prot · GL0958 · 1998-01-29 00:00:00 — Vår ambition är att, utan att göra avkallpå för oss viktiga principer, arbetsgruppen skallkunna presentera ett förslag till kommissionen för demänskliga rättigheterna med denna innebörd. Underåret har också varit i kontakt med ett stortantal stater i ett försök att bereda mark för framstegvid arbetsgruppens kommande möte.Det vi i första hand vill uppnå är:att en 18-års åldersgräns skall gälla för såväl di-rekt som indirekt deltagande i väpnad konflikt,att en 18-års åldersgräns skall gälla för rekryteringtill såväl reguljära som irreguljära styrkor,att en 18-års åldersgräns skall gälla både frivilligrekrytering och tvångsrekrytering,att reservationer till tilläggsprotokollet inte skallvara tillåtna,att kommittén för barnets rättigheter skall gesmandat att övervaka efterlevnaden av protokollet,att protokollet träder i kraft då tio stater har ratifi-cerat.Om arbetsgruppen kan avsluta sitt arbete i årkommer vi därefter att rikta våra ansträngningar på atttilläggsprotokollet godkänns av kommissionen för demänskliga rättigheterna och att det därefter antas igeneralförsamlingen. Därefter inleds det nog så vikti-ga arbetet med att få stater som varit positiva till ettprotokoll att verkligen ratificera det. Mycket arbeteligger framför oss om barn verkligen skall förhindrasatt delta i väpnade konflikter. Här har enfortsatt viktig roll att spela, och vi kommer att fortsattengagera oss mot bruket av barnsoldater.Anf. 10 (m):Herr talman! Jag ber om ursäkt för min något ab-rupta och sena ankomst. Jag fick litet olika informa-tion om när interpellationen skulle komma upp.Jag vill framföra ett varmt tack för det svar somstatsrådet har givit. Svaret är mycket positivt, och jaghade faktiskt inte haft någon anledning att vänta mignågot annorlunda heller. De mål som utrikesministernvill arbeta för ställer jag, liksom jag tror de allra flestai , mig helt bakom. För oss alla är det själv-klart att bruket av barnsoldater är förkastligt och attrekryteringen av barnsoldater måste upphöra. Detfinns kanske ibland definitionssvårigheter i arbetet;irreguljära styrkor och liknande halvkriminella styr-kor, eller vad man nu skall kalla dem. Det är svårt attdra gränserna, men det spelar ingen roll. Man måsteändå på alla sätt försöka komma till rätta med detta.Jag vill dock ställa några kompletterande frågor.Den första gäller hur utrikesministern bedömerUSA:s agerande på den här punkten. Det tycks somom det skulle kunna finnas några få soldater kvar iUSA:s armé som är . Jag har blivit upplystom att det skulle vara detta som gör att interiktigt vill delta i arbetet fullt ut. Men det borde ändåfinnas utsikter att kan bringas att godta 18-årsgränsen. har ju tydligen ställt sig bakom dennär den varit uppe förut. Inte minst gäller detta i be-lysningen av att gärna vill agera stormakt ävenpå det moraliska området.Den andra frågan gäller arbetet med tilläggsproto-kollet. Det är givetvis viktigt att inte göra avkall påviktiga principer - det säger ju också utrikesministernhär. Men om man skall få genomslag för dessa prin-ciper kanske man också parallellt måste arbeta med enomfattande opinionsbildning i de här frågorna. Då ärtidsfaktorn en viss svårighet. Måste det vara ett själv-ändamål att bringa detta arbete klart , bara därföratt man vill ha ett snabbt resultat? Det kan ju vara braom man får igenom alla sina principer med kort var-sel, men om man ser att man måste kompromissa pågrund av tidsbrist är det illa. Då kanske det tjänar påatt mogna något.Den tredje frågan är om i likhet med Ka-nada i minfrågan skulle vilja ta på sig en ledande roll,kanske med några andra länder, när det gäller helafrågan om barnsoldater. Det kanske skulle kunna varaaktuellt att sammankalla en större konferens somkunde ta upp frågor om hur man förebygger använ-dandet och rekryteringen av barnsoldater, kartlägg-ning av omfattningen och demobilisering av barnsol-dater. Inte minst skulle den också kunna ta upp denviktiga rehabiliteringen av barnsoldater som haftkrigsupplevelser. Om en sådan här fråga lyfts upp påen tillräckligt hög politisk nivå kan en internationellopinionsbildning kanske komma till stånd på ett ännubättre sätt än . Jag tycker att det finns vissaparalleller med det framgångsrika arbetet som harbedrivits mot antipersonella minor. Jag vill gärnafråga utrikesministern om ifall , kanske till-sammans med några andra länder, kunde ta på sig entydlig ledarroll på detta område.Anf. 11 ():Herr talman! Jag tycker att det är väldigt bra attGustaf har väckt denna interpellation ochatt vi får upp diskussionen för att få en konkret redo-görelse av vad faktiskt gör. Jag har svårt atttro att någon skulle kunna ha någon annan uppfattningi frågan. Den svenska positionen är något som vi i allapartier står bakom.Det som vi kan diskutera, och liksom vonEssen vill jag gärna höra mer om det, är hur passaktivt kan vara. De exempel utrikesministernger här är bra och positiva, men vi är en del personersom tycker att man kan höja ribban ännu mer på dettaområde eftersom problemen med barnsoldater är en såpass angelägen och stor fråga.Jag har några ytterligare konkreta frågor utifrånsvaret.Den ena gäller protokollen och förhandlingarnamed FN. Detta gäller självfallet stater emellan. Menhur ser utrikesministern på förhållandet att det även ibefrielserörelser, väpnade rörelser och så kalladebefrielserörelser finns ett bruk av barnsoldater somman inte kan komma åt på samma sätt med protokolloch beslut stater emellan? Hur kan man arbeta medden sidan? Barnen blir ju på intet sätt mindre lidandedär än om de värvas av en stats armé.Det står väldigt mycket om vad har gjortoch hur regeringen har agerat. Men på det här områ-det har många frivilliga organisationer, framför alltRädda Barnen, varit oerhört aktiva. Min andra frågaär: Hur ser utrikesministern på hur skall kun-na samarbeta dels med svenska folkrörelser, framförallt , dels internationellt för att få ge-nomslag i andra länder och komma fram till ett skededär så många länder som möjligt ansluter sig?Anf. 12 Utrikesminister ():Herr talman! Detta är en mycket angelägen upp-gift. Därför lägger vi från svensk sida ned stor mödapå den. Vi har varit mycket aktiva när det gäller helabarnkonventionen, och även i denna del när det gällerarbetsgruppens arbete.Eva ställde några frågor, t.ex. omtilläggsprotokollet, som naturligtvis skulle gälla mel-lan stater. Samma sak bör gälla också organisationer,befrielserörelser och andra grupper. Detta tas ocksåom hand i protokollet. Det kan aldrig bli juridisktbindande på samma sätt som mellan stater, men detfinns där.Alla stater är självfallet inte positiva till detta. Vihar en uppförsbacke att gå i. Det är rätt som Gustafvon nämnde - är tveksamt. Vi har förtmånga diskussioner med amerikanska myndigheteroch politiker under resans gång. Jag kan inte gå in påvarför de är tveksamma, men de har sina skäl. Vihoppas att , liksom andra länder, skall ändra sig.Vi siktar nu in oss på att arbetsgruppen skall nåresultat. Sker inte det är det klart att vi måste fortsättapå annat sätt.Vi känner oss ju inte så tidspressade i den här frå-gan att vi skulle vara beredda att kompromissamycket långt. Detta är så viktiga principer att dettänker vi inte göra. Då får man försöka på något annatsätt, och opinionsbildning är naturligtvis väsentligt.Där tar regeringar och enskilda organisationer hjälpav varandra. Hela hanteringen av minfrågan är ettmycket gott exempel på hur bra det kan gå när mangår hand i hand på det sättet.Den här frågan är litet annorlunda än kampanjenmot minorna. Här finns det ett tydligt engagemangfrån FN-chefen. Det fanns det i och för sig i minfrå-gan också, men här finns det en särskild representantsom arbetar med detta. Man har tagit hand om den härfrågan. Det finns en FN-studie där det finns mycketatt hämta när det gäller hanteringen av detta. General-sekreteraren har en särskild representant som skalldriva på arbetet. Det är naturligt för oss att arbetatillsammans med FN i den här frågan.När jag träffade min kanadensiska kollega talade vi om minkam-panjens förträfflighet och erfarenheterna av den, menvi kom också över på just det här området och omKanada och , som har varit mycket intressera-de av att arbeta tillsammans med enskilda organisa-tioner, kan göra någonting tillsammans. Jag är öppenför det. Jag vill inte säga att vi nu skall ta på oss nå-gon ledande roll, men vi vill vara aktiva i detta. Ochvi vill framför allt stödja FN:s generalsekreterare i dethär arbetet.Anf. 13 (m):Herr talman! Det är givetvis alldeles utomordent-ligt bra att utrikesministern och UD har rader av kon-takter för att driva den här frågan på det sätt som harskildrats. Jag har ingenting att invända mot det. Iblandhar man dock en känsla av att FN i all sin förträfflig-het, men också i all sin byråkratiska tyngd, kan varaett hinder för att få saker och ting gjorda snabbt. Såvar det ju litet grand med minfrågan, om vi skall varaärliga.Jag menar inte att man skall gå förbi FN och göraen egen konstruktion av detta, men man bör ju varapådrivande tillsammans med några andra länder så attfrågan förs framåt. Jag uppfattar att utrikesministernhelt tydligt har tagit på sig den rollen.Vi har ju konstaterat att opinionsbildning är vik-tigt. Det är faktiskt av den anledningen som jag ställ-de den här interpellationen för att utrikesministernskulle få möjligheter att redogöra för sina görandenoch låtanden på det här området. Jag tror att det kanvara intressant för en bredare publik, även om det inteär så många som sitter här och lyssnar just . Men vivet ju att det fungerar så.Jag hoppas verkligen att det här arbetet kan fort-sätta. Vi är nog många som kommer att följa det somkommer att ske framöver med stort intresse.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1997/98:113 om Is-raelAnf. 14 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig om re-geringens politik vad avser israeliska folkrättsbrott,särskilt bosättningar på ockuperad mark. BengtHurtig berör särskilt möjligheten att vidta åtgärder iform av sanktioner, antingen ensidigt från svensk sidaeller inom ramen för EU och FN.Herr talman! Låt mig inledningsvis säga att densvenska regeringen protesterat motIsraels folkrättsstridiga bosättningar på ockuperadmark. Den principiella svenska ståndpunkten harframförts vid upprepade tillfällen i kontakter medföreträdare för regeringar. Fredsprocessenmellan och palestinierna saknar sedan ett årpåtagliga framsteg. Det är viktigt att båda parter byg-ger vidare på vad som uppnåtts gemensamt och att deavstår från åtgärder som hotar försöken att återupptafredsprocessen.Vad gäller frågan om möjligheten av EU-sanktioner mot de illegala bosättningarna konstaterarjag att varor från bosättningarna inte täcks av dethandelsavtal som finns mellan och . Avtaletberör varor med ursprung i staten territorium.Varor från bosättningar kan således inte införas tillEU under åberopande av de förmånliga villkor somIsraels handelsavtal med EU erbjuder.Frågan om handel med varor med ursprung i is-raeliska bosättningar på ockuperad mark röner berät-tigad uppmärksamhet även i . Mycket av denaktuella produktionen är avsedd för den israeliskamarknaden. Den israeliska fredsrörelsen har sam-manställt en lista över produkter från bosättningarna. Islutet av 1997 genomförde fredsrörelsen demonstra-tioner utanför israeliska affärer med uppmaningar tillbojkott av sådana produkter, vilket visar att dessafrågor är kontroversiella också i Israel.Frågan om de israeliska bosättningarna var under1997 föremål för behandling i vidtvå tillfällen. hade då att ta ställningtill resolutionsförslag som bl.a. fördömde de israelis-ka bosättningarna och förklarade dem illegala. Bådagångerna föll förslagen tyvärr på amerikanska veton.Mot denna bakgrund bedömer jag det utsiktslöst attnu i säkerhetsrådet försöka driva ännu mer långtgåen-de förslag, t.ex. om sanktioner. Ensidiga svenskaåtgärder i form av sanktioner mot de israeliska bo-sättningarna - något som interpellanten efterfrågar -är inte aktuella.Bengt berör vidare den resolution som dettionde brådskande extra mötet med antog om israeliska aktivite-ter på av ockuperat område, inklusive Jerusa-lem. röstade för denna resolution. BengtHurtig anger att regeringen inte tackat ja till inbjudanfrån till en konferens om åtgärder för atttillämpa den fjärde på ockuperatpalestinskt område, inklusive . Någon sådaninbjudan från finns inte. Som jag tidigaresvarat (fråga 1997/98:31) uppdrogs iresolutionen åt FN:s generalsekreterare att lämna enrapport till församlingen i frågan. Generalsekreterarenvände sig till depositarien , som i sin turkontaktade alla parter i konventionen med en begäranom synpunkter för vidarebefordran till generalsekrete-raren. , i likhet med övriga medlemsstater iEU, svarade att det är angeläget att finnalösningar på konflikten i och att vi medoro ser på utvecklingen i de ockuperade områdena,inklusive . Vidare föreslogs att Schweizskulle undersöka möjligheterna att sammankalla ettexpertmöte för att utröna de politiska och juridiskaförutsättningarna för en konferens mellan konventio-nens alla parter.Efter det att generalsekreteraren avlämnat sin rap-port återupptogs generalförsamlingens extra möte den13 . I resolutionen ES-10/4, som dåantogs, rekommenderades bl.a. att arrangeraett expertmöte. Ett sådant expertmöte har till uppgiftatt närmare belysa frågan om att inkalla en konferensom åtgärder för att tillämpa den fjärde Genèvekon-ventionen på ockuperat palestinskt område. Deposi-tariens arbete fortsätter således.Herr talman! Bosättningsfrågan är ett av de störstahindren för en fredlig lösning av konflikten mellan deisraeliska och palestinska folken. Därför finns det allanledning för omvärlden att noga följa frågan ochsöka bidra till en lösning.Anf. 15 ():Herr talman! Jag tackar utrikesministern för sva-ret. I svaret sägs att fredsprocessen mellan ochpalestinierna saknar påtagliga framsteg.Det är så sant. Man kan nog gå ett steg längre ochsäga att fredens fiender nu håller på att segra. Dennuvarande regeringen i bär ett tungt ansvar förden utvecklingen.Jag vill också passa på och uttrycka min upp-skattning av insatser under veckangenom undertecknandet av avtalet om fortsatt biståndtill den palestinska befolkningen och olika MR-projekt i området.Den israeliska bosättningspolitiken är folkrätts-stridig. För många av oss som arbetat med fredspro-cessen är den en nästan outhärdligt provokativ politik.Men denna politik måste också ses i ljuset av alla deåtgärder vidtar i strid med folkrätten och deinternationella konventioner som tillträtt. Dethandlar ju inte bara om att beslagta landområden utanockså om att riva hus och dra in identitetshandlingar.Man för resonemang om s.k. demografisk balans föratt hålla nere antalet palestinier, man genomför kol-lektiva bestraffningar och skär av försörjningsmöjlig-heter. Man använder t.o.m. tortyr vid förhör. Israeltorde vara det enda land som lagt framett förslag som skulle kunna ge rätt till tortyr.Det här är enligt min mening ett lagvrängeri somIsraels regim inte borde tillåta sig som ledare för enrättsstat.När det gäller den nu aktuella frågan om ekono-miska sanktioner mot produkter från de illegala bo-sättningarna säger utrikesministern, under åberopandeav handelsavtalet mellan och , att varor frånbosättningarna inte kan införas i EU. Men det går inteatt skilja produkter från det här området åt. Visserli-gen finns fredsrörelsens lista på produkter. Men deallra flesta konsumenter i EU har inte tillgång till denhär listan, och EU:s gränskontroller har heller ingeteffektivt instrument för att skilja varor från bosätt-ningarna från andra varor.Det logiska kravet borde vara att tvinga attinföra en ursprungsmärkning. En sådan åtgärd skulleockså kunna försvaga kraven på en total bojkott avprodukter från . Krav på en ursprungsmärkningskulle också kunna vara ett stöd till den israeliskafredsrörelsen och kunna drivas inom såväl Europeiskaunionen som . Såvitt jag förstår harockså frågan om sanktioner mot produkter från bo-sättningarna tagits upp i samtalen mellan ochPierre Schori.Utrikesministern säger vidare att man i säkerhets-rådet har drabbats av två veton mot resolutionen somfördömt bosättningarna. Men jag menar att möjlighe-terna därmed inte är uttömda inom Förenta nationer-na. Generalförsamlingen kan ju också agera enligtresolution 3.7.7 , där det sägs att om fredenhotas kan generalförsamlingen rekommendera med-lemmarna att vidta kollektiva åtgärder. Rimligenborde en förfrågan om sanktioner också kunna be-handlas av generalförsamlingen.Den tionde extra generalförsamlingen uppdrog,som utrikesministern sade, åt de fördragsslutandeparterna i den fjärde av den12 att via en konferens försöka genom-driva konventionens tillämpning i de ockuperadeområdena. När det sedan kom en förfrågan från de-positarien tycker jag nog att age-rande kunde ha varit starkare. De flesta stater somröstade för resolutionen i FN har också i sina svar tillSchweiz aktivt önskat en konferens, medan Sverigeenbart har tagit ställning för ett expertmöte som skallundersöka möjligheterna till en konferens. är detrisk att också det här förhalas, medan läget förfredsprocessen bara försämras. Jag motser gärnautrikesministerns svar på de synpunkter som jag hargett på de här frågorna.Anf. 16 ():Herr talman! Jag vill tacka för att utrikesministernklart uttrycker att det inte är aktuellt från Sverigessida att begära sanktioner. Det var den begäran somBengt hade som gjorde att jag anmälde mig tillden här interpellationsdebatten. Jag tycker att det ärväldigt viktigt att vi är klara på den här punkten. Vihade en interpellationsdebattsom handlade om fredsprocessen. Utrikesministernvar också då mycket klar och menade att det inte varaktuellt med sanktioner. Jag tycker att det är viktigtatt det har konstaterats omigen i dag.Jag menar för min del att det är oerhört viktigt attdet finns en balans i de diskussioner som förs om denoerhört sköra fredsprocessen. Sedan vi hade den förrainterpellationsdebatten har läget i fredsprocessentyvärr låsts ytterligare, och förutsättningarna ser ty-värr ännu sämre ut än de gjorde då. Det är jag denförsta att beklaga.Jag tycker att det är mycket viktigt att få sagt attdet både för del och för del är vik-tigt att fredsprocessen kan fortsätta. Det som skrevs iOsloavtalet är naturligtvis varken tillfredsställande urpalestiniernas synpunkt eller ur israelernas synpunkt.Ingen av dem är helt nöjd med detta avtal. Men det ärändå ett steg på vägen. Därför är det viktigt att vi ärvarsamma när vi yttrar oss i de här frågorna.Då vill jag säga att jag tycker att man vid minst ettpar tillfällen från sida har gått långt, enligtmitt förmenande för långt, när det gäller att välja sida.Om vill vara en kraft som man på båda sidorhar förtroende för och på det sättet kunna spela en rolli den här processen i fortsättningen är det viktigt att viinte upplevs som om vi ensidigt tar parti. Vi kan na-turligtvis och skall uttala oss i sakfrågor och tala omvad vi anser om det ena och det andra förhållandet.Men om jag har fått det rätt refererat anser jag t.ex. attutrikesministern gick för långt i sitt tal i närhon talade om en palestinsk stat. ger inteanledning att nu tala om det, utan där talas tydligt ochklart om självstyrande områden. Då tycker jag ocksåatt vi skall använda den terminologin i våra yttranden.Jag vänder mig också mycket starkt mot PierreSchoris uttalande , där han talar ometnisk utestängning när han kommenterar sättatt behandla palestinier i . Jag säger inte attdet de gör är rätt. Men att använda ett sådant ordvaltycker jag är mycket olämpligt. Det stänger dörren närdet gäller anseende i . Det för ocksåassociationer och tankar till förhållanden som vi bor-de kommentera mycket försiktigt.Anf. 17 ():Herr talman! Vi hade en mycket omfattande inter-pellationsdebatt i det här ärendet, särskilt när detgäller fredsprocessen, som berörde.Det är väl drygt . Tyvärr har det intehänt något positivt , snarare har hela pro-cessen gått i stå.Jag tycker att det är viktigt att se hur man kan nåresultat. Det måste vara det allra viktigaste. Jag skallinte här ägna mig åt att recensera olika uttalanden.Det gäller att stärka EU:s roll, som jag ser det. Vifår snart ett förslag om att ratificera avtalet mellan EUoch PLO. Jag tror att det kommer den 27 februari.Skrivelsen ingår i Europa-Medelhavsavtalen omhandel och samarbete, och EU tecknar det med PLOsom representant för den palestinska myndigheten iVästbanken och . Det kan stärka detpalestinska samhället, vilket jag tror är nödvändigt.Det är viktigt att uppträder enigt när detgäller att stödja en långsiktig ekonomisk och socialutveckling i de palestinska områdena. Palestinierna ärinte ett folk som skall leva på bidrag, utan på arbeteoch handel. Därför stöder också EU palestiniernastillträde till handel på alla väsentliga områden. Jaghoppas att det också ingår möjlighet att utnyttja vägar,hamnar och flyg.Jag skulle vilja ställa en fråga till utrikesministern:Kommer det inom en inte alltför avlägsen framtid attbli möjligt för det palestinska samhället att utnyttja deresurser i infrastruktur som redan finns inom dessområde?EU skall också engagera sig mer i fredsprocessenoch ge stöd åt strävandena att gå vidare sedan Osloav-talet kört fast. Det krävs då att man också samarbetarmed . Men personligen tror jag att viaEU kan spela en vidare roll, t.ex. genom det handels-och samarbetsavtal som vi snart skall godkänna. Detgör det inte möjligt med enskilda utspel från EU-ländernas sida, förutsatt att vi verkligen stöder deneuropeiska gemenskapens strävanden till samarbete iMellanöstern och även stöder FN:s insatser.EU planerar ju ett vidgat samarbete när det gällerMellanöstern. Om man tittar på kommissionens ar-betsplan finner man att den säger att manskall ha stärkt närvaro i . Man vill stödjade integreringar som finns av ekonomierna där. Manvill också etablera sig som en av de viktigaste freds-faktorerna i området, vilket jag ser mycket positivt på.I papperen från ordförandeskapet, som vi snartskall behandla i utrikesutskottet, och i informationenfrån utrikesministern står det ungefär samma sak.Storbritannien är ordförandeland, och det framgår vill säkerställa att EU:s och ansträngning-ar förstärker och kompletterar varandra, vilket jag serpositivt på.En kort avslutande fråga: Vilken roll spelar Sveri-ge i EU när det gäller att stärka de olika positioner jaghar nämnt?Anf. 18 Utrikesminister ():Herr talman! Först svar till : Det äralldeles klart att röstade för den resolutionsom rekommenderade att en konferens med alla partertill fjärde inkallas. Konferensenskall vara till för att överväga åtgärder för att tillämpakonventionen på ockuperat palestinskt område. Vi fårse om expertmötet blir av. Det är ett första steg i denriktningen.Sedan var det resonemanget om varorna. Det ärformellt sett inte en svår fråga. Det ankommer påIsrael att klargöra varornas ursprung. Så är avtaletmed EU skrivet. För att underlätta för vår tull har till att den israeliska fredsrörelsens lista har säntsöver till . Det är ett sätt att prak-tiskt gå till väga.Det är självklart, , att i en sådan härkonflikt måste båda parter vara konstruktiva. Vi tittarnoga på vad båda parterna gör. Tyvärr har det varitlitet av konstruktiva inspel . Men detär inte bara så att allt ligger stilla. Dessvärre händernegativa saker . Bosättningarna är en ne-gativ faktor. Vi är kritiska, och det är självklart att vimåste säga ifrån: Så har man inte rätt att göra på ock-uperat territorium.Palestinier som har bott länge i får intelängre id-kort. De får inte bo kvar. De får inte besökaöstra . Man försvårar för de palestinskainstitutionerna att verka. Detta är inte bara att låtafredsprocessen ligga still, utan att ta negativa steg frånfredsprocessen. Då måste vi säga ifrån. Det är frågaom en undanträngning av palestinier. Det som pågårär en undanträngning av en folkgrupp, dvs. en etniskgrupp.En palestinsk stat är ett begrepp som ärvanligt i den internationella debatten.