prot · GL09113 · 1998-05-27 00:00:00 — 206 vill rikta uppmärksamheten på att det pågåen-de ärendet har tagit åtskilligt i anspråk änberäknat.Kammarens tidsprogram för resten av veckan ärmycket ansträngt, och det är därför angeläget att allamöjligheter att koncentrera debatten tillvaratas. Kortainlägg är alltså välkomna.Statsministerns lån av ett hus i (avsnitt 6.1)Anf. 207 ():Fru talman! Då det gäller gåvor till politiker ochpolitiska partier avviker i två avseenden frånvad som är normalt i andra västländer:För det första är lagstiftningen, som professorMadeleine påvisat i en artikel i nr 4/1996-97, vad gäller gåvor och politiskkorruption ovanligt svag i . Det är därför somen intresseorganisation utan problem kan betala tiotalsmiljoner kronor för att finansiera valrörelsen för ettregeringsparti - och dessutom ställa politiska krav påregeringen för att bidragen skall utbetalas.För det andra är den allmänna - eller kanske denmediala - attityden till gåvor ibland närmast drako-nisk. Det är därför som även de mest blygsammagåvor kan leda till mediedebatt om de uppmärksam-mas.Den förmån i form av semesterbostad i statsminister mottog 1997 varemellertid långt ifrån ekonomiskt obetydlig. Värdetkan uppskattas till åtminstone . Att detinte rörde sig om en gåva i form av ett fysiskt föremålutan om en tjänst saknar givetvis betydelse i ett etisktperspektiv.Därför är det naturligt att KU har behandlat fråganoch undersökt omständigheterna kring denna förmån.Även om lånet av lyxvillan inte hade direkt sambandmed statsministerns tjänsteutövning, så saknar det intesamband med det faktum att är stats-minister. Det var knappast i rollen som före dettakommunalråd i som lyxvillan ställdes tillhans förfogande. En statsminister är en statsminister,även då han sover.Folkpartiets slutsats av granskningen är att GöranPersson borde ha visat större försiktighet i sambandmed att han sökte natthärbärge för sig och sin familj.Det ligger ju knappast något orimligt i tanken att mani förväg tar reda på de ekonomiska villkoren för entjänst som man tänker utnyttja.Även om något formellt fel inte har begåtts, är detviktigt att regeringsledamöter - inklusive regerings-chefen - iakttar ett betydande säkerhetsavstånd tillgränsen mellan tillbörliga och otillbörliga gåvor. Sågjordes inte i detta fall.Det viktigaste med KU:s granskningsarbete - enverksamhet som har bedrivits - äroftast inte att komma åt ett enskilt statsråd, utan attuppmärksamma problem och att skapa bättre förhål-landen för framtiden.Jag tror att det nu aktuella granskningsärendet kanfå en sådan effekt. Vi har gått igenom och diskuteratde senaste regeringarnas etiska riktlinjer och jag troratt granskningen kommer att bidra till att Regerings-kansliets etikarbete får nya, friska impulser.Låt mig avslutningsvis berätta något om ett heltannat granskningsärende som behandlades t.o.m.innan och inleddesina värdefulla insatser i . Det ärett intressant exempel på att KU:s arbete ibland kan fåde mest oväntade effekter, i detta fall ett väsentligtbidrag till den svenska litteraturhistorien.Det hela börjar då professorn och skalden inträder som universitets re-presentant i prästeståndet vid 1828/riksdag.Geijer blir snabbt engagerad i samtidens konstitutio-nella frågor och han blir ledamot av konstitutionsut-skottet.Den 9 maj 1829 lämnar han in en granskningsan-mälan mot statssekreteraren för inre ärenden M GDankwardt. anser att Dankwardt visar bristan-de skicklighet i ämbetets utövning, men utskottetförkastar anmälan.Geijer hade redan tidigare känt missmod i riks-dagsarbetet, och detta gör honom ännu mera ned-stämd. ligger han vaken och grubblar. Pådagarna längtar han hem till umgängeskretsen i Upp-sala, inte minst till musiklivet i staden.Under ett KU-sammanträde nedteck-nar fyra rader på ett papper, där han uttryckersina känslor för riksdagsarbetet. Dessa rader kommersedan att bli en av de mest välkända delarna i densvenska centrallyriken. Jag hoppas att åtminstone allai KU i fortsättningen skall tänka på KU:s gransk-ningsarbete då vi hör eller någon annansjunga eller deklamera dikt Tonerna somlyder:Tanke, vars strider blott natten ser!Toner, hos eder om vila den ber.Hjärta, som lider av dagens gny!Toner, till eder, till er vill det fly.Anf. 208 ():Fru talman! Egentligen är det inte särskilt mycketatt tillägga i detta ärende utöver vad som redovisats ibetänkandet och i majoritetsskrivningen. Bakom ma-joritetens uttalande står ju alla partier i utskottet medundantag för . Ärendets konstitutionellavikt kan ju verkligen ifrågasättas. Sent omsider tycksockså representanter i KU ha insett detta.Reservationen utmynnar i att det bör utarbetas tydliganormer som skulle kunna accepteras av alla regering-ar, oavsett partifärg.Som framgår av vårt betänkande finns det redanen samsyn i dessa frågor. Det som skall göras är medandra ord redan gjort. Regeringen har i en skrivelse1996/97:56 utvecklat rutiner. Med hänvisning tilldenna skrivning beslutade attEtikkommitténs promemoria skulle läggas ad acta.Vi är naturligtvis alla överens om att regeringensledamöter, precis som sagts här och som sägs i promemoria, bör hålla ett betydandesäkerhetsavstånd till vad som är otillbörligt i de härsammanhangen. Här bör kanske nämnas att Riksåkla-garen vid sin prövning beslutade av-skriva en anmälan mot statsministern angående brott idet aktuella fallet.I reservation medges också att förmå-nen inte på något sätt haft samband med statsminis-terns tjänsteutövning. Man tycks också dela de övrigapartiernas uppfattning i utskottet, att det inte kanriktas någon konstitutionell kritik mot statsministern idet här ärendet. Därmed menar jag att allt som börsägas i ärendet är sagt. Sakligt sett finns det, som jagser det, ingen anledning att ytterligare ta kammarenstid i anspråk för diskussion i ärendet.Anf. 209 () replik:Herr talman! Jag skall fatta mig utomordentligtkort. Jag vill bara gör helt klart att anseratt det fanns anledning att rikta kritik därför att säker-hetsavståndet mellan gränsen för otillbörliga ochtillbörliga gåvor inte var tillräckligt stort, men visäger att något formellt fel icke har begåtts.Oavsett om det blir majoritetens eller Folkpartietslinje i utskottet som vinner voteringen - det skall blispännande att se - har anmälan och gransk-ningen fört frågan framåt. Jag tror att man har blivitmer uppmärksam på att även tjänster kan utgöra otill-börliga förmåner och att det blir en större försiktigheti framtida regeringar, oavsett vilka som kommer attsitta i dem.Anf. 210 ():Fru talman! Jag vill inleda med att beklaga detfaktum att har en statsminister som har enförmåga att fixa förmånliga semestrar just genom attanvända sig av sin position som statsminister. Tidiga-re var det vingården i det sedan sker i strid mot de skrivna spelreglersom finns vad gäller gåvor och förmåner till statsrå-den är givetvis anmärkningsvärt. Därför är det förmig, som för så många andra medborgare i vårt land,helt obegripligt att statsministern kan undgå kritik idetta ärende.Utskottets bedömning lyder som följer: "Det kaninte hävdas att förmånen i fråga haft samband medGöran tjänsteutövning. Någon kritik frånkonstitutionella utgångspunkter kan därför inte riktasmot statsminister i detta ärende. "Ja, det är utskottets bedömning - en bedömningsom dock inte delas av dess ordförande, vilket glädermig. I sin reservation framhåller ordföranden attstatsministern borde ha visat större försiktighet samtatt det är önskvärt att det utarbetas tydligare normerför vad som är godtagbart och inte. Jag delar alltsåordförandens åsikt vad gäller krav på större försiktig-het, men jag står inte bakom denna reservation då jaganser att reglerna är tydliga och att reservationen iövrigt är för svag.Vad gäller bedömningen om att förmånen inte haftsamband med statsministerns tjänsteutövning måstejag ställa en fråga till vice ordföranden i konstitu-tionsutskottet: Menar på fullasteallvar att som exempelvis grundskollä-rare från eller som arbetare på iKatrineholm också hade fått denna förmån av denspanske affärsmannen? Självklart var detta en gåvatill just därför att han är statsminister.Om nu dessutom anser attGöran resa helt och hållet var en privat resa,måste ju frågan ställas: Hur kunde han och hans fru dåfå använda sig av försvarets flygplan för att ta sig tillMalaga på semester?Redan när statsministern gav i uppdrag åt en"underställd personal" - i det här fallet en UD-tjänsteman - att ordna en semesterbostad på det sättsom skedde, anser jag att statsministern begick ett fel.Att en person i beroendeställning får ett sådant upp-drag är definitivt inte bra. Att sedan statsministerninte, innan han tackade ja till huslånet, tog reda påkostnad, ägare m.m. är mycket märkligt, för nogmåste väl regeringens ledamöter, inklusive GöranPersson, känna till att det är den enskilde själv somhar ansvaret att följa regelverket vad gäller gåvor ochförmåner.Jag har läst regelverken framlänges och baklängesmånga gånger, men ingenstans står det: Obs! Dessaregler gäller ej . Däremot står det tyd-ligt i regelverket om den enskildes ansvar. Det stårockså: Förmåner är trevliga att få. Men när man får eninbjudan eller någon annan förmån kan det finnasanledning till en stunds eftertanke.Detta måste statsministern fullständigt ha missatoch inte bara statsministern utan så gott som hela KU.Skälet för denna restriktivitet som finns i etikreg-lerna är att allmänhetens förtroende för regeringensledamöter annars kan rubbas. Jag vågar påstå att heladetta ärende och hur det har hanterats inte bara harrubbat förtroendet för statsministern utan även förtro-endet för KU. KU:s förtroende har fått sig en redigsmäll. Om inte KU:s ledamöter skall granska att re-geringens ledamöter följer de etikregler som finns -ja, vem skall då göra det?Eller är det ingen som skall granska om regeringenbryter mot etik- och moralreglerna? Jag undrar vadIngela och , som är satta attarbeta fram ytterligare etik- och moralregler för soci-aldemokrater efter allt som har hänt runt omkring ivårt land, tycker om detta.Om det i KU skall tas politiska hänsyn när statsrådgranskas har KU helt missuppfattat sin uppgift. Då ärdet dags att lyfta bort granskningsansvaret från KU:sbord. Det går inte att ha en grupp granskare som harhållhakar på varandra. Det är nämligen något somrubbar allmänhetens förtroende.Dessutom anser jag att det är stora brister i deuppgifter som finns i ärendet angående statsministernshuslån i . Det kunde nog delvis ha avhjälptsom det hade funnits vilja från utskottet att utredafrågan ordentligt. Flera uppgifter som framkommit ärmotsägelsefulla, och inte alls klara och tydliga, somKurt försökt få dem att framstå.Förmånen som uppskattas till åtminstone 25 000kr enligt betänkandet kan man säkert utan att överdri-va nästintill fördubbla. Marknadsvärdet för två veckorhandlar om runt . Och observera attdet i etikreglerna står att det är just marknadsvärdetsom skall räknas, och inte vad det har kostat givaren.Fru talman! I detta ärende finns mycket att funderaöver. Hur skall allmänheten kunna förstå att de skriv-na etikregler som finns och som är så tydliga inte harnågon som helst betydelse när det gäller landetsstatsminister, som faktiskt borde vara landets främstaförebild vad gäller etik och moral? Hur skall allmän-heten kunna förstå att gränsen mellan tillbörligt ochotillbörligt kan vara för en van-lig tjänsteman, medan det är helt okej att vår statsmi-nister tar emot en gåva till ett värde av runt ?KU bör även fundera över omgranskningsärenden skall läggas på KU:s bord ochhanteras av bl.a. före detta statsråd eller blivandelobbyister. För mig är svaret mycket bestämt: Låtnågon annan ta hand om granskningsären-dena! Då skulle säkert statsministern få ta emot denkritik han så väl förtjänar för den gåva och förmånsom vi nu har diskuterat.Regeringens eller enskilda statsråds hantering avkronförsvaret 1992 (avsnitt 8)Anf. 211 ():Fru talman! Jag skall först göra ett konstaterande.Centerpartiets riksdagsgrupp ansluter sig till majorite-tens uppfattning i den här frågan. Många vetenskapli-ga undersökningar och utredningar kommer att belysadetta dramatiska skede i vår ekonomiska historia.Som utskottet säger kan det då komma fram uppgiftersom kan ge KU anledning att närmare granska förhål-landen som har samband med kronförsvaret.Själv kommer jag att rösta för godkännande avanmälan i reservation 18. Vi borde redan nu kunnarekommendera KU att ge t.ex. möjlighet att i ett KU-förhör lämnasin version av vad som egentligen hände under dendramatiska kulmen på valutakrisen 1992.Det som ger KU anledning att ta upp frågan omkronförsvaret är misstanken att otillbörlig hänsyntagits som strider mot den grundlagsfästa principenom medborgarnas likabehandling.Som utskottet konstaterar har dåvarande finans-minister enligt boken förkla-rat försvaret av kronan bl.a. med att svenska storföre-tag och banker hade stora lån i utländsk valuta sedanstaten genom en ny valutanorm överlåtit upplå-ningen i utländsk valuta till svenska företag och pri-vatpersoner. Hade valutakursen "brustit rätt upp ochned" utan några politiska krispaket hade detenligt lett till katastrof. Principen omlikabehandling utesluter enligt utskottets mening intesådana ställningstaganden från rent samhällsekono-miska utgångspunkter.Det hade onekligen varit intressant att fråga AnneWibble om inte dessa statens finansiärer också tjänatordentligt på att låna billigt utomlands och låna utdyrt till staten om de inte hade försäkrat sig mot valu-tarisken. Storföretag brukar väl göra det.Vidare lär en hel del spekulation mot kronan hadrivits just av samma storföretag som skyddade. Men kommuner och småföretag,som fick försäkringar av sina bankkontakter att kro-nan skulle försvaras, drabbades hårt. Räntans höjderdrev många annars sunda företag i konkurs och acce-lererade arbetslösheten.Det är inte KU:s sak att granska roll.Men det skulle kunna komma fram information isamband med en sådan granskning som skulle hakonstitutionella implikationer. Som utskottet påpekarhar revisorers kansli förklarat att eneventuell undersökning i fråga om valutakrisen inteskulle vara främmande för revisorernas verksamhet,och att ett uppdrag kunde ges till utländska forskare.Eftersom är ett litet land där alla känner allatror jag att t.ex. finländska och norska forskare skullekunna tillföra en ytterst värdefull kunskap. Jag harlämnat förslag till en sådan granskning till Riksdagensrevisorer som det står de nyvalda revisorerna i höstfritt att genomföra.Fru talman! vill jag säga att mitt ivriga in-tresse för denna fråga inte hänger ihop med en lust attfinna syndabockar. Vi är alla medskyldiga - vi somvar i politisk beslutsställning ochframåt. Det dramatiska kronförsvaret var kulmen påen lång utveckling , då anpass-ningen till en EU-ekonomi började med avregleringav kapitalet, skatteomläggning och avskaffande avinflationsekonomin.Fastighetsspekulanterna byggde korthus, och ban-kerna var som lössläppta kalvar . Landet var ikris, och samstämmigheten i var kompakt.Jag var själv med i riksdagsgrupp ochhejade på. Vi hade konkurrensdevalverat ,och skulle vi visa att vår krona var att lita på. Tan-ken på hur väl det fungerar med en flytande valuta,som vi har , kom åtminstone inte för mig. Alla ställa upp för , och vi gick med på det enakrispaketet efter det andra.Men står det klart för de flesta att vi gjorde heltfel. Vi hade fel i regering och riksdag. Det är viktigt att vilär oss av erfarenheten. Det är mitt motiv för att röstaför godkännande av anmälan i reservation 18.Anf. 212 ():Fru talman! Eftersom timmen är sen och debattenhar dragit ut skall jag hålla bara ett litet anfö-rande.Jag delar i väldigt mycket det som säger. När KU först fick denna anmälan, föröver , förde vi en diskussion. Vi ansåg attdet behövdes en rad ganska breda undersökningar föratt man skulle ringa in kronförsvaret.Men när diskussionerna har förts vidare har detstått helt klart att det faktiskt finns ganska tydliga ochbegränsade omständigheter som egentligen bara kanoch bör utredas av . Det är justdessa som tar upp i sitt inlägg.Det gäller hur behandlingen av olika intressenter harvarit och om det har förekommit sådana tips frånregeringsledamöters sida till vissa kretsar inom fi-nansvärlden att de har kunna hålla sig skadeslösa.Jag tycker att det är beklagligt att vi inte har kun-nat samla en majoritet av till attgöra en sådan begränsad och tydlig undersökningredan denna gång. Men frågan får leva vidare, ochåterkomma till nästa granskningstillfälle.Anf. 213 ():Fru talman! Inte heller jag har något ytterligare atttillägga utöver det som och Ken-neth har sagt. Jag hoppas att säga några ytterligare ord, så räcker säkert det.Anf. 214 ():Fru talman! Jag tror att det också här finns ensamsyn mellan partierna i närdet gäller kronförsvaret, att det är en intressant fråga.Vad vi egentligen möjligen är oense om är när detskulle vara lämpligt för att gesig i kast med en sådan fråga.Det är, precis som har sagts här, somfrågan presenteras för . kom vi jufram till att skulle ta kontaktermed en del andra riksdagsorgan i denna fråga. Det harvårt kansli gjort. Man har haft kontakter med Riksda-gens revisorer, man har haft kontakter med finansut-skottet, och man har haft kontakter med statsveten-skapliga institutioner. Vad vi kan konstatera är attdet finns ett stort intresse för dessa frågor också iandra sammanhang. Det finns doktorsavhandlingarsom berör dessa områden. Det finns dessutom en radekonomer som i uppsatser och i andra sammanhanghar försökt tränga in och beskriva frågan. Vi vetdessutom också att det på olika håll förekommerforskning.Jag håller naturligtvis med de som säger att detfinns konstitutionella aspekter som är intressanta, t.ex.vilka kontakter som regeringen hade dåkrisen var. Naturligtvis är det också intressant urkonstitutionell synpunkt att försöka få fram vilkenberedskap som regeringar har mot denna typ av situa-tioner.Jag vill emellertid än en gång understryka att jaginte tror att det är så mycket i sak som skiljer oss åtutan att det snarare är när det är en lämplig tidpunktför att ta sig an frågan sommöjligen kan vara skiljande.Jag vill bara för fullständighetens skull nämna atten utredning om folkstyret i tillsattes i sep-tember 1997. Det är också uppenbart på det sättet attden på ett eller annat sätt också kommer att kunnaberöra dessa frågor. Majoritetens bedömning är väl attvi ytterligare kan avvakta innan ett slutgiltigt ställ-ningstagande görs av hur den här frågan skall tacklas.I reservationen framgår det klart och tydligt attäven reservanterna menar att denna fråga skall hållasvid liv, som sade. Och man antyderfaktiskt i reservationen att det sannolikt kommer attkomma en ny anmälan till det konstitutionsutskottsom kommer att jobba hösten efter valet. Det är alltså,såvitt jag förstår, ingen risk för att frågan på något sättsuddas ut eller dör ut, utan den finns aktuell och le-vande.Med det som utgångspunkt tycker jag nog att vikan leva med denna situation och inse att vi har litetolika uppfattningar om själva hanteringen och när denrätta tiden är mogen.Anf. 215 () replik:Fru talman! I stället för att hålla något anförandefår jag replikera tycker att på ett myckettydligt sätt visade vad jag nämnde i mitt inledningsan-förande och som och jag påbör-jade en replikdiskussion om vid halvtolvtideneller tolvtiden. Då sade jag att när företrädare förborgerliga regeringar och Socialdemokraterna äröverens så händer det att de spelar under täcket ochförhindrar och försvårar en granskning. Och dettatycker jag är ett typexempel. Här har ni lyckats skjutaupp en ordentlig granskning på grund avatt ni har gemensamma intressen. Och vi i de mindrepartierna som har stått litet utanför regeringsmaktenunder de senaste perioderna får ta skeden i vackerhand, så att säga. Men man får väl hoppas att detkommande har litet mera tåga isig och vågar granska även dessa känsliga frågor.Anf. 216 () re-plik:Fru talman! Jag konstaterar att på grund av den sena timmen pratar litetgrand i nattmössan, därför att det inte är fråga om attvi från socialdemokratiskt håll eller från den övrigautskottsmajoritetens sida spelar under täcket. Jag harju haft anledning att understryka detta tidigare förPeter . Men hans minne tycks inte vara sär-skilt väl utvecklat.Vad det här är fråga om är att vi har gjort en sak-lig bedömning av läget. Och vi har ansett att det intekan vara rimligt att nu gå in och göra den konstitutio-nella granskningen förrän vi har ytterligare fakta somär nödvändiga för att den skall bli bra genomförd.Jag kan bara än en gång konstatera att vad somskiljer oss åt inte så mycket är själva sakfrågan utannär tiden skulle vara mogen för att göra en sådaninsats från sida. Man kan t.ex.inte utesluta att ett kommande konstitutionsutskottkanske kommer till den ståndpunk-ten. Det får det nya avgöra.Men det finns alltså en majoritet som på goda grunderhar kommit fram till den slutsats som gäller . Jagtycker alltså att det är litet onödigt av börja föra tal om spel under täcket. Det finns alltsåingenting sådant i dessa sammanhang. Jag tycker inteatt det är särskilt värdigt en utskottsledamot i konsti-tutionsutskottet att diskutera utifrån dessa utgångs-punkter.Anf. 217 () replik:Fru talman! Jag kan säga så här i stället:Jag håller med om att tidenännu inte verkar vara mogen. harju sagt det i debatten. Det är fortfarandeför känsligt för Socialdemokraterna, för ,för och för att ta fram hur detta isjälva verket gick till. Det behöver ju inte vara så attni spelar under täcket. Ni talar ju ganska öppet om atttiden inte är mogen. Det är fortfarande för jobbigt attgöra en ordentlig granskning.Anf. 218 () re-plik:Fru talman! Jag skall gärna ge ettbättre betyg för denna replik än för den förra.Anf. 219 () replik:Fru talman! Det finns ett ordspråk jag en gånghörde och som löd:För lata svin är marken alltid frusen.Men det skulle jag inte vilja säga när det gällerKurt som jag har förärat. Jagfår väl i stället säga:För mätta lejon är bytet alltid osmakligt.Med detta menas att tidpunkten inte är lämpligjust . Det är en viktig fråga, men tidpunkten är interiktigt lämplig, och vi får återkomma, och det ena ochdet andra skall göras.Jag tror att vi, när vi har diskuterat Bengt-OlaRyttars förtjänstfulla och påpassliga anmälan mer änvad vi hade tid med förra gången vi behandlade den ikonstitutionsutskottet, faktiskt har kunnat ringa in enganska precis konstitutionell frågeställning som är såavgränsad och tydlig att det egentligen bara är konsti-tutionsutskottet som på allvar och rejält kan gå tillbotten med den, och det borde konstitutionsutskottetnu ha gjort. Men eftersom det inte är gjort till ärdet inte mycket mer att göra åt saken än att återkom-ma till frågan om möjlighet ges för oss som är här ikammaren vid nästa granskningstillfälle.Anf. 220 ():Fru talman! Det är intressant att konstatera attkonstitutionsutskottet har ett visst intresse för frågan.Men det är en besvikelse att göra nästakonstaterande, nämligen att intekänner sig moget att ge sig på frågan. Men det harändå gått detta skedde. harlämnat politiken, vilket borde göra det hela litet enk-lare att hantera.Anledningarna till att jag tycker att det är så oer-hört viktigt att vi verkligen får reda på vad som händeär flera. Det här kostade oerhört mycket pengar förstaten och, inte minst, för samhället. Det finns beräk-ningar som säger att själva växelkursförlusten i Riks-banken ligger någonstans mellan 25 och 95 miljarderkronor. Det kan variera beroende på att det i storutsträckning handlade om terminsköp, som är litetsvårberäkneliga om man inte har hela faktaunderlaget.Den stora kostnaden ligger naturligtvis i samhällseko-nomin - på alla företag som gick i konkurs och på allamänniskor som förlorade sina jobb. Vi borde vetavarför det blev så.Detta är ett dunderfiasko för den ekonomiska po-litik och den valuta- och penningpolitik som då till-lämpades - ett historiskt dunderfiasko.