prot · GM0931 · 1998-12-08 00:00:00 — De kommer inte ens att fåmer pengar med era föreslagna skattesänkningar, föroftast handlar det här om ungdomar som inte hararbete och som inte har pengar att betala skatt för.Anf. 151 () re-plik:Herr talman! Det som är vitsen med hela vårt för-slag är ju att den här ungdomen som vi ser det kom-mer att ha ett jobb. Då har man också råd att betalahyra.Anf. 152 ():Herr talman! Jag kan konsta-tera att bostadspolitik som så mycket annat handlarom ideologi och klasspolitik. Jag kan konstatera attModeraterna återigen har valt att föra en politik fördem som har goda plånböcker och hoppas att denrikedom som faller på dessa också skall falla tillbakapå dem som saknar. Jag tror inte på det.Under lång tid i det här landet har man fört en ak-tiv bostadspolitik för att stärka de svaga bostadskon-sumenternas möjlighet till bra och billiga bostäder.Den politiken har varit framgångsrik, och vi har fåtten hög boendestandard för de flesta i det här landet.Det har kunnat ske bara genom en planmässig ochsocial styrning av bostadsbyggandet.Genom detta blir det möjligt för alla, oavsettklasstillhörighet och inkomst, att få tillgång till brabostäder. Staten och kommunerna har tagit ett ge-mensamt ansvar för den sociala bostadspolitiken.Staten har gjort det via lagstiftning, kvalitetskrav ochsäkrad finansiering. Kommunerna har gjort det ge-nom planering av nybyggnads- och ombyggnadsbe-hov samt planering av mark och bebyggelse. Kom-munerna har också tagit ett mycket stort ansvar via dekommunala bostadsföretagen genom förmedling,produktion och förvaltning av bostäder ur ett socialtperspektiv.De allmännyttiga bostadsföretagen har spelat enavgörande roll för den sociala bostadspolitiken ändasedan de infördes . Syftet har varit att erbjudabra och billiga bostäder för att fungera som bådeprispress och kvalitetshöjare på bostadsmarknaden.Att de som utgångspunkt har haft tillgänglighet föralla har skapat en garanti för dem som har stängts utefrån den övriga bostadsmarknaden. Alla, oavsettklasstillhörighet och inkomst, har alltså haft rätt bra bostad. Det har också varit ett av fundamenteni den sociala bostadspolitiken, där ansvaret som sagthar vilat mycket tungt på de kommunala, allmännyt-tiga bostadsföretagen.Systemskiftet i svensk bostadspolitik har försva-gat de allmännyttiga bostadsföretagen, och serman alltfler kommunala ägare ställa samma krav påsina bostadsföretag som de privata bostadsföretagengör. Ett tydligt exempel på detta är att en del kommu-nala bostadsföretag kraftigt skärpt kraven på blivandehyresgäster och gjort det omöjligt för arbetslösa ochpersoner med svag ekonomi att få en bostad genombostadsföretagens försorg.Skattereformen och den ekonomiska kris somföljde har dessutom skapat stora ekonomiska problemför en rad allmännyttiga bostadsföretag, och tillsam-mans med en vikande befolkning, med tomma lägen-heter som följd, har flera av bostadsföretagen bliviten ekonomisk belastning för kommunerna. I fråga omdetta vill jag ge rätt. Den s.k. kommu-nakuten har inte underlättat för bostadsföretagen, ochom vi i dessa kommuner vill se en fortsättning på deallmännyttiga bostadsföretagen, måste andra åtgärdervidtas.Samtidigt kan vi också se hur andra kommunalabostadsföretag, framför allt i de större städerna, haren mycket stark ekonomi. Vinsterna i dessa företaganvänds enligt mitt förmenande inte på ett sätt som ärförenligt med begreppet allmännytta. Tvärtom an-vänds vinsterna här till att finansiera annan kommu-nal verksamhet, antingen genom direkt vinstavkast-ning eller genom koncernbildningar med andra kom-munala bolag. Genom försäljning av bostadsföretagenanvänds också vinsterna till annan verk-samhet, vilket ivrigt förespråkas av de borgerligapartierna. Alltför hög vinstutdelning har lett till attbl.a. Malmös kommunala bostadsföretag har förloratsin status som allmännytta genom ett beslut i länssty-relsen.Om staten skall kunna ta ett ansvar för den socialabostadspolitiken måste staten också klargöra gränser-na för hur kommunerna skall utnyttja sitt ägande ochsamtidigt skapa rimliga ekonomiska förutsättningarför att de allmännyttiga bostadsföretagen fortsätt-ningsvis också skall kunna vara en självklar del avden sociala bostadspolitiken.Allmännyttan omfattar en fjärdedel av allahushåll, och genom sin hyresledande funktion sätterman en övre gräns för hyrorna i samtliga hyresfastig-heter. Att då inte ha en tydlig lagstiftning som regle-rar begreppet allmännyttiga bostadsföretag är enligtmitt förmenande inte rimligt. Det är därför med till-fredsställelse som vi från ser att majo-riteten i bostadsutskottet äntligen är beredd att geregeringen i uppdrag att i lag definiera begreppetallmännytta. har i sin motion om socialbostadspolitik för hållbar utveckling visat vad vianser vara en del av den nödvändiga definitionen.För det första skall företaget vara minst till hälftenoch helst helt kommunalt ägt, detta för att garanteradet demokratiska inflytandet över bostadsföretagen.För det andra skall syftet med bostadsföretaget va-ra att ge kommunens invånare tillgång till goda bo-städer med rimliga hyror, dvs. att syftet inte får varaatt öka kommunens egen kassa.För det tredje skall självkostnadsprincipen gälla,dvs. att hyrorna fastställs utifrån kostnader underverksamhetsåret och utifrån behovet av fonderingartill underhåll och renoveringar över en längre period.För det fjärde får avkastningen inte överstiga mot-svarande ränta på långfristiga skulder.För det femte skall bostadsföretagen aktivt arbetamed boendeinflytande, både avseende skötsel ochförvaltning.Kritiken mot kommunala bolag och annan kom-munal och offentlig verksamhet är många gångerriktig när det gäller den stelbenthet och den brist påinflytande som förekommer både avseende de an-ställda och de som är kunder i verksamheten. Dennakritik skulle man lätt kunna avfärda genom att se tillatt skapa de demokratiska instrument som ger med-borgarna ett faktiskt inflytande och rätten att styraöver de verksamheter som de själva utnyttjar. Förstdå blir den offentliga sektorn en riktig del av dendemokratiska sektorn.Utöver en fungerande allmännytta behövs en radandra åtgärder för att förstärka de utsatta gruppernasmöjligheter på bostadsmarknaden. Kraftfulla åtgärderbehövs för att komma till rätta med de problem somredovisas i avsnittet om boende för utsatta grupper.Vänsterpartiet har också lagt fram en rad förslag somaktivt skulle förbättra situationen i de s.k. utsattaområdena och även för bostadslösa och hemlösa.Dessa förslag kommer att behandlas av utskottet ochkammaren vid senare tillfälle. En del av dessa förslagfick sin första prövning vid behandlingen av stor-stadspropositionen och röstades ned i kammaren.Förslagen återkommer i andra sammanhang, och jaghoppas och utgår från att fler till dess har förståttproblemen och vilka lösningar som måste till. För attkomma till rätta med dessa akuta problem kan detnaturligtvis behövas riktade åtgärder av tillfällig na-tur. Men på är det nödvändigt att vidtagenerella åtgärder för att lösa de problem som finns.Jag tror att politiken bör ta sin utgångspunkt i hurman förbättrar för dem som har det sämst ställt. Fler-talet av de förslag som för fram på detbostadspolitiska området har just den karaktären.Förslagen kommer att behandlas . Men jag vill bara lite kortfattat redogö-ra för vad det är vi föreslår.Herr talman! För det första vill vi införa krav påobligatoriska kommunala boendeplaneringsprogram.Programmen skall beskriva kommunens planering föratt tillgodose de prioriterade gruppernas behov avbostäder, åtgärder mot boendesegregationen ochutvecklingen mot ett ekologiskt hållbart samhälle. Iprogrammen bör man också redovisa åtgärder förboendekarriär inom olika delområden. Även i dettasammanhang vill jag ge en liten eloge.Ett av de stora problemen inom de s.k. miljonpro-grammen är bristen på möjlighet att göra boendekar-riär. Och jag tror att vi måste se över förutsättningar-na för att få en stabilitet i dessa bostadsområden. Detfinns exempel på bostadsområden där omflyttningenårligen är . Det är inte rimligt, och detskapar inte den trygghet i boendet som de flesta efter-frågar. Det måste alltså i detta fall sökas lösningar påhur man kan skapa möjligheter till boendekarriärinom områdena.För det andra vill vi återinföra lagen om bostads-försörjning, vilket skulle innebära en obligatoriskbostadsförmedling som kan utnyttjas kostnadsfritt. Vikan konstatera att antalet kommunala bostadsförmed-lingar har mer än halverats sedan lagen försvann. Dethar också skapat sämre förutsättningar för konsu-menterna att efterfråga lägenheter. Det har också tagitbort ett instrument för kommunerna att styra boendetoch på det sättet också kunna begränsa segregationen.För det tredje vill vi återinföra bostadsanvisning-slagen. har kommunerna mycket små möjlig-heter att tillgodose de allra svagaste gruppernas be-hov av bostäder. Bostadsanvisningen är en förutsätt-ning. Tyvärr räcker inte socialtjänstlagen till. Social-tjänstlagen garanterar tak över huvudet, men dengaranterar ingen rätten till en egen bostad. Bostads-anvisningslagen fanns som en möjlighet och en på-tryckning både på de kommunala och på de privatabostadsbestånden att se till att dessa människor ocksåfick rätten till en egen bostad.För det fjärde är det att se över boendekost-naden totalt, vilket har varit inne påtidigare. Byggkostnadsdelegationen borde utan någonegentlig större svårighet, enligt mitt sätt att se det,kunna omvandlas till en boendekostnadsdelegationmed de utökningar som tidigare togupp. Detta skulle skapa förutsättningar för att manskulle kunna se vad det är som egentligen har hänt.Jag har bara ytterligare en kommentar. Några tala-re har använt begreppet segregation på samma sättsom man alltid gör - segregation som ett enkelriktatfenomen och som bara finns i en del av boendet,nämligen i den del där de fattigaste bor. Segregationär något mycket värre än så. Segregation förutsätternämligen att det finns en motsats. Segregationen ärför mig ett utslag av ett klassamhälle om inte kom-munerna och staten har de lagstiftande möjligheternaatt se till att bryta boendesegregationen - och dåmenar jag bryta boendesegregationen och inte bara ide områden som består av de fattiga utan ocksåskapa förutsättningar för de medborgare som bor i degamla miljonprogramsområdena att skapa sig förut-sättningar att bosätta sig där de själva vill. Detta för-utsätter att boendekarriären inte bara sker inom deutsatta områdena. Boendekarriären måste också ske ide områden där de största villorna ligger och där destörsta förmögenheterna finns. Här måste det skapasbostäder som är tillgängliga för de människor somvill efterfråga dessa typer av boende. Först när man ärberedd att tala om boendesegregation på det sättet harman förstått vad ordet boendesegregation innebär.I övrigt vill jag bara instämma i de yrkanden somOwe har gjort.Anf. 153 () replik:Herr talman! Jag skulle vilja säga fel, fel, fel, närSten påstår att det bara är de borgerligakommunerna som har varit ivriga påskyndare för attsälja de allmänna bostadsföretagen. Så är det inte iverkligheten. Det är lika många socialdemokratiskakommunpolitiker som har tyckt att det har varit enlämplig åtgärd. Och det är kommunpolitikerna somhar att bestämma i sin egen kommun.Om allmännyttiga bostadsföretag verkligen är tillallmänhetens nytta skall de finnas kvar. Det tycker vifrån . Men om de inte är det, om de ärosunda, finns det ingen anledning att slå vakt omdem. Det finns inte heller någon anledning att slå vaktom privata bostadsföretag som är osunda.Vi vet mycket väl att kommuner har pumpat inmängder av skattebetalarnas pengar i ägartillskott tilljust kommunala bostadsföretag. Vi vet också attkommunpolitikerna har tagit sitt ansvar och ifrågasattom detta är rätt åtgärd.Blunda inte för verkligheten!Anf. 154 () replik:Herr talman! Mig veterligen har jag aldrig påståttatt det bara är borgerliga kommunpolitiker som villsälja ut de kommunala bostadsföretagen, RigmorAhlstedt. Jag har sagt att det som lyder under riksda-gen när det gäller stödet till och säkringen av de all-männyttiga bostadsföretagen har lett fram till en radstora konstigheter. Jag redovisade dem i mitt anfö-rande.Sedan säger att kommunerna harskickat in mängder med pengar till de kommunalabostadsföretagen. Nej, det har man inte gjort. Detman har gjort är att man har skickat in en mängdpengar för att skapa bra och billiga bostäder åt sinakommunmedborgare. Man har alltså tagit ett socialtansvar och med all rätt inte låtit marknaden göra det,därför att den skulle inte vara beredd att göra det.Anf. 155 () replik:Herr talman! Jag har själv suttit i styrelsen förkommunala bostadsföretag. Jag har själv varit medoch sett till att man har fått okej till ägartillskott, intepå grund av att människor har saknat bostad just i denkommunen, men på grund av att man faktiskt för-byggde sig på 80-talet.Blunda inte för verkligheten!Anf. 156 () replik:Herr talman! , jag skall inte blun-da för verkligheten. Att blunda för verkligheten är närman inte kan se vad skattereformen och de minskadesubventionerna av boendet har lett fram till. som en gång gjorde enplanering och byggde harblivit lurade, enligt mitt sätt att se.Förutsättningarna förändrades över , dens.k. fantastiska natten, då skattereformen mellan soci-aldemokratin och gick igenom. När möj-ligheterna för människor att få bostadsbidrag dess-utom efteråt kraftigt beskurits har man drabbats avalltför höga hyror. Och människor har fått för dåligekonomi, de kan inte efterfråga lägenheter.Dessutom har det förts en regionalpolitik som harlett fram till att ganska många mindre kommuner tappar befolkning. Det måste man göra någontingåt.Samtidigt ser jag i min egen hemstad att folk blirmer och mer trångbodda. Det finns faktiskt en bo-stadsbrist. Det är inte rimligt att 60 000 lägenheterstår tomma i andra delar av landet som manhar bostadsbrist i t.ex. storstadskommunerna.Anf. 157 INGA () replik:Herr talman! Tack, , för elogerna.Jag kan inte återgälda dem. Jag tror knappast minaöron när jag hör med sådan emfastala om att planekonomi skulle vara en social bo-stadspolitik.Sanningen är att den sociala bostadspolitiken harhavererat. Subventioner, regleringar, hinder av olikaslag har visat sig helt ofruktsamma. Det visar inteminst kommunala bostadsbolag på många orter somär i kris.Nu tycks majoriteten tro att nya regler och förbudskulle föra tillbaka en social bostadspolitik. Nej, dettror jag som moderat absolut inte på. Människor skallges möjligheter, inte hinder för att en social bostads-politik skall bli verklighet. Då är det människornasjälva som skall bestämma, inte politiker, byråkrateroch detaljregleringar.Anf. 158 () replik:Herr talman! Om hade kunnat åter-gälda elogerna hade jag förstått att jag hamnat någotfel i mitt anförande. Det var inga förväntningar jaghade.Nej, , det är precis tvärtom. Det ärden marknadsanpassning som har skett under desenaste åren som har ställt till det. De kommunalabostadsföretagens uppgift har varit och borde förevigt vara att se till att medborgarna i kommunernahar tillgång till bra lägenheter. De kommunala bo-stadsföretagens uppgift har inte varit att vara affärs-drivande, utan framför allt att vara en del av en socialbostadspolitik.Det måste vara fullständigt omöjligt även för IngaBerggren att förneka att de kommunala bostadsföre-tagen har varit en helt avgörande förutsättning för attvi skulle kunna uppnå den boendestandard som vi har.Anf. 159 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kd):Herr talman! Jag hade ingen aning om att detskulle vara så intressant och roligt att vara parlamen-tariker i bostadsutskottet som jag upplevt att det är.Det finns ett gammalt uttryck som står sig väl ivår tid: Mitt hem är min borg. Det säger vi gärna medstolthet i rösten. Barndomshemmet, hemmet i ung-domen, i vuxenåldern och förhoppningsvis det somblir ens hem när man själv inte orkar bestämma till-hör förutsättningarna för att vi människor skall måbra. Boendet är starkt förknippat med familjen. Där-för skulle vi önska att vi fick en familje- och bo-stadsminister.Jag skall nu göra ett litet komplement till UlfBjörklunds anförande och vill börja med bostadsbi-draget.Flerbarnsfamiljer har fått det sämre. Vi kan intenöja oss med att av antalet hushåll medhemmavarande barn kan ge varje barn ett eget rum.Neddragningarna av bostadsbidragen har drabbatbarnfamiljerna. De besparingar som har gjorts i bo-stadsbidragen har inneburit ett trendbrott när detgäller stödet till barnfamiljerna. Reglerna för indivi-duella inkomstgränser gör att hushåll där ena makenväljer att vara hemma hos barnen gör en brakförlust.Bostadsytan för beräkningsgrunden har minskat.Med denna verklighet kan jag inte förstå att vårstatsminister i princip går ut och lovar gratis barnom-sorg.Vi kristdemokrater vill ha den samlade familjein-komsten till grund för bostadsbidraget. Vi vill höjaytgränserna för oreducerat bidrag med för alla hushållstyper. För att ytterligare för-stärka bostadsbidragen vill vi höja det särskilda bi-draget med per barn. Till detta ändamål har vii vår budget räknat upp bostadsbidraget med drygt 1miljard kronor.Vi har också i ett yttrande tillsammans med Folk-partiet och pekat på de problem somuppstått i samband med det preliminära och slutligabostadsbidraget. Bostadsbidraget måste prövas vidfler tillfällen så att familjer som ändrar sin inkomstslipper samla på sig stora skulder.Sedan säger att vi är med om atthöja hyrorna. Han säger att vi drar in på räntebidra-gen. Det gör vi. Men egentligen, ,tycker jag att vi ligger ganska lika om vi gör ett byte.Ni vill alltså ha 7,5 miljarder i räntebidrag. Vi villha 6 miljarder. Ni vill ha 6 miljarder i bostadsbidrag,och vi vill ha 7 miljarder. Skillnaden är inte så stor.Egentligen kommer skillnaden att bli till vår för-del om vi använder rätt kalkyl. fick LennartNilsson 2,6 miljarder över på räntebidraget. År 1998får han enligt prognos 1,2 miljarder över på dettakonto. Vi vill kontra med att fastighetsskatten påkrisårgångarna går in . Dessutom byggs det i årinte mer än 8 000 lägenheter mot kalkylerade 12 000,alltså två tredjedelar av det regeringen tror. Med faciti hand kanske vi kan ta i hand.Det skulle vara minst lika värdefullt för barnfa-miljerna att förverka radikalt sänkta hyror för boendetän att t.ex. välbeställda familjer skulle få gratis barn-omsorg. Flera hushåll har trots en låg räntenivå intemärkt detta på hyresavin. De har inte fått lägre hyra.Särskilt svårt har personer som lever på a-kassa. genomsnittlig inkomst går en tredjedel av lönenefter skatt till hyra.Herr talman! Jag tänker på rätten till ett hem. Detstår i regeringsförklaringen att bostadspolitiken skallvara en social rättighet. Men ändå har vi en stor gruppmänniskor som är bostadslösa, varav ett flertal ärhemlösa. Det blir allt vanligare att vi ser uteliggare.Flera av dem är kvinnor med psykiska funktionshin-der. Då räcker det inte att regeringen satsar 10 miljo-ner kronor till kommunerna. Det är frivilligt förkommunerna eller ideella organisationer att sökadessa medel. Det måste bli en snabb uppföljning.Därför säger vi att den bostadssociala utredningensnabbt måste komma med direkta förslag på dettaområde. Därför yrkar jag bifall till Kristdemokrater-nas reservation nr 26.Herr talman! Regeringens förslag att utplåna bo-stadsforskningen är ödesdigert. Från ett tidigare an-slag till byggforskningen på drygt 164 miljoner kro-nor är regeringen nu beredd att gå ned till 64 miljonerkronor. Av dessa är redan upp-bundna i pågående projekt. Kvar blir 3 miljoner kro-nor till hela den samhällsutveckling som staten föror-dar.Den externa finansieringen var 181 miljoner kro-nor . bedömer regeringen, utan att tillfrågaaktörerna inom plan-, bygg- och bostadssektorn, attdessa i högre grad än tidigare tar hand om kunskaps-försörjningen. Själva svarar aktörerna att den sam-verkan som byggts upp kommer att raseras, eftersomde har gått in och velat anslå medel för just en sam-verkan. När regeringen drar ned sina insatser kommerde att tvingas att retirera på samma sätt. Kristdemo-kraterna har inte stillatigande kunnat se på detta skå-despel. Därför har vi i vår budget tillfört 50 miljonerkronor från anslaget för lokala investeringsprogramför ekologisk hållbarhet. Detta har fått en majoritet ibostadsutskottet, vilket vi är tacksamma för.Vår byggforskning har ett gott anseende interna-tionellt. Det är viktigt. Denna nedskärning, med dub-bel effekt genom att aktörerna drar sig ur, gör att200-300 forskare och doktorander skulle riskera attbehöva lämna sina tjänster redan från årsskiftet. Detskulle drabba utbildningen av arkitekter, civilingenjö-rer osv.En annan sektor som skulle drabbas är kvinno-forskningen. Boendesektorn är ett manligtdominerat område. Skämtsamt kan man säga att män-nen bygger och planerar våra bostäder och att kvin-norna bor i dem. Det är väl att dra till, men lite så kanman säga att det är.I budgetpropositionen föreslår man en markantneddragning av anslaget till byggforskning. Det ärpåtagligt att kvinnors forskning om bostäders utform-ning kommer att drabbas hårt. Därför måste dennaforskning uppmärksammas på ett speciellt sätt. Jagtror inte att den manligt dominerade byggsektornkommer att specialdestinera medel till kvinnoforsk-ning. Därför vill vi kristdemokrater öronmärkta 25miljoner kronor till kvinnoforskningen.Detsamma gäller forskningen inom handikappom-rådet. Det blir inte ett område som näringslivets aktö-rer kommer att kasta sig över.Det är också ett drastiskt steg att dra bort bygg-forskningsstödet om man vill ha rätsida på sjuka hus-fenomenet. Mycket av dagens byggforskning rörlivslängds- och kretsloppsfrågor för byggnader ochanläggningar, miljöfrågor kring den byggda miljönoch system för resurssnålt byggande. Vi har fått ettnytt inressant område inom boendet, IT i boendet igenusperspektiv - jag hoppas att det är till kvinnorsfördel - boendeförutsättningar med sociala lösningarosv. Vilken aktör på marknaden tar itu med forskningkring bostadssegregation? Vem forskar för att finnalämpliga bostäder för det ökade antalet hemlösa?Herr talman! Vi kristdemokrater har också talatom studentbostäderna. Vi tycker därför att det varkonstigt att regeringen ville dra bort 45 miljoner kro-nor. Vi anvisade direkt dessa 45 miljoner kronortillbaka i budgeten. Det visade sig senare att det fannsansökningar om 7 958 lägenheter. 600av dessa ansökningar hade kommit in efter den 12oktober. Om alla dessa skulle tillstyrkas skulle detbehövas ytterligare . Vi hoppas attäven de ansökningar som har kommit in efter den 12oktober skall få bli delaktiga. Flera har säkert startatsin projektering och byggnation.Sedan har vi inomhussidan - allergiproblemen.Jag var i en skola, som egentligen di-rekt skulle behöva allergisaneras. Men för att få möj-lighet att söka stöd till ekologisk omställning gällerdet inte enbart att sanera utan att kunna redovisanyckeltal för miljöeffekter osv. Vi fick t.o.m. hitta påatt vi måste ha en bassäng för att ackumulera energi.Det är viktigt och vällovligt. Men det vi önskade förstvar åtgärder för allergisanering, så att inte barn behö-ver vistas inne i ett sjukt hus. Detta gäller även förfamiljer. Därför har vi kristdemokrater velat öron-märka till allergisanering ochsom kan hjälpa till med fukt- och mögelskador. Dethar visat sig vara stora bekymmer.År 1999 har av klassats somInneåret 99. Man säger att alla skall må bra inomhus.För tids vinnande nöjer jag mig att yrka bifall tillde reservationer och yrkanden har lagtfram kompletterat med mitt yrkande om bifall tillreservation nr 26.Anf. 160 () replik:Herr talman! Jag vill fråga det hon sagt tidigare stämmer. Ni vill höja bo-stadsbidraget för barnfamiljerna med . Det kanfinnas skäl att titta lite närmare på det förslaget såsmåningom, och vi kanske kan enas. Men enligt upp-gift, och vad jag kan läsa i budgeten, har ni inte peng-ar till detta inom bostadsutskottets område. Ni måsteta de pengarna någon annanstans.Jag fick en uppgift att ni för att finansiera höj-ningen tar från barnfamiljernas barnbidrag.