prot · GL0986 · 1998-03-25 00:00:00 — 3: 21 fp, 11 kdAvstod: 73 mFrånvarande: 16 s, 6 m, 6 c, 5 fp, 3 v, 2 mp, 4 kdMom. 4 (ersättning vid arbetslöshet under del avvecka)1. utskottet2. 5 (v, mp)Votering:269 för utskottet35 för res. 51 avstod44 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 144 s, 73 m, 20 c, 21 fp, 11 kdFör res. 5: 19 v, 16 mpAvstod: 1 mFrånvarande: 17 s, 6 m, 7 c, 5 fp, 3 v, 2 mp, 4 kdMom. 9 (sanktionsregler)1. utskottet2. 8 (mp)Votering:291 för utskottet16 för res. 842 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 145 s, 74 m, 21 c, 21 fp, 19 v, 11 kdFör res. 8: 16 mpFrånvarande: 16 s, 6 m, 6 c, 5 fp, 3 v, 2 mp, 4 kdÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.FiU13 Årsredovisning för staten1. (m)Votering:230 för utskottet77 för res.42 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 145 s, 21 c, 21 fp, 19 v, 16 mp, 8 kdFör res. : 74 m, 3 kdFrånvarande: 16 s, 6 m, 6 c, 5 fp, 3 v, 2 mp, 4 kdBeslut om uppskjuten voteringPå förslag av talmannen medgav kammaren attåterstående ärenden på dagens föredragningslista fickavgöras i ett sammanhang vid morgondagens arbets-plenum.12 § Statliga betalningarFöredrogsFinansutskottets betänkande 1997/98:FiU14Statliga betalningarAnf. 181 ():Fru talman! Detta är ett mycket litet ärende. Detbehandlar endast två motioner. Men harlyckats pricka in reservationer gällande båda dessamotioner. Först handlar det om statens koncernkonto,som heter Cassanova. Det är placerat i Postgirot BankAB. Det tycker vi är ett förfaringssätt som ger enställning av monopolkaraktär, och det tycker vi inte ärbra. Vi vill därför ha en översyn av förordningen somkan möjliggöra att vi ökar konkurrensen på densvenska bankmarknaden. Det är det som står i reser-vation 2.Den första reservationen är den som jag kommeratt yrka bifall till, fru talman. I den har vi fått flerapartier att gå ihop om att övergå till en något stränga-re ordning när det gäller förfarandet med statligabetalkort. Vi tycker att det vore mer riktigt att ha ettpersonligt betalningsansvar och endast i undantagsfalltillämpa systemet att det är staten eller arbetsgivarensom står som betalningsansvarig.Man kan tycka att det är litet märkligt med tankepå alla de problem som har förekommit med den härtypen av kort, kanske inte så mycket i staten menändå, att det inte har gått att få en ännu större upp-slutning kring denna motion. I kontrast till vad majori-teten skriver vill jag säga att det inte handlar om etttotalförbud. Även i reservationen nämns möjlighetenatt faktiskt ibland kunna ha en annan ordning. Menhuvudregeln skall vara just detta med eget betalnings-ansvar.Eftersom fru talmannen nu var vänlig nog att möj-liggöra den här tidiga behandlingen före skalljag inte prata längre än så här. Jag har ju annat somväntar. Jag vet att det också gäller en del andra leda-möter. Jag yrkar alltså bifall till reservation 1.Anf. 182 ():Fru talman! Frågan om kontokort har ju varit uppetill ganska stora diskussioner . För ettår sedan sade den socialdemokratiska majoritetenihop med att man ansåg att de riktlinjersom fanns skulle vara till fyllest. Det som har häntunder det år som har gått visar väl tydliga-re än någonsin att vi hade rätt redan då. Och vi harrätt även . Det finns t.o.m. exempel på att det harskett misstag och sådant när det gäller de kort som visjälva köper resor med. Med anledning av detta, frutalman, vill jag också yrka bifall till reservation 1.Anf. 183 ():Fru talman! Då skall jag göra det litet unika atthelhjärtat instämma i vad den moderata och den folk-partistiska ledamoten just har sagt.Anf. 184 ():Fru talman! Även från sida är vi kri-tiska till att kontokort där staten har betalningsansvarförekommer så pass flitigt som det gör. Det finnsegentligen ingen anledning att ha system som inbjudertill missbruk - i synnerhet om vi ser att missbrukfaktiskt förekommer. I reservation 1, som jag alltsåstöder och yrkar bifall till, finns som sagt möjlighetenkvar att i undantagsfall ha statligt betalningsansvar.Men då skall det vara genomlyst på ett bra sätt. Jag ärfaktiskt besviken på att socialdemokraterna inte harkunnat ställa upp på den här mer skärpta hållningen.(forts. )AjourneringKammaren beslutade att ajournera för-handlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.12 § (forts.) Statliga betalningar (forts. FiU14)Anf. 185 ():Fru talman! Det här betänkandet rör två moderatamotioner. Den ena är en avskrift av ett brev frånBankföreningen till ,som redan är tillgodosedd, och den andra är en kopiafrån om kontokort för staten. Jag yrkaravslag på reservationerna och bifall till utskottetshemställan i betänkandet.Användningen av betalkort har inneburit stora ef-fektiviseringar genom att fakturahanteringen på myn-digheterna minskar. Användningen av kontantkassorminskar också, och förskottshanteringen vid t.ex.resor försvinner. Det är inga små summor det handlarom. Enligt en utredning från Toppledarforum genere-rar staten inklusive affärsverken omkring 17 miljonerfakturor . Varje faktura kostar att hanteraadministrativt. Detta visar vilka stora besparings- ochrationaliseringsvinster som användningen av kort kange. t.ex. räknar med att de tjänar 20 miljonerkronor genom att använda kort. Den förenklingsom korten innebär gör också att personalen kan an-vända mer av sin arbetstid till egentliga arbetsuppgif-ter.RRV:s inställning är att man föredrar betalkortmed privat betalningsansvar. Men det finns, precissom jag sade , ett behov av kort med statligtbetalningsansvar för personal och tjänstemän somköper in material som används i den löpande verk-samheten. Genom en sådan ordning slipper man bådeförskotts- och fakturahantering. Dessutom är det interimligt att den enskilda tjänstemannen skall köpa inmaterial till myndigheten med kort som denne självhar betalningsansvaret för.Vidare bör chaufförer och andra som användermyndighetsfordon ha kort med statligt betalnings-ansvar. Myndigheterna kan knappast räkna med attchaufförer skall betala för bensinen med egna kort.Enligt RRV bör också tjänstemän som ofta och längereser i tjänsten ha kort med statligt betalningsansvar.Det minskar faktura- och redovisningshanteringen,och det minskar den tid som tjänstemannen måsteägna åt redovisning.RRV menar att myndigheterna som helhet har enklar policy om återhållsamhet med att utfärda kortmed statligt betalningsansvar. Det visar inte minst attomkring av de statliga korten är just kort medprivat betalningsansvar.Eftersom det framgår av texten i motionen att mo-tionärerna inte har läst den socialdemokratiska eti-krapporten och - det är jag säker på - heller aldrigkommer att göra det, vill jag passa på tillfället att läsaupp litet ur den 50-sidiga rapporten. Jag har valt justdet lilla avsnitt som använts av motionärerna och, föredem, av hela den borgerliga pressen för att förminskaoch förhåna den här rapporten. Myten om att vi soci-aldemokrater skyller på näringslivet när det gällermissbruk av skattepengar blir inte mer sann för att denberättas . Den blir inte sann ens för attden uttalas i en moderatmotion. I inledningen av rap-porten, under , står det såhär:En ny moralsyn. Samhällsmoralen är ständigt satt iförändring. Den gamla auktoritära moralsyn somformades av överheten i samhället och genom kyrkanoch skola påbjöds folket har successivt övergivits,men inte ersatts av någon ny, övergripande samhäll-smoral. I stället existerar i det moderna samhället ettstort antal olika moraluppfattningar och värderingarsida vid sida. I någon mening är det ett resultat av enutveckling vi eftersträvat, där medborgarna har ettkritiskt betraktelsesätt på sin omvärld och själva for-mar sina ideal utifrån egna förutsättningar. Det liggeralltså något i grunden sunt i denna utveckling och iden kritik mot auktoriteter som den för med sig.Samtidigt är det lätt att inse att inte allt utvecklatstill det bättre. Den gamla s.k. arbetarmoralen innehölltydliga signaler om att inte sko sig själv på någonannans bekostnad. ser vi att delar av allmänhe-ten i stället kommit att acceptera delvis andra värde-ringar. Samma allmänhet som är starkt kritisk motpolitiker som bryter mot regler för att gynna sig självaeller som upprörs av reportage om skattesmitare utta-lar exempelvis i vissa undersökningar att de självakan tänka sig att fuska med skatten eller bidrag.Någon enkel strategi för att motverka en fortsattutbredning av sådana attityder och värderingar finnsinte. Vi tror varken att det är möjligt eller önskvärt attgå vägen om att försöka finna en ny, heltäckandesamhällsmoral eller återuppväcka en gammal. Närsamhället förändras måste också våra metoder för attslå vakt om värderingar som solidaritet och an-svarstagande ändras. Det vi ser som den viktigastemetoden för att öka det moraliska ansvarstagandet äratt stimulera samtal kring dessa frågor.Genom att stimulera moraliska diskussioner und-viker man också att hamna i moralism. Moralism ärnär man ensidigt utgår från en trångsynt moralsyn ochi varje läge fördömer den som bryter mot den mora-liska koden. Ett sådant förhållningssätt leder lätt tillatt även rent privatmoraliska frågor, som vi menarvore olyckliga att öppna för offentligheten, blir före-mål för offentlig granskning och fördömande. Dåfinns en stor risk att färre personer vågar söka sig tillpolitiken och för att de som söker sig dit antingen ärmoraliska perfektionister som har svårt att identifierasig med vanligt folk eller hycklare för vilka moralensitter på ytan.Det politiska arbetet har under de senaste årenförändrats i grunden. Förändringarna rör både politi-kens innehåll och dess påverkansmöjligheter och skergenomgående snabbare än vad de gjorde förnågra år sedan. Ett grundproblem vad gäller politiker-föraktet är att sprickan mellan medborgare och politi-ker delvis beror på att de ibland har olika verklighets-syn. Väljarna har svårare att spontant hänga med isamhällsutvecklingen och förstå helheten. Det är intebara så att det kan vara svårt att exempelvis förstå vadvi skall göra åt arbetslösheten, utan det är därtillmycket svårt att över huvud taget förstå vad den berorpå. Om inte politikerna lyckas få ut sin verklighetsbildtill medborgarna och medborgarna inte lyckas för-medla sin till politikerna förlorar båda gruppernaytterligare greppet om samhällsutvecklingen ochförtroendet för varandra.Syftet med denna rapport är inte att lägga förslagpå hur man löser denna svåra fråga, utan den harbehandlats av en annan av partistyrelsen tillsatt grupp.Däremot vill vi gärna understryka att frågorna hängersamman. För att få förståelse för politikernas villkorkrävs som sagts ovan en aktiv dialog mellan medbor-garna och politikerna. Om inte medborgarna uppleveratt det går att diskutera ens närliggande politiskafrågor, som varför besparingar anses nödvändiga ochvad vi kan göra åt arbetslösheten, kommer de inteheller att vara intresserade av att försöka förstå politi-kers och övriga makthavares arbetsvillkor och faktis-ka möjligheter att påverka samhällsutvecklingen.De nya arbetsvillkoren för politiker har också re-sulterat i en ökad exponering av andra problem somåterfinns bland politiskt förtroendevalda liksom blandandra grupper i samhället. Alkoholmissbruk är tyvärren utbredd företeelse i det svenska samhället, ochmed tanke på politikernas arbetssituation är det inteförvånande att problemet finns även där. Vi har ingenuppfattning om problemet ökat eller inte, men bl.a. enförändrad massmedial bevakning har gjort att proble-met märks tydligare.Arbetsgruppen anser att åtgärder för att stävja al-koholmissbruk bland politiker i stor utsträckninghandlar om att visa gott kamratskap och gott ledar-skap. Att kunna hjälpa kamrater med personliga pro-blem är en nog så viktig moralisk fråga. Den sombörjar få problem måste kunna få stöd innan missbru-ket kommit till en punkt där situationen blir mer ellermindre ohållbar. Det handlar om att ha ett arbetskli-mat som möjliggör att frågan kan diskuteras i förtro-ende med den det berör, och att kunna minska enindivids arbetsbörda i tider av personlig kris.Vidare är det mycket viktigt att det politiska um-gänget i stort är sådant att det inte är kutym att oftainta alkohol. För den som riskerar att hamna i alko-holproblem finns det inget farligare än att ständigtmöta miljöer där det upplevs som helt naturligt att tasig ett glas.I takt med att offentlig verksamhet bolagiseratsoch företrädare för verksamheten kommit att agerainom den kommersiella sfären har också ideal från detprivata näringslivet övertagits av den offentliga verk-samheten. har det varit bra, eller i vart fallnödvändigt. Skall man agera på en kommersiellmarknad måste man ha kompetens därför. Samtidigtfinns en mängd avarter som beror på att man tagit tillsig företeelser som ibland är rationella för ett kom-mersiellt företag, men som är direkt skadliga för enoffentlig verksamhet.Det ställs särskilda krav på den som driver en of-fentlig verksamhet, och då spelar det enligt vår me-ning ingen roll om man gör det i bolagsform eller inte.Det är inte verksamhetens form som skall avgöra hurman agerar, utan dess syfte.Hela diskussionen om löner och särskilda pen-sionsförmåner beror exempelvis på att man i mångaoffentliga bolag litet schablonmässigt kopierat devillkor som gäller i det privata näringslivet. Visstskall offentliga chefer ha en lön som inte gör detoattraktivt att arbeta i offentlig tjänst, men samtidigtkan inte vissa direktörer leva på villkor som derasyttersta uppdragsgivare - skattebetalarna - finner heltoacceptabla.Ett annat område där man tydligt kan se hur olikakulturer har mötts är alkohol i samband med represen-tation och resor. Flera uppmärksammade affärer visarhur den mer liberala alkoholkulturen i det privatanäringslivet har importerats till offentliga bolag ochhur vissa politiker och tjänstemän där saknat förmågaatt sätta rimliga gränser. Detta beror knappast på attde i största allmänhet har alkoholproblem, utan på attde saknat omdöme om vad som är ett rimligt beteendenär man har att hantera andras pengar.Samtidigt vill arbetsgruppen understryka att detinte är så enkelt att bara ange en kultur som är bra idet privata näringslivet och en annan som fungerar iden offentliga sektorn. Vi lever trots allt i ett någor-lunda socialt integrerat samhälle där man påverkarvarandra. Vi har därför inte i rapporten dragit oss föratt ha synpunkter också på sådana frågor i det privatanäringslivet. Det beror oftast inte på att vi lagstift-ningsvägen vill reglera deras beteende utan på att vivill skapa en bred debatt också om villkoren där. Vitror att en sådan debatt också är positiv där.Det demokratiska systemets legitimitet är hotat avden brist på förtroende från allmänheten som följtbl.a. av den senaste tidens affärer. Den bild som affä-rerna har gett, där politiker i allmänhet ses som fiffla-re som utnyttjar systemet och sina förtroendepostertill att gynna sig själva, står i bjärt kontrast till denverklighet som många förtroendevalda politiker upp-lever, där de helhjärtat offrar en stor del av sin fritidpå att försöka förbättra samhället.I de fall där socialdemokratiska politiker varit in-blandade i affärer har därtill besvikelsen bland all-mänheten vanligtvis varit större. Uppenbarligen finnsstörre förväntningar på socialdemokratiska politikerän på borgerliga och på direktörer i näringslivet. Omnågon av de senare får orimliga förmåner ses det iallmänhet inte som något brott mot deras personligaideal, till skillnad från motsvarande beteende hossocialdemokrater. Eftersom kraven är högre på soci-aldemokrater blir reaktionen större när det har varitsocialdemokrater som misskött sig.Arbetsgruppen anser att det vore förmätet att sägaatt socialdemokrater är bättre än andra. Men vi anseratt ett fundamendalt krav på alla socialdemokratiskapolitiker är att de i sin politiska gärning praktiserar devärderingar som partiet står för och som vi gått till valpå.Vi socialdemokrater vill skapa ett samhälle därvälfärd och möjligheter kommer alla till del. Detpolitiska systemet och vår offentliga sektor finns tillför medborgarna, inte tvärtom. Socialdemokratiskapolitiker är inte representanter för systemet och änmindre för sig själva. Det aktiva medborgarskapetkräver en öppenhet gentemot medborgarna, och ensådan öppenhet kan enbart bygga på förtroende.Jag slutar här att läsa ur rapporten. Men jag villsäga att den tar upp en mängd åtgärder som bör vidtasför att minimera risken att politiskt förtroendevalda iframtiden gör sig skyldiga till handlingar som ärolämpliga eller t.o.m. direkt oförsvarliga.Eftersom vi förde den här debatten redan förraåret vet jag att jag talar för döva öron. Målstyrning,chefsansvar, RRV - allt är meningslöst att påpeka.För motionären och övriga reservanter är detta i stäl-let mer en favorit i repris.Vad är det då motionärerna är ute efter? Jo, PerBill - förresten en medelålders man - riktar här enordentlig taskspark mot det socialdemokratiska parti-et. tar inte den sparken på mig eftersom jag ärkvinna. Sparken blir verkningslös. Detta är nämligeninte ett socialdemokratiskt problem, som Per Billantar, utan problemet är att alla inblandade med ex-tremt undantag är medelålders män. Detta är heltenkelt en farsot bland medelålders män. Alla av densorten är i farozonen.Det intressanta med motionen är att här har vi enfråga där oppositionen har kunnat enas. När det gälleratt kräkas på socialdemokrater eller att subventionerahemservice till välbeställda - då går det tydligen attsamarbeta.Svaret på motionen och reservationen skulle alltså,med tanke på vems problemet är, kunna ha temat: Harvi råd med män? De startar krig, gör tunnelbananosäker, fyller våra fängelser och sist men inte minst -de slarvar med eller missbrukar sina kontokort.Ett annat tema skulle kunna vara huruvida dennamotion är trovärdig. Det är det tema jag har valt.Är det trovärdigt att man vill att skalldetaljreglera statliga myndigheter, när man som riks-dagsledamot själv har ett resekort utan per-sonligt ansvar? Är det trovärdigt att höja pekfingret åtmyndigheter som faktiskt stramat åt och verkar skötakontokorten, när man inte lyft ett finger sedan förraåret, då Per hade en likadan motion för att ändravåra regler? På det kan man, om man är en hederligoch ärlig person, bara svara nej.Jag föreslår därför att Per , om han verkligenvill göra något i frågan, inriktar sitt arbete på att verkaför antingen ett generellt förbud för medelålders män iriksdagen att inneha tjänstekort som inte har person-ligt betalningsansvar, eller för att riksdagsledamöter-nas kort blir av en annan sort.Anf. 186 () replik:Fru talman! Det var ett långt och engagerande an-förande från . Hon tycks tro attdetta är ett angrepp på socialdemokraterna. Så är juicke fallet. Det handlar om huruvida vi skall ha kon-tokort med statligt betalningsansvar i större ellermindre utsträckning. Reservanterna vill ha dem imindre utsträckning och tycker att de skall utgöraundantag, och socialdemokraterna vill tydligen ha enmer generös tillämpning. Det är bara att konstatera.Vi har sett en hel del missbruk av kontokort därdet offentliga har betalningsansvaret. Det är ett sys-tem som inbjuder till missbruk, precis som bolagensom nämnde här. De har ocksåinneburit ett visst missbruk på annat håll, eftersom deutgör en relativt skyddad miljö.Det finns alltså skäl att se över de här reglerna.Det anser åtminstone vi i . Motiven för attha statligt betalningsansvar är att det skulle vara ef-fektivare, och att man skulle spara pengar på det. Menom det är statligt betalningsansvar måste man ju ändåleverera in redovisning av vad man har gjort, vad manhar betalt osv.Det visar sig ju också att det inte är ovanligt attinleveransen av redovisningen kommer , attverifikationer är bristfälliga eller saknas. Det blir enhel del byråkrati kring det också. Skall man då minskapå den byråkratin innebär det faktiskt att man släpperigenom mer missbruk och att det blir mer slapphänt.Det kan väl ändå inte vara eftersträvansvärt.Det här är i och för sig en liten fråga i sak, mendet har en förödande inverkan på allmänhetens förtro-ende för förtroendevalda och människor i offentliganställning om man ser sådant missbruk, även om detär småaktigheter i sak. Jag anser att förtroendet för deförtroendevalda och de offentligt anställda är viktiga-re än att möjligen kunna spara någon krona i effekti-viseringsvinster, vilket i och för sig är tveksamt. Där-för yrkar jag fortfarande bifall till reservationen.Anf. 187 () re-plik:Fru talman! Det var ju just det jag föreslog motio-nären, dvs. att han skulle gå tillbaka och begära att deförtroendevalda i , helst männen, skulle fåandra kort. Jag tycker att skall gå hemoch läsa motionstexten. Den är inte citerad i betän-kandet. Då förstår han vad det handlar om.Anf. 188 () replik:Fru talman! Jag tycker att skallläsa reservationstexten litet noggrannare. Det är fak-tiskt den vi diskuterar. Den är skriven med anledningav en motion. Det betyder ju inte att man alltid ställerupp på allting som har stått i en enskild motion. Det ärju reservationen vi står bakom alla som har skrivit påden. Någonting annat kan man inte pådyvla mig i allafall.Det är litet uppseendeväckande att man nedvärde-rar den folkliga kritik som faktiskt finns mot såvälförtroendevalda som offentligt anställda på grund avatt det förekommit missbruk. Då skall vi undvikasystem som gynnar missbruk av varje slag. Jag menaratt användning av kontokort är alldeles utmärkt, mendet måste ske med personligt betalningsansvar. Manmåste redovisa till uppdragsgivaren. Då finns detockså ett incitament att verkligen göra det ordentligtoch snabbt. Om, som i det här fallet, staten har betal-ningsansvaret finns inte det här incitamentet. Då upp-står just den här risken, och den ökar. Det blir lätt enslapphänthet i sådana system. Det är bara att beklaga.Vi är människor allihop, och det är viktigt att ha brasystem.När man har statligt betalningsansvar på kort, vil-ket man mycket väl skall kunna ha, skall det ocksåvara genomlyst. Då skall det vara offentligt. Det skallvara möjligt att se och veta hur det fungerar, och detskall vara väl motiverat. På det sättet får man just dettryck på de förtroendevalda och de offentligt anställdasom krävs för att människor skall ha ett stort förtro-ende för det offentliga systemet. Det är väldigt viktigtatt slå vakt om det. Jag beklagar att riktigt ser det i den här diskussionen.Anf. 189 () re-plik:Fru talman! , det är ju just därför jagkräver av motionärerna och även av reservanterna attom de vill återvinna sin trovärdighet skall de genaststarta med det som åligger - det som är vårtansvar här. Alla medelålders män här i riksdagenborde förhindras att ha våra resekort.Anf. 190 () replik:Fru talman! Jag blir litet tveksam om jag som manskall våga mig upp i den här debatten. Men jag har nunått den åldern att jag kanske t.o.m. börjar lämnamedelåldern. Därför vågar jag ändå yttra mig.Det var mycket litet i det som som jag egentligen har några invändningar mot.Det är en mycket bra rapport som den socialdemo-kratiska gruppen har gjort. Men som har sagt är det inte detta den här debattenhandlar om. Låt mig läsa upp några rader ur reserva-tionen, och det är alltså den som jag har anslutit migtill. "Endast i undantagsfall bör betalkort med statligtbetalningsansvar utfärdas. Enligt utskottet bör manockså överväga om dessa undantag skall offentliggö-ras".Då skall man alltså offentliggöra skälen till undan-taget, dvs. varför just den eller den tjänstemannen harett betalkort med statligt betalningsansvar.Susanne har talat om de här resekorten.Jag grubblar nästan varje gång jag sätter mig påX 2000 mellan och över detta attjag har tappat perspektivet på hur dyrt det faktiskt äratt åka X 2000 i första klass med mat. Jag tyckerverkligen att det finns anledning för oss att grubbla påmotiveringen till att vi har de här korten.