prot · GL0973 · 1998-03-03 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1997/98:73Tisdagen den 3 marsKl. 14.00 - 16.2618.00 - 20.27Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------------1 § Meddelande om fördröjda svar på interpel-lationerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1997/98:180Till riksdagenInterpellation 1997/98:180 av ()om amalgam.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den3 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är resa.Stockholm den 17 februari 1998Anna LindhInterpellation 1997/98:198Till riksdagenInterpellation 1997/98:198 av ()om svensk rovdjurspolitik.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den17 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 19 februari 1998Anna LindhInterpellation 1997/98:200Till riksdagenInterpellation 1997/98:200 av () om bromerade flamskyddsmedel.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den17 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är resa.Stockholm den 24 februari 1998Anna LindhInterpellation 1997/98:181Till riksdagenInterpellation 1997/98:181 av omnew age och sekter på arbetsmarknaden.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 5 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är arbetsfri vecka.Stockholm den 18 februari 1998Margareta WinbergInterpellation 1997/98:187Till riksdagenInterpellation 1997/98:187 av ometik i politiken.Interpellationen kommer att bevaras torsdagen den5 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är plenifri vecka.Stockholm den 20 februari 1998Thage G PetersonInterpellation 1997/98:189Till riksdagenInterpellation 1997/98:189 av omEU:s säljförbud av särskilda frösorter.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 12 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 18 februari 1998Annika ÅhnbergInterpellation 1997/98:170Till riksdagenInterpellation 1997/98:170 av omutsädesreservat för potatis.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 12 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 18 februari 1998Annika ÅhnbergInterpellationerna 1997/98:165, 167, 171 och 182Till riksdagenInterpellation 1997/98:165 av köksväxter.Interpellation 1997/98:167 av forskningsjakten på säl.Interpellation 1997/98:171 av morkullejakten.Interpellation 1997/98:182 av djurskyddet.Interpellationerna kommer att besvaras torsdagenden 12 mars 1998.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 18 februari 1998Annika ÅhnbergInterpellation 1997/98:161Till riksdagenInterpellation 1997/98:161 av ()om svenska företag i kommer att besvaras tisdagen den10 mars.Skälet till dröjsmålet är att interpellanten inte kannärvara i kammaren vid tidigare föreslaget datum.Leif PagrotskyEnligt uppdragC H FalleniusExpeditionschefInterpellation 1997/98:202Till riksdagenInterpellation 1997/98:202 av mötesplatser för svensk design och formgivning.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den17 mars.Skälet till dröjsmålet är att någon tidigare lämpligdebattdag inte funnits.Stockholm den 23 februari 1998Anders SundströmEnligt uppdragC H FalleniusExpeditionschef2 § Svar på interpellationerna 1997/98:179, 190och 199 om miljöbrottAnf. 1 Justitieminister ():Fru talman! har frågat vilka åt-gärder jag avser att vidta för att få rättssystemet att tamiljöbrott på större allvar så att handläggningen kanske med den skyndsamhet som brottets allvar motive-rar.Kia har frågat om jag avser att verkadels för att "miljöpoliserna" får arbeta med miljöbrottefter avslutad utbildning, dels för att i övrigt åstad-komma en förändring när det gäller hanteringen avmiljöbrott inom rättsväsendet.Gudrun har frågat dels vilka åtgärder jagavser att vidta för att få en ändring till stånd så attmisstänkta miljöbrott leder till åtal, dels om jag avseratt föreslå en skärpning av straffsatserna för miljö-brott om det visar sig att detta är skäl till att inget åtalväcks.Både och harställt sina frågor i belysning av ett ärende där det hartagit från det att förundersökningenavslutades till dess att åtal väcktes. Jag kan inte kom-mentera enskilda ärenden. Jag kan däremot belysafrågan om utredning av miljöbrott i ett vidare per-spektiv.Jag vill börja med att slå fast att det naturligtvis äroerhört viktigt att miljöbrotten bekämpas med kraft.Ansvaret för det ligger på bl.a. rättsväsendets myn-digheter. Men även inom andra områden måste åtgär-der vidtas, inte minst när det gäller det förebyggandearbetet. Därför innehåller den proposition med förslagtill miljöbalk som regeringen överlämnade tillriksdagen (prop. 1997/98:45) förslag till åtgärder sombl.a. klargör och understryker ansvaret för till-synsmyndigheterna på miljöområdet. De centralamyndigheternas och länsstyrelsernas ledande, utveck-lande och informerande roller förstärks, medan kom-munerna i större utsträckning får ansvar för den ope-rativa tillsynen.För att samhällets insatser för att värna om männi-skors hälsa och om miljön skall bli verkningsfullakrävs givetvis också att myndigheterna inom rättsvä-sendet utreder miljöbrotten på ett effektivt och kom-petent sätt. I det ligger också att dessa utredningar påsamma sätt som andra brottsutredningar skall bedrivasskyndsamt. Det skall inte råda något tvivel hos demsom bryter mot miljörättsliga bestämmelser om attsamhället har både vilja och förmåga att beivra brot-ten.Under senare år har man genom kompletterandeutbildning höjt kompetensen hos både åklagare ochpoliser som utreder miljöbrott. Som svar på fråga vill jag framhålla att de åklagare ochpoliser som därigenom fått specialistkompetens påmiljörättens område givetvis skall användas när detgäller att utreda miljöbrott. Men en hel del återstår attgöra för att utredningarna skall bli effektivare. Fram-för allt måste kompetensutvecklingen och samord-ningen av olika myndigheters insatser mot miljö-brottslighet förbättras.Nyligen har inrättats, somen sammanhållande myndighet för bekämpning avekobrott. Grundidén med är inom en myndighet skall samla personer medhög kompetens inom skilda områden. En sådan orga-nisation skapar de bästa förutsättningarna för attekobrotten skall kunna förebyggas och bekämpas påett effektivt sätt.Det kan tyckas naturligt att Ekobrottsmyndighetenfår ansvaret även för utredning av miljöbrott, eftersommiljöbrotten ofta kan sägas utgöra ekonomisk brotts-lighet i ett vidare perspektiv. Frågan om vilken ellervilka myndigheter som skall svara för utredning avmiljöbrott, och hur dessa brott skall avgränsas motandra brott är dock inte okomplicerad. skall svara för utredning avmiljöbrott kan det t.ex. sättas i fråga om myndighe-tens specialkompetens i fråga om sådan brottslighetskall tas i anspråk även när det gäller mindre kompli-cerade utredningar.På grund av bl.a. de här gränsdragningsproblemenfick Riksåklagaren ett uppdrag avregeringen att utarbeta förslag till effektivare utred-ning av miljöbrott. I uppdraget ingår inte endast frå-gan om miljöbrottens organisatoriska tillhörighet.Även frågan om samverkan mellan brottsutredandemyndigheter och tillsynsmyndigheter samt det inter-nationella samarbetet skall belysas. En viktig ut-gångspunkt för uppdraget är att Ekobrottsmyndighe-ten skall spela en central roll när det gäller bekämp-ningen av miljöbrott. Uppdraget skall redovisas senastden i år.Parallellt med Riksåklagarens uppdrag pågår inomRegeringskansliet det arbete med att utforma ett för-slag till nationell miljöbrottsstrategi som riksdagenhar initierat (bet. 1997/98:JuU1). Förslaget, som skallpresenteras för under innevarande år, skallinnehålla en nationell strategi för hur vi effektivt skallkunna förebygga och bekämpa miljöbrott.Som svar på fråga om straffska-lorna för miljöbrott vill jag upplysa om att regering-ens förslag till miljöbalk innehåller skärpta straff föröverträdelser på miljöområdet. Enligt förslagetsträcker sig straffskalan för de flesta brotten frånböter till fängelse i högst . Det medför också atttiden för åtalspreskription förlängs avsevärt jämförtmed i dag.Jag vill i det här sammanhanget också nämna förslag om att det införs ettstraffansvar för juridiska personer. Ett sådant straf-fansvar skulle innebära en påtaglig förbättring avmöjligheterna att bekämpa miljöbrott som begås inäringsverksamhet. Betänkandet remissbehandlas förnärvarande.Det pågår alltså ett intensivt arbete som syftar tillatt vi skall hitta formerna för hur miljöbrotten skallkunna både förebyggas och bekämpas på ett betydligteffektivare sätt än i dag.Anf. 2 ():Fru talman! Jag ber att få tacka justitieministernför svaret.Bakgrunden till min fråga är att det vid olika till-fällen framkommit att miljö-brott inte tas på tillräckligt stort allvar av rättsväsen-det i vårt land. För någon tid sedan rapporterades det imedierna om ännu ett fall där ett miljöbrott lagts åtsidan och åtal inte väckts förrän det bara återstodnågra veckor till dess att preskriptionstiden passerats.I det aktuella fallet handlar det om mycket stora ut-släpp av den giftiga tungmetallen kvicksilver. Ettutsläpp av ägde rum i början av mars1996, och upptäcktes vid det avloppsreningsverk somdrabbades. Enligt uppgift från hademan väntat sig att ett åtal skulle väckas utan fördröj-ning då förundersökningen var klar i oktober 1996.Men ärendet har enligt ansvarig chefsåklagare blivit"liggande". Först , nära efter detatt förundersökningen blivit klar och efter detatt brottet begicks, är ett åtal på gång.Jag tog reda på att det väcktes åtal den 20februari. Men åtalet gällde inte grovt miljöbrott, somman som lekman på det här området skulle kunnaanta, utan vållande till miljöstörning och förseelsemot lagen om kemiska produkter.Som förtroendevald till den här kammaren blir jaglitet bekymrad vad gäller hur vi skall kunna upprätt-hålla allmänhetens förtroende för miljölagar och rätts-skipning när vi gång på gång får se att det går till pådet här sättet. Justitieministern och miljöministern hargång på gång sagt att det här är viktiga frågor, att vimåste ta miljöbrott på stort allvar. Man skriver i re-geringsdeklarationen att vi eftersträvar ett kretslopps-samhälle, ett ekologiskt samhälle, man stimulerarAgenda 21-arbetet ute i kommunerna, osv. Sedan servi att det gång på gång fallerar, då väldigt tydligaexempel kommer upp. Jag blir rätt bekymrad över dethär. Jag hade trott och önskat att jag skulle få ett litetkraftfullare svar från justitieministern.Det här är ju inte första gången, utan detta harhänt , 80-talet och 70-talet. Vi som är politiskt verksamma har sagt att vimed stor kraft måste åtgärda det här, att vi måsteskärpa miljölagarna och tillämpa dem med full kraft.Sedan ser vi hur ett sådant oerhört grovt miljöbrottinte ens tas upp på allvar. Det blir av olika anledning-ar liggande, viktigare saker kommer emellan, osv.Jag är litet bekymrad över att vi inte får ett tydli-gare svar från justitieministern. Hon säger i svaret atthon vill slå fast att det naturligtvis är oerhört viktigtatt miljöbrotten bekämpas med kraft. Det sade justi-tieministern , 1994 . Jag kaninte se att det har hänt så särskilt mycket sedan dess.Justitieministern säger också att det krävs att myndig-heterna inom rättsväsendet utreder miljöbrotten på etteffektivt och kompetent sätt. Ja, men i det här falletfanns det ju en oerhört bra utredning, som presentera-des . Ändå blir ärendet liggande på dethär sättet. Det vore på sin plats att justitieministerntog bladet från munnen och sade att det inte får gå tillså här. Det är som sagt inte första gången som det härsker, utan det handlar om upprepade fall. Någon gångmåste det ansvariga statsrådet sätta ned foten ochtydligt tala om att rättslagarna skall tillämpas. Miljö-brott måste beivras om vi skall få respekt förrättstillämpningen i vårt land.Anf. 3 TALMANNEN:Får jag för säkerhets skull erinra om att debattenhär inte får gälla handläggningen av enskilda ärendenutan skall gälla principen.Anf. 4 (mp):Fru talman! Justitieministern säger i svaret att detär oerhört viktigt att miljöbrotten bekämpas medkraft. Men det räcker inte att säga det, justitieminis-tern, utan man måste också sätta kraft bakom orden.Vad har gjorts , förutom miljö-balken, som ju inte har behandlats i Justitiedeparte-mentet? Varför har inget gjorts? Det är två frågor somfordrar svar.Miljöpartiet har vid ett flertal tillfällen påpekatbrister i hanteringen inom rättsväsendet när det gällermiljöbrott. Vi har gjort det i interpellationer, i motio-ner, inför budgetberedningen och varje gång rege-ringen har redovisat sin skrivelse om ekobrott. Tyvärrhar inte justitieministern varit med vid de debatterna ikammaren. Därför får vi nu i stället i en interpella-tionsdebatt ta tillfället i akt att debattera med justi-tieministern. Trots dessa påpekanden har inga för-ändringar gjorts. Dessutom har miljöinspektörer,poliser och åklagare själva redovisat den bristfälligahanteringen, och ändå har det inte gjorts några somhelst förändringar.Det som förvånar mig är att regeringen inte togtillfället när den nya ekobrottsmyndigheten skulleinrättas. Jag hade absolut trott att miljöbrotten skullehanteras av denna nya myndighet, därför att miljö-brott ingår i ekonomiska brott. Men den utredningsom föregick etablerandet av myndigheten hade intebehandlat miljöbrotten, och därför har vi fått dennaförskjutning. Utredningen hade över huvud taget inteägnat någon tid åt att se till att miljöbrott kom med imyndighetens ansvarsområde. Så där står vi . finns de inte med. Skulle den utred-ning som ytterligare skall utreda om miljöbrottenskall hanteras av komma framtill det, tar det ända innan det kommer ettnytt brev där de kan finnas med. Innan man har an-ställt personal och en verksamhet kan komma tillstånd är vi framme vid . görsinget för att miljöbrotten skall åtgärdas. Jo, genomjustitieutskottet har givit regeringen i upp-drag att göra en nationell strategi. Men dessa föränd-ringar tar en oerhörd tid, och då står vi där och stam-par på samma ställe.Justitieministern säger i svaret att det är rättsin-stanserna som har ansvaret, men de har ju inte tagitdet. Då måste någonting annat komma i stället. Ut-över insatser av åklagarna och de poliser som harutbildning men som inte får verka därför att ingen taransvaret har regeringen nu en chans att se över hante-ringen i och med att BRÅ nu skall göra en lista vadgäller forskning i fråga om ekobrott. Det är då oerhörtviktigt att miljöbrotten kommer med på denna listaöver forskningsprojekt, så att man kan analysera ochtala om varför hanteringen i rättskedjan inte fungeraroch vi kan komma till rätta med problemet. Risken äratt miljöbrotten som vanligt inte räknas till ekobrottenoch därför inte kommer att finnas med på listan. Den30 april skall listan presenteras för regeringen. Det ärmin innerliga förhoppning att miljöbrotten och dessaproblemställningar då finns med där, så att man påuniversitet och högskolor skall kunna forska om detta.Anf. 5 ():Fru talman och justitieministern! Också min inter-pellation utgår från det exempel som upp. Jag måste därför få belysa det, även om jagvet att det inte är det vi skall diskutera.En firma, GAMA Dental i , rensadedrastiskt och radikalt sitt avlopp, som man hade fåttstopp i. I Henriksdals reningsverk fick man enrejäl anhopning av kvicksilver, hundra gånger mer änvad man brukar ha, och - vilket inte är speciellt van-ligt - man lyckades hitta källan. När man rensade 700meter av avloppet närmast firman hittade man 250 kgkvicksilver. Det är enormt mycket, med tanke på attden mängd som ryms i en tesked räcker för att förgiftaen medelstor svensk sjö och göra fisken där oätlig.Det här resulterade i en mycket ambitiös utredningpå 800 sidor. Jag kan tänka mig att den kan varaganska svår att läsa för en åklagare, som inte harnaturvetenskaplig kompetens. Sedan har den blivitliggande. Åklagaren fick utredningen i oktober 1996och har känt att det har varit mycket annat som harkommit i vägen.Jag vill hålla med justitieministern om att när ettfall går så här långt har man misslyckats. Naturligtvisskulle man ha önskat att tillsynsmyndigheten hadeutövat en bättre tillsyn. I det här fallet vet vi att firmaninte hade anmält alla sina processer. Det fanns enkvicksilverkloridprocess som inte ens var anmäld. Jagliksom justitieministern hälsar den miljöbalk somregeringen tillsammans med Vänstern och Miljöpar-tiet har tagit fram som ett framsteg i det här arbetet.Vi skall se till att tillsynsmyndigheten får bättre möj-ligheter till en effektiv och bra tillsyn. Men vi måsteockså inse att ibland lyckas man inte. Miljöbrott skallnaturligtvis inte kunna ske, eftersom det är oerhörtsvårt att rena om kvicksilver kommer ut i naturen. Detfår helt enkelt inte ske.Jag tror att vi är ganska överens om att de härbrotten därför måste påtalas, för att ytterligare läggakraft bakom tillsynsmyndighetens möjlighet. Inom deverksamheter som bedrivs skall man veta att man harett straff att vänta om det går snett.Man måste närma sig de här frågorna med vissödmjukhet. Jag tror att vi är överens om att vi vill seåtal, men jag tror också att vi kan vara överens om attåtal inte sker i den utsträckning som vi skulle önska.Då måste vi fundera på varför åtal inte väcks i de härmålen. Jag som naturvetare kan ha en viss förståelseför att en åklagare som kanske aldrig har läst fysik,kemi eller biologi blir litet skrämd när han eller honfår en lunta på 800 sidor som innehåller mycket tek-nisk beskrivning av vad som skett. Det kanske då taremot. Därför undrar jag om vi inte kan vara överensom att det behövs en rejäl utbildning för de åklagaresom skall hantera miljöbrotten. Det är faktiskt angelä-get att en sådan utbildning kommer till stånd. Om viutifrån den här interpellationsdebatten kan hitta nå-gonting som vi är överens om måste förbättras, har vitagit ett steg i rätt riktning.Det åklagare påstår, och som jag gärna skulle viljahöra justitieministerns uppfattning om, är att ett avskälen till att man inte går vidare med de här fallen äratt man anser att fängelsestraffet är så passlågt att det därmed inte är prioriterade brott. Vi hade en diskussion om det här i samband medatt vi tog fram . Jag skulle vilja höra omdet verkligen kan vara så. Är det så att åklagare anseratt detta inte är prioriterade brott just för att maxi-mistraffet är ? Personligen har jag litet svårt förden här diskussionen. Jag kan tänka mig att för mångaav miljöbrottslingarna skulle bara det faktum att manåker i fängelse, om det sedan är ett, två eller ,vara nog så avskräckande. Ett problem i samman-hanget är ju just att vi inte får fängelsedomar.Jag skulle vilja höra hur vi på något vis kan skärpatill det hela så att det faktiskt utdöms fängelsestraff. är det ju mest böter som utdöms. Det finns alltsåflera frågor där jag är mycket intresserad av justitie-ministerns åsikt.Anf. 6 Justitieminister ():Fru talman! Jag tycker att det är en mycket insikts-full och konstruktiv diskussion som kring de här frågorna. Jag tror att det är nödvän-digt att vi som har det politiska ansvaret för dessafrågor inser de svårigheter som finns i det verkligalivet när det gäller att bekämpa miljöbrottsligheten.Gudrun tar upp en del av de mycket centralafrågeställningarna i det här sammanhanget.Även om vi inte skall diskutera ett enskilt fall här ikammaren, vill jag säga att ni har fel uppgifter omtiderna när förundersökningarna var avslutade. Det ärilla nog, men det är inte riktigt så illa som ni har upp-gett. Men framför allt, precis som , illustrerar det här fallet, liksom många av deandra fallen, väldigt väl vilka oerhört stora krav detställs på särskild kompetens hos åklagare och polis,och även hos våra domstolar, för att hantera dessabrott.När och så radi-kalt och kategoriskt säger att ingenting har hänt, villjag ändå erinra om att insikten om att det väldigtmycket handlar om kompetensutveckling faktiskt harfunnits och lett till åtgärder. har vi ensärskilt kvalificerad utbildning för poliser på miljö-området. är det 60 poliser som har genomgåttden utbildningen. Jag tror inte alls att den räcker, utanvi måste gå vidare och bygga på den.Vi har också fört in miljörätten i grundutbildning-en av poliser. Då har de åtminstone den kompetensenatt de kan upptäcka när det är frågan om ett miljöbrottså att det kan överlämnas till särskilt utbildade perso-ner. Det handlar om metodutveckling av arbetet. Därhar särskilda resurser avsatta för attarbeta med att utveckla polisens metoder i samman-hanget.Riksåklagaren ser över kompetensutvecklingennär det gäller åklagare, som jag nämnde. Det råderingen tvekan om att det är precis som säger. Det är ingenting som åklagarna stickerunder stol med. De säger att detta är tekniskt mycketsvåra frågor som är svåra för dem att hantera. Detbetyder att vi måste se till att åklagare får utbildningså att de har möjlighet att hantera detta. Men framförallt måste vi skapa system där olika expertgruppersamarbetar med varandra.Det handlar om att rättsväsendets personer skallkunna möta näringslivets experter på området, som juhar möjligheter att vara väldigt insatta i dessa fråge-ställningar. Det gäller alltså att rättsväsendet kan ståupp mot den kompetensen och svara på ett sådant sättatt det leder till rättsliga åtgärder, dvs. inte bara tillbeslut om åtal utan också till fällande dom. Då är jaginne på det som tar upp, nämligenom vi ser tillräckligt allvarligt på den här brottslighe-ten. Leder det påföljder som är tillräckligt allvarliga?Ja, det är inget fel på straffskalorna. Det går juinte att säga att man inte skall prioritera ett brott somhar som maximistraff i straffskalan. Det liggerju väldigt högt. Det kan aldrig vara en ursäkt för var-för man inte ägnar sig med tillräckligt kraft åt det.Men det behövs kanske en tydligare syn på allva-ret i de här problemen. Man har kanske inte förmågaatt i det enskilda fallet faktiskt vaska fram de uppgif-ter och de fakta som behövs för att det skall bli enadekvat beskrivning av brottet och en bedömning somär tillräckligt allvarlig i förhållande till det som fak-tiskt har hänt. Jag tror att även det har att göra medkompetens och förmåga att hantera dessa frågor. Detär därför jag tror att det är så oerhört viktigt att vi gårvidare med det arbete som pågår när det gäller kom-petens, metodutveckling och utbildning av persona-len.Sedan har vi de organisatoriska frågorna som ock-så är viktiga. Det handlar ju om att få olika myndighe-ter att samarbeta med varandra. Jag tycker också attdet var riktigt påpekat av att det intebara handlar om att beivra brott, utan också om attförebygga brott. Eftersom vi har så många myndighe-ter som är inblandade på det här området krävs det attde har förmåga att lägga upp arbetet så att de stödervarandra i stället för att som kanske t.o.m. iblandmotarbeta varandra.Anf. 7 ():Fru talman! Det finns säkert en god avsikt med alltdet justitieministern säger, men problemet är ju att dethar gått många politiker ochministrar började tala om att miljöbrott är oerhörtallvarligt och att vi måste göra något. I samband medatt justitieministern tillträdde sade honatt det är oerhört viktigt med miljöbrott och att vimåste ta itu med detta och prioritera detta. Sedanvisar det sig ändå gång på gång att man inte gör så.Är det fel på miljölagarna? Ja, kanske. Vi får nu snart en diskussion om en ny miljö-balk där vi skall förbättra detta ytterligare. Jag befararatt det är litet tandlöst.Är det fel på utredningsresurserna? Ja, kanske.Men i det fall som och jag har dristatoss till att dra upp som ett exempel, även om vi inteskall diskutera enskilda fall, fanns det en gedigenutredning på 800 sidor och en erfaren, kompetentåklagare som faktiskt hade för avsikt att göra något.Men viktigare fall kom emellan sades det. Det tragis-ka i sammanhanget är ju att detta inte är det endafallet som har blivit liggande av olika orsaker.Under 1996 polisanmäldes 327 misstänkta brottmot miljöskyddslagen. 17 fällande domar avkunnades- 17 av 327. Samtliga fick böter. En enda medborgarefälldes för miljöbrott enligt under sammaår. Inte heller han fick fängelse. Även övriga miljöla-gar ger sällsynta och milda straff. gicktill historien genom att avkunna landetshittills enda fängelsedom med miljöbrott som endastyrkta brott.