det gäller våra sällskapsdjur. Tanken medregelverket är att det skall fungera som allmänna rådtill djurägaren och vara ett stöd för oss som skaffaross sällskapsdjur för att vi tycker om djur. Säll-skapsdjur är viktiga. De fyller en viktig funktion föross människor. Det är givetvis viktigt att vi då tarhand om dem på ett så bra sätt som möjligt. Det ärdärför de här nya föreskrifterna finns.De reglerar inte hund och katt som redan sedanlång tid tillbaka har varit föremål för föreskrifter iandra sammanhang, utan att det har väckt någon sär-skild uppmärksamhet i samhället.Låt mig avslutningsvis säga att om medier avstodfrån lustifikationerna och i stället ägnade sig åt att merseriöst återge vad de här regelverken faktiskt handlarom skulle det vara till väsentlig fördel för djurhåll-ningen i vårt land.Anf. 149 ():Herr talman! Jag tycker inte att man skall avståfrån lustifikationer. De gör ofta livet värt att leva.EU:s djurregler är väl inga höjdare. Det är välingenting vi behöver sträva efter. De har inte hittillslegat på popularitetslistans tio i topp.Min tolkning beror på att en tjänsteman på miljö-förvaltningen i gjorde just den tolkning somjag har gjort. Han är ju ändå anställd för att sköta dehär frågorna. Han talade om för ägaren till attså här går det inte längre. Då blir man litet bekymrad.Jag har ett litet tips. Jag har två undulater. De ärväl inte världens smartaste, men de har en liten plast-goja i buren och tror säkert att den är levande. Deleker med honom.Det står att en ensam fågel kan bli kompenseradfrånvaron av artfrände genom mänsklig kontakt. Jagundrar hur man skall mäta det. Skall man mäta det itid eller intensitet?Jag är fortfarande inte helt övertygad av statsrå-dets svar. Detta kanske skulle innebära att man ävenskall kontrollera privatpersoners hundar, katter, kani-ner och marsvin. Skall vi nu lägga nya pålagor påpolisen? Skall vi ha en papegojpolis t.ex.?Anf. 150 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag tycker inte att vi skall avstå frånskämt och lustigheter, men jag tycker att det är tråkigtatt någonting som jag finner så angeläget som braregler för djurhållning skall förlöjligas och avfärdaspå det sättet i medier. Ändå tråkigare är det om vi häri har en debatt som är en förlängning av densortens diskussion. Jag tycker att detta är angelägnafrågor.Det finns ett ansvar för de kommunalamiljö- och hälsoskyddsförvaltningarna, eller de för-valtningar som har ansvaret i kommunerna, att utövatillsyn när det gäller djurskydd. Det gäller givetvisäven privatpersoner. Jag tror att många fall av upprö-rande misshandel av djur som anmäls till förvaltning-arna rör just fall av misshandel av djur hos privatper-soner. Det är naturligtvis inte så att man harnågon sorts djurskyddspolis som traskar ut och in imänniskors hem och undersöker förhållanden. Om detförekommer upprörande fall av vanvård eller miss-handel av djur är det däremot deras uppgift, såväl närdet gäller sällskapsdjur som när det gäller djur somfinns i någon yrkesutövning, att utöva tillsyn ochkontroll. Det är ett ansvar som finns.Låt mig återigen säga att när det gäller de säll-skapsdjur som vi som privatpersoner har är de härföreskrifterna allmänna råd. Det är upp till djurägarenatt bedöma om hans eller hennes mänskliga kontaktmed sällskapsdjuret i fråga är tillräcklig.Det är inte så att statliga eller andra myndighetergår in och tar över ansvaret från djurägaren. Dettaskall betraktas som ett stöd för djurägaren. Det ärsjälvfallet upp till oss själva att bedöma om vi vårdaroch sköter vårt djur på ett riktigt sätt.Jag hoppas och tror att vi i den här diskussionenhar lyckats klargöra att avsikten med regelverket är attvara ett stöd för djurägaren, inte ett tvång, inte nå-gonting som skall följas bokstavligen, utan just bidratill att man funderar över sin roll som djurägare. Dettycker jag är angeläget. Som jag sade har vi iganska fokuserat intresset på lantbruketsdjur. Med all rätt. Det har varit oerhört viktigt att dedjur som finns i lantbruket får förbättrade förhållan-den. Men vi har också anledning att fundera över dedjur som är våra sällskapsdjur och vilka livsvillkor vierbjuder dem. Därför tycker jag att det är viktigt attvåra ambitioner utsträcker sig också till den djurhåll-ning som omfattar sällskapsdjuren, men inte på etttvingande sätt, inte som regler vars bokstav måsteföljas, utan just på det sättet att vi stöder och informe-rar djurägarna. Det är därför som det kommer attfinnas ett krav att man när man köper ett sällskapsdjurockså skall få med information. Det sker enligt minuppfattning redan i mycket hög utsträckning. Ansvars-fulla innehavare av verksamheter där man säljer djurtar i regel i mesta möjliga mån ett sådantansvar. Men det är viktigt att vi ser till att det verkli-gen fungerar över hela linjen.Anf. 151 ():Herr talman! Jag tycker fortfarande att det intetydligt framgår att det gäller yrkeshållning av djur.Det står hållande av djur. Jag håller faktiskt djur omjag har en hund eller om jag har tio hundar.Det är litet svårsmält att regelverket inte skallgälla för majoriteten av de svenska tama husdjuren.Då frågar man sig vad de egentligen är konstrueradeför.Jag har i alla fall förstått av debatten att intebehöver flytta till de sälla jaktmarkerna . Dettagäller inte honom. Jag noterar också, och det är detallvarliga, att en tjänsteman på iMalmö gjorde exakt den bedömning av de här regler-na som jag gjorde. Han har, som jag sade innan, visserfarenhet av sin yrkesutövning, hoppas jag.Anf. 152 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag finner det också allvarligt att entjänsteman med ansvar för djurskyddstillsyn intekänner till ett regelverk som faktiskt varit gällandeunder . Det finns all anledning att funderaöver hur en sådan brist kan uppstå. Låt mig åter po-ängtera att vi talar om två regelverk. Vi talar om ettsom har gällt och som gäller djur som är of-fentligt förevisade. Där får man söka dispens från deregler som i det fallet annars gäller. Där krävs det enaktiv insats från Jackos ägare för att befria honomfrån det sällskap han inte vill ha. Det är fullt möjligtatt ha det så.När det gäller sällskapsdjuren vill jag återigen sä-ga att det i jordbruksverkets författningssamling,enligt min uppfattning, mycket tydligt framgår redan iinledningen, 1 §, 1 kap., att föreskrifterna i 5-12 kap.inte gäller vid hållande av ett fåtal djur om varkenavelsverksamhet, förmedling eller försäljning före-kommer. Det är alltså där det avgränsas att föreskrif-terna riktar sig till en yrkesmässig utövning.Då ställer den motsatta frågan:Varför gäller nu detta inte för alla djur? Från att, somjag uppfattade det, ha beklagat att det fanns för striktaregler, blir nu frågan den motsatta: Varför gäller detinte för alla djur?Återigen: Det är naturligtvis varken möjligt, nöd-vändigt eller önskvärt att ha en reglering på den nivånför våra privata sällskapsdjur. Utgångspunkten är juändå att människor skaffar sig djur därför att de tyck-er om djur och vill ha deras sällskap. Däremot kannaturligtvis de regler vi sätter upp för ett yrkesmässigthållande av djur också fungera utmärkt som stöd ochrådgivning i vår roll som privata djurägare. Därförfinns den här skillnaden mellan djur som är i yrkes-mässig utövning och djur som är våra sällskapsdjur.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesRedogörelse1997/98:RB1 till finansutskottet16 § BordläggningAnmäldes och bordladesSkrivelse1997/98:79 Redovisning av arbetet med de allmännabarnfrågornaRedogörelse1997/98:RJ1 Styrelsen för Stifelsen RiksbankensJubileumsfonds berättelse över fondens verksam-het och förvaltning under år 1997Motionermed anledning av prop. 1997/98:64 Lag om allmänkameraövervakning1997/98:Ju19 av ()1997/98:Ju20 av m.fl. (fp)1997/98:Ju21 av m.fl. (m)1997/98:Ju22 av m.fl. (v)med anledning av prop. 1997/98:65 Reformerat för-handsbesked i skattefrågor, m.m.1997/98:Sk30 av ()1997/98:Sk31 av m.fl. (m)1997/98:Sk32 av och ()med anledning av prop. 1997/98:71 Förstärkt tillsynöver börser1997/98:Fi9 av m.fl. (fp)1997/98:Fi10 av m.fl. (v)1997/98:Fi11 av m.fl. (m)17 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 19 februari1997/98:196 av () till statsrådetThomas ÖstrosTjänstebilbeskattningen1997/98:197 av () tillstatsrådet medborgarskap1997/98:198 av () till miljöministernSvensk rovdjurspolitikInterpellationerna redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 3 mars.18 § Anmälan om frågor för skriftliga svarAnmäldes att följande frågor för skriftliga svarframställtsden 19 februari1997/98:463 av () till miljöministernOljeborrningar i Skagerrak1997/98:464 av () till jordbruksmi-nisternSenapsodling1997/98:465 av Skånberg (kd) till utbildnings-ministernStudielånen1997/98:466 av () till miljöministernVätgas1997/98:467 av () till kommuni-kationsministernFörarbevis för snöskoter1997/98:468 av () till jord-bruksministernÄlgjakt på viss statlig mark1997/98:469 av vice talman ()till socialministernMomsdeklaration och änkepension1997/98:470 av Per () till miljöministernNya hot mot SkagerrakFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 3 mars.19 § Anmälan om skriftliga svar på frågorAnmäldes att följande skriftliga svar på frågor in-kommitden 19 februari1997/98:425 av () till försvarsminis-ternVästkustbanan1997/98:430 av () till justitiemi-nisternSchengenavtalet1997/98:435 av () till justitieminis-ternOmstrukturering av rättsväsendet1997/98:437 av () till justitieminis-ternErsättning till häktade1997/98:440 av Tredje vice talman () till justitieministernResurserna till polisen1997/98:443 av () till försvars-ministernFörsvaret och personer med främlingsfientliga åsikterSvaren redovisas i bilaga som fogas till riksdagenssnabbprotokoll tisdagen den 3 mars.20 § Kammaren åtskildes kl. 17.11.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början till ajourne-ringen ,av tredje vice talmannen därefter t.o.m. 12 § anf. 128(delvis) ochav förste vice talmannen därefter till sammanträdetsslut.