prot · GL0998 · 1998-04-28 00:00:00 — Delar avdenna upprustning sker med delfinansiering från Eu-ropeiska unionen. I den norska jernbaneplanen angesatt man inte avser att göra några större investeringar iMeråkerbanen fram till år 2001.Redan i dag förs en diskussion mellan Kommuni-kationsdepartementet och Samferdseldepartementetom infrastruktur och trafikfrågor på ömse sidor omgränsen.När det gäller Ostkustbanan mellan ochGävle anger i sitt förslag till stomnätsplanatt man avser att bygga om ochbygga ett nytt dubbelspår från förbiGamla Uppsala koordinerat med utbyggnaden avE 4:an. Pågående dubbelspårsutbyggnader mellanGamla Uppsala och Älvkarleö skall färdigställasliksom den sista etappen Älvkarleö-Bomansberget.Möjligheten att tidigarelägga dessa projekt måsteställas mot att andra angelägna projekt senareläggs.Regeringen har i den transportpolitiska proposi-tionen, som överlämnades till ,slagit fast riktlinjerna för den framtida trafikpolitiken.Bland förslagen kan nämnas förslaget om att enmyndighet för rikstrafikfrågor, Rikstrafiken, skallinrättas. Dess huvuduppgift skall vara att i ett kundo-rienterat helhetsperspektiv verka för att åstadkommaett samverkande kollektivtrafiksystem. I de fall detinte finns förutsättningar att kommersiellt driva enviss interregional trafik, eller då trafiken inte kanupprätthållas i länstrafikansvarigas regi bör Rikstrafi-ken kunna upphandla viss regionalpolitiskt motiveradinterregional persontrafik. Rikstrafiken bör, underförutsättning att så beslutar, få ansvar förden upphandling som är aktuell efter år 2000.I den regionalpolitiska propositionen, som rege-ringen överlämnade till , framgårdet att regeringen anser att det ur regionalpolitisksynvinkel är av stor vikt med en väl fungerande inter-regional persontrafik på järnväg mellan Stockholmoch . Inriktningen bör vara att snabb-tågstrafik skall starta . Regeringenföreslår därför att Rikstrafiken bör verka för att deninterregionala persontrafiken på denna sträcka fortlö-pande utvecklas och förbättras.Riksdagen har ännu inte tagit ställning till vare sigden transportpolitiska propositionen eller den regio-nalpolitiska propositionen. Med anledning av dettakan jag inte föregripa den framtida utvecklingen avpersontågstrafiken mellan och . 26 ():Fru talman! Jag vill tacka kommunikationsminis-tern för svaret. Dock skulle jag gärna se att kommuni-kationsministern litet grand ytterligare utveckladesvaret på mina frågor, eftersom hennes svar mer varett konstaterande av hur det står till än att det var ettuttalande om viljeinriktning.Väl fungerande kommunikationer är något oerhörtviktigt. Det är t.o.m. avgörande för om vi framgångs-rikt skall kunna utveckla hela och i fortsätt-ningen få hela att leva. Jag representerarGävleborgs län och är naturligtvis mest intresserad avatt också det länet får rättvisa villkor jämfört medandra län. För både och är detavgörande för en positiv utveckling att det finns godatransportmöjligheter vad gäller både gods- och per-sontransporter. Eftersom en stor del av berörstycker jag att det, såväl av miljöskäl som av regionalaoch internordiska skäl, är av nationellt intresse attAtlantbanan kan prioriteras. Kommunerna längs Nor-ra stambanan, länsstyrelserna och näringslivet betonarväldigt ofta hur angelägna de här satsningarna påsnabbtåg är.Jag antar att också kommunikationsministern fårbrev då och då. Senast fick viju ett brev från en av de aktuella kommunerna - vi hartidigare fått brev från både och , ochnu fick vi från . I brevet under-stryker man vikten av att upprustningen fullföljs menockså betydelsen av att det blir trafik på banan och atttågen stannar på de stationer som passeras. Vi har julitet dåliga erfarenheter från den gångna vintern avSJ:s sätt att hantera de här frågorna. Man berättade dåplötsligt att nattågen skall rulla men att de inte skallstanna i och . Sedan kunde man ändrapå detta väldigt snabbt när ett kommunalråd i Hälsing-land skrek till och träffade den avgående SJ-chefen.Om ett kommunalråd har ett sådant stort inflytandeutgår jag från att ett statsråd har avsevärt mer infly-tande på de här viktiga frågorna.Jag frågade i min interpellation om det förs någraresonemang med företrädare för den norska regering-en för att påskynda snabbtågsanpassningen av denåterstående delen av sträckan ochÖstersund-Trondheim för att visionen om en snabb-tågstriangel skall kunna förverkligas. Skalar man borten del av svaret landar det på att det försen diskussion mellan Kommunikationsdepartementetoch det norska Samferdseldepartementet om in-frastruktur- och trafikfrågor på ömse sidor om grän-sen. Då skulle jag gärna vilja veta: Vad avhandlas isak i de diskussionerna? Har man kommit någon vart?Hur ser det ut? Finns visionen om en snabbtågstri-angel kvar, eller var det bara ett luftslott, något somventilerades för ?När det sedan gäller min andra fråga om dubbel-spåret Älvkarleö-Bomansberget säger kommunika-tionsministern att möjligheten att tidigarelägga dessaprojekt måste ställas mot andra angelägna projekt.Vad betyder det konkret? Betyder det att regeringenhar någon ambition att ordentligt påskynda detta,eftersom det gäller den trånga sektorn som berör bådeOstkustbanan och Stambanan? Projektet är ju oerhörtviktigt från den synpunkten. Erfarenheterna från Ci-tytunneln i och i att det faktiskt går att åstadkomma ganskamycket om viljan finns hos regeringen.Slutligen frågade jag om snabbtågen skall gå påStambanan eller inte. Jag vill gärna att kommunika-tionsministern utvecklar detta. Är regeringens klaraambition att det faktiskt skall gå snabbtåg på Stamba-nan och att de skall stanna på de stationer som passe-ras?Anf. 27 Kommunikationsminister ():Fru talman! Jag tar den sista frågan först. Ambi-tionen att det skall gå snabbtåg är alldeles klar, ochden är också redovisad i den regionalpolitiska pro-positionen. Det är därför vi säger att det är Rikstrafi-ken som skall ansvara för den här samordningen.Uppdraget till SJ, att man skall köra på kommersielltriktiga sträckor, ligger kvar, men när det inte räckertill skall vi ha en upphandlad trafik. Det är därför vipekar ut att det är ett uppdrag för Rikstrafiken att setill att det blir trafik. Det dyraste vi kan göra är ju attbygga järnvägar som det inte går någon trafik på. Detär väldigt dyrt. Det är alltså självklart att det skall gåtåg när den här upprustningen är klar.Sven frågar om det finns någon ambi-tion att genomföra en tidigareläggning. Jag förde dendiskussionen med företrädare förregionen, som var på en uppvaktning hos mig. Dehade naturligtvis samma inriktning och önskemål somSven . Det var folk från både Uppsalaregi-onen och Gävleregionen. De ville gärna att derasupplägg med regionaltrafik skall kunna komma i gångså tidigt som möjligt, eftersom de då också behöverköpa tåg och det är en komplicerad materia. Vi disku-terade detta, men kan jag inte tala om hur detskulle kunna gå till - jag är hemskt ledsen över attbehöva göra litet besviken.En sak är ändå alldeles klar, nämligen att vi sermycket allvarligt på det här. Det framförde jag ocksåtill de andra företrädarna för regionen. Skall man göranågot måste man göra det inom de ramar som finns,och då blir andra projekt naturligtvis senarelagda. Detär ju inte så att vi har några utökade ramar. Vi arbetarnu med precis de här avvägningarna inför det att viskall fastställa stomnätsplanen.Den sista frågan, slutligen: Lever visionen omAtlantbanan? Om Atlantbanevisionen skall leva äroerhört mycket beroende av hur man agerar på dennorska sidan. Vi har en lång rad frågor som hängerihop med järnvägstrafiken över kölen, alltifrån desödra delarna, Nordlänken och den del som berörVästkusten, och ända upp till . De kontaktersom vi har mellan departementen är i och för sigmycket positiva, men de har inte resulterat i attden norska regeringen har gått till mednågra andra förslag eller med några förändringar isina planeringar. Jag skall träffa min norska kollega islutet på den här månaden, och jag kommer då åter-igen att ta upp de här frågorna. Det är som sagt enlång rad järnvägsfrågor som vi resonerarmed norrmännen om.Anf. 28 ():Fru talman! Det var en antydan till besked på någ-ra punkter, men det var mycket ord och inte så mycketsubstans. Ja, det skall gå snabbtåg, säger kommunika-tionsministern, och de skall köra på kommersielltgångbara sträckor. Men vad jag och alla i Gävleborgoch södra inland är intresserade av är omdet skall gå snabbtåg på Stambanan, eller om vi skalltillåta att SJ väljer att bara köra längs . Ochom det nu skall gå snabbtåg på Stambanan, skall dedå också stanna på de här stationerna, de här, som vitycker, stora orterna, dvs. i och ochinte bara i och ?Jag är säker på att kommunikationsministern träf-far sina socialdemokratiska kolleger, iLjusdal, i , RolandSäfström i och andra - ni hade ju t.o.m. enuppvaktning om detta - och känner vilkenoro som finns i trakten. Det skapar osäkerhet omnäringslivsutveckling, sysselsättning och framtidstronär man inte kan få konkreta besked. SJ har ju väldigttydligt signalerat att man inte är intresserad av attköra där.Då tycker jag att det är rimligt att landets högstaansvariga för kommunikationsfrågor, ,ger ett besked om hur det skall se ut. Hon borde åt-minstone ge ett besked om hur hon vill att det skall seut. Det går inte bara att hänvisa till Rikstrafiken, SJoch kommersiella villkor. Vill kommunikationsminis-tern att det skall gå snabbtåg i inlandet i södra och att den delen av också skall kunnaleva och utvecklas? Det besked måste vi kunna fåutan att kommunikationsministern träder SJ, Rikstra-fiken och andra förnär i den här frågan.När det gäller diskussionerna med om vi-sionen om en snabbtågstriangel som berör både Norgeoch , dvs. Stockholm-Oslo-Trondheim-Östersund osv., skulle jag gärna vilja ha litet merbesked om vad den vill. Vill manatt det här skall bli av? Hur ser i så fall tidsschematut? Hur vill man att tidsschemat skall se ut?I det första officiella svaret från kommunika-tionsministern tycker jag att det hänvisas till att dennorska sidan ligger så långt efter och att det inte finnsnågon riktig vilja på den sidan. Då går det ju natur-ligtvis att föra diskussioner och testa om man har ettgenuint intresse på den norska sidan att upprustabanan. Detta är ju litet grand av den gamla SJ-filosofin att finns det ingen trafik och inget passage-rarunderlag så rustar man inte banorna. Men kan manfå i gång visionen om en snabbtågstriangel blir detnaturligtvis ett oerhört lyft för trafikmängden ochpassagerarmängden. Och är det kanske menings-fullt att rusta banan och få fart på visionerna.Sedan gäller det snabbtåget genom . Detberör både regiontrafiken och Ostkustbanan ochStambanan. Även där handlar det om en politisk vilja.Man kunde t.ex. snabba på i väl-digt mycket och satsa oerhört mycket statliga pengar- miljarder. Exemplet här i visar ju att om den politiska viljan finns kanman göra oerhört mycket. Regeringen talar ju om atthela skall leva och att det skall ges rättvisaförutsättningar för utveckling av olika delar av landet.Då måste det ges ett besked också till de delar somfinns norr om att här skall det sat-sas pengar och här skall det utvecklas så vi får enfullgod infrastruktur även i den delen av landet.Anf. 29 ():Fru talman! Jag vill tacka för attvi får möjlighet att fortsätta den intressanta debattenom snabbtågsanpassningen av Norra stambanan somvi hade i kammaren. Det kommeratt anordnas en stor hearing i de här frågorna medbl.a. företrädare för uppe i . Vifår väl se om vi får några besked.Jag upplevde vår diskussion somväldigt positiv. Kommunikationsministern uttrycktestor förståelse för den oro och de frågor som vi ut-tryckte här från talarstolen. tar uppfrågan om vad som skall hända med eventuell snabb-tågskörning på Norra stambanan från norrutmot . Där måste jag konstatera att vi trotsallt svävar i oklarhet.I den debatten sade kommunikationsministern attdet är alldeles tydligt vad regeringen skriver i sinregionalpolitiska proposition, nämligen att det finnskonkreta skrivningar vad gäller snabbtågsanpassningoch vad gäller Norra stambanan och Mittbanan. Dethandlar om möjligheten att förkorta restiden mellanStockholm och ned till strax under fyra ochen halv timme. Det är som det blir kon-kurrensmässigt intressant att åka tåg i stället för attflyga. Allt detta är naturligtvis riktigt. Men om det ärhuvudskälet, är frågeställningen framför allt intressantför och möjligen också för . Denär definitivt inte intressant för och Bollnäs.Där finns inte alternativet att flyga.Jag konstaterar att kommunikationsministern,precis som i propositionerna, undviker - jag hoppasdet inte är avsiktligt - varje geografisk bestämningsom antyder att det här snabbtåget som regeringenskall satsa mycket pengar på tar av till vänster när detlämnar bangården i och inte fortsätter till högerrakt upp mot . Det här är flaggskeppet i denregionalpolitiska propositionen för regeringen ochsocialdemokraterna hemma i inför dethär valet. X 2000 går från viaHudiksvall, , ned till ochStockholm.Detta var väl ändå avsett att se ut som det var nå-gonting nytt. Då vore det intressant om vi kunde fånågon form av geografisk beskrivning som visar attregeringen i den regionalpolitiska satsningen, inte iden generella trafikpolitiska satsningen ,avser att tåget av regionalpolitiska skäl skall ta tillvänster och fortsätta upp längs Norra stambanan närdet lämnar central.Anf. 30 Kommunikationsminister ():Fru talman! Jag skall börja med den norska situa-tionen. Vi kan inte bestämma vilka infrastrukturplanerman skall ha i . Lika litet skulle vi tycka om attde kom hit och talade om för oss hur vi skulle priori-tera.Men det är inte så att vi har legat lågt eller att viinte har fört diskussionerna. Under hela den periodsom jag har haft ansvar för de här frågorna i regering-en har jag haft kontinuerliga kontakter med samtligade tre samfärdselministrar som har funnits i den nors-ka regeringen och diskuterat de här frågorna. Men tillsyvende och sist är det ju det norska somfattar beslut om det som händer på den norska sidan.Visionen om Atlantbanan bygger naturligtvis påatt man skall nå ända ut till . Vi jobbarväldigt påtagligt med att förbättra infrastrukturen påvår sida. Men vi kan ju inte lägga våra pengar påderas sida. Där har vi ju det gemensamma uppdragetatt var och en påverkar de kontakter vi har. Jag kanförsäkra att jag har lagt ned mycket krut på de härsakerna i mina kontakter med samtliga ministrar. Deär nu inne på sin tredje minister somjag har varit kommunikationsminister.Sedan har vi den andra delen om trafiken i Gävle-borg. Det ligger naturligtvis väldigt mycket i att viskall vika av och ha snabbtåg även på Norra stamba-nan och inte bara upp till och den vägen.Men måste man se hela kollektivtrafiken urett helhetsperspektiv för att man skall få en effektivtotallösning. Det är inte bara för mig att stå här ochbestämma att si och så skall det vara. Det är ett ge-mensamt ansvar för länstrafikhuvudmännen och Rik-strafiken att se till att det blir en bra lösning. Detberor också på vilka prioriteringar samtliga regionalaföreträdare gör.Jag kan tycka saker, men till syvende och sist ärdet här en fråga som vi måste lösa i samförstånd mel-lan regionens företrädare och Rikstrafiken. Poängenmed den nya myndigheten - om godkännerdet - är att vi skall få en sådan sammanhållen syn påkollektivtrafiken.Anf. 31 ():Fru talman! Det var kanske något ytterligare, menfortfarande var det litet tunt i sak, tycker jag.Vi kan inte stå här och bestämma, säger kommu-nikationsministern. Jag begär inte att kommunika-tionsministern skall stå här och bestämma. Men jagbegär att kommunikationsministern har en politiskvilja, för socialdemokraternas del åtminstone. Jag kanför del klart deklarera att vår avsikt äratt det skall gå snabbtåg längs Norra stambanan. Deskall stanna i både , , och allaplatser som passeras. De skall inte bara köra förbivärdshus. Det skall inte bara gå snabbtåg på Ostkust-banan.Det beskedet tycker jag också att kommunika-tionsministern kunde ge. Jag är säker på att socialde-mokraterna i skulle uppskatta det mycketom ett sådant konkret besked kom. Det är ändå vi somär politiskt förtroendevalda som skall slå an tonen,som skall ange visioner och tala om hur vi vill ha det.Sedan skall det naturligtvis tillämpas av myndigheter,av SJ och andra. Många är väldigt oroliga när SJ nubyter fot och säger att man inte tycker att det här är såangeläget, att det inte ser så lönsamt ut.Jag hoppas att kommunikationsministern i sitt av-slutande inlägg vill deklarera mycket tydligt att ävensocialdemokraterna och regeringen vill ha det på dethär sättet, att man kommer att arbeta för att det gårsnabbtåg också längs Stambanan och att de stannarvid varje station.När det gäller skulle jag gärna vilja attkommunikationsministern lättade något på förlåten.Hur ser det ut? Hur långt har man kommit i diskus-sionerna? Det framgick inte av det första svaret. Harman kommit någon vart? Finns visionen kvar? Vad ärdet för frågor som står på dagordningen när man träf-fas nästa gång? Det vore intressant för kammaren ochåhörarna att få höra litet grand, så att vi inte barariktar blickarna söderut utan att vi också har intresseför att utveckla samarbetet längs och i helaNorden. Jag ser fram emot ett svar på de punkterna.Anf. 32 ():Fru talman! Jag höll på att säga - och säger jagdet också - att kommunikationsministern segar sigfram som tågen gör på Norra stambanan. Så iblandstannar det upp och står stilla. Men precis som medtågen får man vara glad över att det i alla fall inte tarnågra steg tillbaka. Det här var väl ett aningens stegframåt.Vi lämnar frågan om vilka tåg som skall köra. Därkan vi kanske inte komma längre än vad kommunika-tionsministern har sagt . Då återstår i alla fall denmycket viktiga frågan om den påskyndade snabb-tågsanpassningen - det handlar inte om tågen utan ombanan - som regeringen aviserade i den regionalpoli-tiska propositionen. Avser den otvetydigt sträckan tillvänster, norr om ?Anf. 33 Kommunikationsminister ():Fru talman! Låt mig igen börja med visionen ochden del som hänger ihop med våra diskussioner medNorge. Om jag skall vara riktigt ärlig tror inte jag attdet någonsin har funnits någon nationell Atlantbane-vision i . Däremot har det definitivt funnits, ochfinns fortfarande, en regional Atlantbanevision. Menman har uppenbarligen haft mycket svårt på den nors-ka sidan att övertyga de av företrädaresom inte kommer från Trondheimsområdet om attdetta är en idé som man skall satsa pengar på.Från svensk sida har vi däremot både i handlingvad gäller satsning på infrastrukturen och i de diskus-sioner vi har fört på nationell nivå och på regeringsni-vå tagit upp detta. Vi tycker att det är en viktig förut-sättning för att utveckla inte minst det gränsöverskri-dande arbetet i fråga om t.ex. turism och andra ar-betsmarknadsdelar vad gäller Trondheim-Östersund.Det är en region som har utvecklingsmöjligheter. Sålångt den norska visionen.Sedan till Norra stambanan och snabbtågen somskall stanna överallt. Men då är det ju inte säkert attdet är snabbtåg. Då är det snabba regionaltåg. Egent-ligen kanske vi inte skall fastna - precis som LennartRohdin var inne på - i vad vi kallar det. Huvudsakenär att det är bra regionaltrafik för området. Snabbtåg iform av traditionella X 2000-tåg stannar inte överallt.De stannar inte överallt mellan Göteborg-Stockholmheller. Så det är snabba regionaltåg.Så mitt sista svar: Ja, det handlar om infrastruktur,det handlar om att snabbtågsanpassningen innefattarNorra stambanan.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1997/98:242 om Pos-ten ABAnf. 34 Kommunikationsminister ():Fru talman! Per har frågat om jag avser attvidta åtgärder så att enhetsportot för enstycksförsän-delser kan sänkas till en europeisk normalnivå i ställetför att övervinsterna används till att finansiera kring-verksamheter som går med förlust.Innan jag svarar på Per Bills direkta fråga angåen-de portonivån vill jag kommentera Per Bills övrigauppgifter i interpellationen.Som Per säger växer konkurrensen, och bero-ende på hur man definierar tjänster och marknader fårman olika procentsatser på hur stora marknadsandelarPosten har. På den totala brevvolymen har Postenca . Det är dock viktigt att i detta sammanghangklargöra att den verkliga konkurrensen inte kommerfrån befordran av fysiska meddelanden utan frånelektroniska substitut, dvs. fax, e-post, Internet m.m.Användningen av de alternativa tjänsterna växermycket snabbt och i dessa ligger den verkligakonkurrensen.Vad beträffar påståendet om "ojusta konkur-rensmetoder" finner jag inte att den beskrivning somges av Per och andra ger en rättvis bild av hurPosten har agerat i konkurrensfrågor. På en nyligenavreglerad marknad och med en ny konkurrenslagfinns det givetvis en viss osäkerhet om hur den domi-nerande aktören kan agera. Posten har också vid ettflertal tillfällen initierat ärenden hos Konkurrensver-ket för att få klarhet. När därefterlämnat besked har det av Per och andra tolkatssom att Posten "fällts för ojusta konkurrensmetoder".När i sådana eller andra fall medde-lat beslut som gått Posten emot har Posten följt dessabeslut. beslut har inte varitav den karaktären att det funnits anledning för mig attagera. Frågorna har varit sådana som det ankommit påPosten att hantera.De förändringar som Posten gjort genom sin nyaprisstruktur innebär att Affärsområde allokerarkostnaderna till rätt kundkategori och tjänst ellerprodukt inom affärsområdet. Kostnaden för hanteran-det av enstycksförsändelser är högre än kostnaden förföretagspost. Om man tar hänsyn till att brev somprivatpersoner skickar endast utgör av dentotala brevvolymen inser man att det inte handlar omnågon subvention av företagsbreven. Snarare handlardet om att minska subventionen åt andra hållet. Devinster Per talar om går alltså inte till att finansie-ra andra verksamhetsområden inom Posten, utan detär fråga om att få en mer korrekt kostnadsstruktur.Beträffande portot för enstycksförsändelser kännerPer väl till att regeringen i propositionen1997/98:127 Statens ansvar på postområdet, upp-märksammat och analyserat portohöjning. Ipropositionen föreslås kostnadsbaserade taxor, likabehandling av alla kunder samt separat kostnadsre-dovisning för den samhällsomfattande posttjänsten ienlighet med EG:s postdirektiv. Dessa krav har rege-ringen emellertid inte ansett vara tillräckliga för attskydda postkunderna från alltför höga portokostnaderoch har därför föreslagit att de bör kompletteras mednågon form av prisreglering. Nuvarande pristak åter-speglar inte postlagens krav på enhetliga och rimligapriser åt alla, utan inriktas på en mycket smalareskyddsgrupp - "privatpersoner".Regeringen har därför föreslagit att prisreglering-en skall reformeras och att EG-direktivets krav pårimliga priser kompletteras med att regeringen be-myndigas föreskriva att priser för tjänster som ingår ipostverksamhet inte får överstiga vissa nivåer. Däri-genom kan regeringen föreskriva att normalportot förbrev inte får höjas mer än den allmänna prisutveck-lingen. Utöver denna begränsning från statens sida ärdet efter avregleringen och bolagiseringen Postensjälv som sätter sina priser.Slutligen frågan om det europeiska normalportot.Vid en jämförelse mellan europeiska porton är detviktigt att understryka att och är deenda länder som har infört moms på sina posttjänster.För del innebär det att vårt porto utan momsi dag ligger på . Vid en jämförelse av normalpor-tot exklusive moms med övriga länder inom EU harSverige det fjärde högsta portot efter , Ös-terrike och Danmark.Efter det att EG:s postdirektiv antogs i december1997 har arbetet med att se över frågan om moms påposttjänster åter tagit fart internationellt.