prot · GL0974 · 1998-03-04 00:00:00 — Vimoderater står på medborgarnas sida i skattedebatten.Det borde hela göra.Jag yrkar därför att , för medborgarnasskull, uttalar att skattetrycket i måste sänkas.Måhända ställer talmannen inte upp under pro-position, men det hade varit en viktig markering omatt folkstyrets högsta församling insett allvaret och deskadliga effekterna för enskilda och för landet av dealltför höga skatterna.Anf. 154 ():Fru talman! En av de absolut viktigaste politiskauppgifterna är, och kommer också framöver att vara,att försvara det gynnsamma ränteläget. En viktigförutsättning för att detta skall vara möjligt är att vihar balans i våra gemensamma affärer, dvs. att vi harbudgetbalans. Denna politiska uppgift blir desto vik-tigare eftersom försvaret av det goda ränteläget ärutsatt för hot såväl från vänster som från höger på denpolitiska skalan.Det finns klara tendenser till att det nuvarande re-geringspartiet upprepar sitt beteende från förra valrö-relsen och utfärdar en mängd löften om utgiftsökning-ar - löften som man i ansvarsställning sedan inte harkunnat innehålla och som man inte heller kommer attkunna innehålla om man skulle få chansen att försöka.Takten i löftesgivningen synes visserligen ha av-tagit något efter att ha uppgåtttill varannan-var tredje vecka.Risken förefaller uppenbar att löfteskarusellen tilltarju närmare valet vi kommer, vilket i sin tur kommeratt leda till endera av två saker. Det ena alternativet äratt löftena på samma sätt som efter förra valet korri-geras av verkligheten, dvs. I så fall kom-mer ränteläget att mera marginellt förändras i negativriktning. Det andra alternativet är att Socialdemokra-terna vid ett eventuellt fortsatt regeringsinnehav verk-ligen genomför sina vallöften om långtgående utgift-sökningar, med förnyad obalans i statens budget ochstarkt negativa ränteeffekter som följd.Från höger består hotet i att , på detsätt som har beskrivit, föreslårmycket långtgående skattesänkningar . Det leder i sin tur också tillendera av två saker. Antingen måste dessa skatte-sänkningar finansieras genom dramatiska utgifts-minskningar, med bl.a. svåra sociala konsekvenser.Eller också måste man förlita sig på s.k. dynamiskaeffekter. I annat fall kommer också denna metod attmedföra en svår budgetobalans som hotar det gynn-samma ränteläget.Vi i kommer inte att medverka varesig till vidlyftiga utgiftsökningar eller till oansvarigaskattesänkningar. Vi har mödosamt skapat balans ivåra gemensamma finanser. Vi kommer att försvaraden uppnådda balansen. Därigenom försvarar vi detgynnsamma ränteläget. Men det ställer krav på re-striktioner för vårt handlande framöver. Det medföratt utrymmet för såväl utgiftsökningar som skatte-sänkningar måste skapas innan det ianspråktas. Detutrymme som står till buds är alltså det budgetöver-skott som annars skulle uppstå om det inte användesendera till avbetalning på statsskulden eller till skatte-sänkningar/utgiftsökningar.Vår bedömning är att det kommer att finnas ett så-dant utrymme för skattesänkningar under de följandeåren. Vi vill i första hand använda det utrymmet föratt sänka nivån på fastighetsskatten till näst-kommande år. Dessförinnnan är det ytterst angelägetatt problematiken kring fastboende i s.k. attraktivafritidsområden har fått sin lösning med giltighet redanför innevarande år.Vidare tycker jag att det finns anledning att erinraCarl om att det enligt den nya budge-tordningen nu inte är möjligt att påverka utfallet redanför 1998. Vi bedömer också att det under nästa man-datperiod kommer att vara möjligt att skapa utrymmeför en sänkning av inkomstskatten för låg- och medel-inkomsttagare genom en höjning av det s.k. grundav-draget. Arbetsgivaravgifterna skall sänkas med tyngd-punkt på de små företagen genom samma metod somvi tidigare biträtt, dvs. genom en förhöjd procentsatspå en högre lönesumma än den gällande.Fåmansföretagsreglerna bör delvis avskaffas och iövrigt förenklas. I varje fall bör under kommandemandatperiod ett första steg tas mot en heltavskaffad förmögenhetsskatt. Den har heltspelat ut sin roll som fördelningspolitiskt instrument.Fru talman! Avslutningsvis skall jag säga någotsom är viktigt och fundamentalt. Det gäller s.k. dy-namiska effekter. Det hävdas ofta i den förenkladeargumentationen och opinionsbildningen att dynamis-ka effekter kan användas som finansiering av bety-dande skattesänkningar. De dynamiska effekternasägs ofta uppstå t.ex. genom ökad sysselsättning tillföljd av skattesänkningen och därmed minskade kost-nader för arbetslösheten. Hittillsvarande erfarenheterav att använda förväntade dynamiska effekter somfinansiering är inte goda.I början av detta decennium användes dynamiskaeffekter för att finansiera den omfattande skatterefor-men. Reformen förblev klart underfinansierad. Underförra mandatperioden genomfördes skattesänkningarmed samma bräckliga finansiering. Vi tvingades låna mera. De dynamiska ef-fekterna försenades eller uteblev.Jag bestrider inte att dynamiska effekter uppstår ispåren av en rätt utformad skattesänkning. Sänktarbetsgivaravgift utformad på samma sätt som underde är exempel på en skattesänkning somkommer att ge dynamiska effekter. Men den önskadeeffekten uppstår endast under förutsättning att skatte-sänkningen är ansvarsfullt finansierad redan vid infö-randet.Låt oss göra ett tankeexperiment. Vi sänker skat-ten med ett betydande antal miljarder nästa årsskifteoch finansierar merparten genom förväntade dyna-miska effekter. Vad är det då som kommer att hända?Jo, den till följd av skattesänkningen minskade intäk-ten inträffar successivt fr.o.m. årsskiftet, fr.o.m.ikraftträdandet. När inträffar då de dynamiska effek-terna? Det är svårt att säga; i varje fall med en bety-dande eftersläpning - säkerligen med en årslång ef-tersläpning. Det vet vi nuerfarenhetsmässigt. Vi skapar ånyo den budgetobalansoch den ökade upplåning som i sin tur leder till attränteläget försämras. Vi får antidynamiska effektersom gör att några positiva nettodynamiska effekteraldrig uppstår.Slutsatsen blir ånyo att såväl skattesänkningar somutgiftsökningar måste åstadkommas under restriktio-nen att de skall rymmas inom ramen för en budget ibalans. Det är fundamentalt. Det är viktigt och detgynnar framför allt vanliga människor. Det är en så-dan fortsatt ansvarsfull politik som Centerpartietförespråkar. Det är en sådan ansvarsfull politik som vii kommer att medverka till i samarbetemed andra partier som delar, eller som kan ansluta sigtill, detta synsätt.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 2och 11.Anf. 155 () re-plik:Fru talman! Jag skall göra några kommentarermed anledning av anförande.När det gäller de moderata skattesänkningsförsla-gen i detta betänkande och i andra betänkanden somdiskuterats under innevarande kan jag sägaatt samtliga skattesänkningar är finansierade. Det trorjag att känner till men han vill göragällande att det är på något annat sätt. Så är det alltsåinte.Sedan talar Kenneryd om att det börjar bli balans iekonomin. Det råder en våldsam obalans i samhälls-ekonomin så länge vi har den sysselsättningsgrad viför närvarande har. Det har inte skett någon förbätt-ring avseende sysselsättningsgraden. Jag tror att det ären mycket viktig komponent att ta med i beräkningen.Det påverkar enskilda människor, och det påverkarstatens utgifter.Rolf Kenneryd skall inte underskatta de enormadynamiska effekter som uppstår när människor upp-täcker att de kan leva på sin lön och att de kan påver-ka sin ekonomiska situation genom eget arbete. Mendet är en bonuseffekt utöver de redan finansieradeskattesänkningarna.Vi har här fått ett rättelseblad till betänkandet. Jagundrar då varför inte är med på reser-vation nr 10 under mom. 4 om sänkt fastighetsskatt.Delvis gav han svaret i sitt anförande. Men om nuRolf Kenneryd verkligen hade velat sänka fastighets-skatten hade han haft möjlighet attredan i höstas lägga fram förslag om detta - om detnu är den förklaringen han vill åberopa.Centerpartiet talar en hel del om sänkta fastighets-skatter. har under desenaste åren haft chansen att hänga på moderata ut-skottsinitiativ, motioner och reservationer här i kam-maren för att kunna sänka fastighetsskatten. Men manhar underlåtit att göra det. andas det vissa möjlig-heter om att det kan bli så i framtiden.På onsdag har chansen att fatta ett så-dant beslut. Jag hoppas att Centergruppen ändrar sigtill dess.Anf. 156 () replik:Fru talman! Jag vill först beträffande moderater-nas finansiering av sina vidlyftiga skattesänknings-förslag säga att den inrymmer mycken ihålighet ut-över att den inrymmer en rad i varje fall för oss oöns-kade effekter när det gäller möjligheterna att t.ex. ikommunerna utföra den mycket betydelsefulla om-sorg som behöver tillskott för att tjäna medborgarnassyften.Jag bestrider inte att dynamiska effekter uppstår.Jag sade det i mitt anförande. Men förutsättningen äratt finansieringen är ordnad redan tidigare.Jag vill slutligen kommentera detta med att jaginte har anslutit mig i efterhand, vilket tydligen en delav mina andra kamrater i utskottet har gjort. Förkla-ringen är för det första den jag angav i mitt anförandeatt budgetordningen inte medger en sådan hantering . Den andra och lika viktiga förklaringen är i en-lighet med det jag försökte ge uttryck för i mitt anfö-rande, nämligen att vi först skall skapa utrymme innanvi ger oss in på skattesänkningar.Vi har inte funnit detta utrymme förrän år 1999.Vi gör inga utfästelser innan vi bedömer att vi kaninfria dessa utfästelser. Det kommer vi att kunna göraår 1999.Anf. 157 () re-plik:Fru talman! Argumentationen i Kenneryds repliktappade litet i kraft. Han hade inga argument somkunde bevisa att det skulle finnas ihåligheter i denmoderata finansieringen.Sedan försökte han komma in litet grand på stats-bidragen och göra ett stort nummer av detta. Det storaproblemet för kommunerna är den höga arbetslöshe-ten som eroderar skattebasen och ökar bl.a. nivån påsocialbidragen.Det är detta samband som vi måste försöka disku-tera på ett annat sätt. ser statens finanserisolerat. Vi måste också koppla in medborgarna ochsamhällsekonomin och därmed sysselsättningen.Men det var bra att vi i varje fall fick slå fast att demoderata skatteförslagen fullt ut är finansierade frånförsta kronan till den sista.Anf. 158 () replik:Fru talman! Vi får återkomma när vi har litet bätt-re tid till de ihåligheterna i finansieringen. Det gällerför övrigt också otrevligheterna i finansieringen somskulle vara nödvändiga för att medge skattesänkning-ar av den storleksordning som ochModeraterna står för. Tiden medger inte att vi disku-terar det . Men vi har möjlighet att föra den debat-ten, , såväl på hemmaplan som här ikammaren.(forts. )AjourneringKammaren beslutade att ajournera för-handlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.11 § (forts.) Inkomstskatter, fastighetsbeskatt-ning, m.m. (forts. SkU15)Anf. 159 ():Herr talman! För oss liberaler handlar skattepoliti-kens inriktning nu framför allt om jobb, jobb ochjobb. behöver inte fler skatter, utan fler skat-tebetalare. Då måste man sänka och förändra skatter-na såsom de tas ut. För oss i är det enganska självklar slutsats att prioritera de mest skadli-ga skatterna, och låta de något mindre skadliga väntatill sedan. Skattepolitikens förändring, sänkningen avskatteuttaget, måste nämligen självfallet ske på ett sättsom är statsfinansiellt hållbart.Det finns de som först höjer skatterna och försvå-rar regelverket för att sedan tala om att framtida för-bättringar måste ske. Det är klart att om man först hargjort på det sättet så har man ett enklare läge att utgåifrån när man vill sänka och förenkla. Vi har tyckt attdet är fel metod - vi har tyckt att skatterna är högaoch krångliga nog som de är utan att man först behö-ver förändra dem för att sedan kunna förbättra dem.Ändringarna i skattepolitikens inriktning handlarom att det måste bli ett sänkt skatteuttag på arbete, påinvesteringar och på sparande så att vi får fram flerjobb. Fler människor måste helt enkelt kunna få enlön att leva på. Vi i har i sak prioriteratsänkta arbetsgivaravgifter för att sänka skatten påarbete. Det skulle få den snabbaste utväxlingen i formav nya jobb. Vi har prioriterat att sänka marginalskat-ten tillbaka till . Det måste löna sig att arbeta,och folk måste veta att principen om hälften kvargäller. Vi har t.ex. prioriterat att ta bort dubbelbe-skattning på aktieutdelningar för att gynna riskvilligtsparande och produktiva investeringar som ger nyajobb.Vi tror att dagens skattetryck totalt sett inte är för-enligt med en samhällsekonomisk utveckling därmånga fler människor får jobb. Vi tror att man ganskasnabbt måste försöka kommaned till skattetryck. Det gör vi också med Folk-partiets politik genom att ta bort, sänka och förändradet som vi tycker är de mest skadliga skatterna.Sedan kan man gå vidare och sänka skatterna förlåg- och medelinkomsttagare, framför allt på så sättatt man minskar marginaleffekterna för barnfamiljer.Det är viktigt att människor kan leva på sin lön, ochdet är viktigt att det lönar sig att arbeta. Då måste mangå in och titta noggrant på vilka människor det är sominte kan leva på sin lön, även om de har en lön, ochvilka människor det är som har väldigt höga margina-leffekter - och det är barnfamiljerna. Vi vet att dettaframför allt slår mot småbarnsmammor. Erfarenhetenvisar att det är dessa människor och familjer som såatt säga låter marginaleffekterna slå igenom. Kombi-nationen av relativt höga skatter, inkomstprövadebidrag och inkomstprövade taxor gör att småbarns-mammor har marginaleffekter på siffror som liggerskyhögt över dem som man tyckte varfullkomligt orimliga och perversa för extremt högav-lönade. Uppenbarligen tycker man dock att det är heltsjälvklart att småbarnsmammorna skall kunna levamed detta. Vi i tror att detta är helt fel.Under senare tid har en , Sparbankensrapporter osv. visat att helt vanliga kvinnor med heltvanliga inkomster har marginaleffekter från uppt.o.m. Detta är helt orimligt. Det är ensak som vi från vill prioritera av mångaolika skäl. Dels vill vi göra det av jämställdhetskäl,det måste vara möjligt även för småbarnsmammor attarbeta, dels därför att det inte är samhällsekonomiskteffektivt när det inte lönar sig att arbeta och att försö-ka påverka sin situation.Herr talman! När det gäller skattepolitikens in-riktning mer specifikt vill jag peka på ett par saker.Den första är tjänstesektorn.Vi tycker att det är helt orimligt att man från re-geringens och sida enbart kan användaskattepolitikens medel och metoder för att få fram flerjobb inom manliga sektorer. Mäns hemarbete ochmäns arbetsmarknad kan man försöka gynna och fåfram fler jobb inom genom riktade skattereduktioner.Men kvinnors hemarbete, företagande och arbets-marknad kan man inte tänka sig att få att fungerabättre med skattepolitiska medel. Detta tycker vi iFolkpartiet är helt fel. Det är inte bara det att manfortsätter med höga skatter som ger stora skattekilarför kvinnors företagande - man anser t.o.m. i mångafall att det är fult att göra detta på kommersiell basis.Vi vill vända på den steken. Vi vill förändra be-skattningen inom tjänstesektorn på ett sådant sätt för det första respekterar kvinnors professionali-tet, kompetens och arbete, för det andra respekterarkvinnors önskan att kunna välja att köpa tjänster lik-väl som att göra jobbet själva på amatörbasis och fördet tredje använder ett enkelt skattepolitiskt instru-ment för att skapa många nya riktiga jobb.Vi vet att minister tycker att detta är fult.Vi vet att statsminister tycker att det är okejmed servicetjänster, men att man kan göra detta somen arbetsmarknadspolitisk åtgärd lokalt. Vi vet attskatteminister tycker att det är helt okej, menbara om det görs som generella skattesänkningar överhela landet - vilket man inte anser sig ha ekonomisktutrymme för. Vi vet att arbetsmarknadsminister numera tycker att det är okej att köpa tjänster,men bara om man köper dem från kommunen och intesänker några skatter. Vi vet att finansminister tycker att saken bör övervägas. Vi i Folkpar-tiet tycker att man skall handla nu.Herr talman! Det finns en djupt känd vrede ifolkdjupet över fastighetsskatten. Den har växt ochväxt. Jag kan gärna erkänna att vi från förett antal år sedan inte tyckte att fastighetsskatten di-rekt var något stort problem. Tvärtom var det enganska bra skatt eftersom den inte skadade jobben,tyckte vi. Det är nog fortfarande så att det direkt inteskulle få någon effekt på jobben om man sänkte fas-tighetsskatten. Men vi tror att det nu har gått så långtatt människor inte längre upplever att de har någonacceptans för skattesystemet i stort, och för fastighets-skatten specifikt. De känner ingen lojalitet med sys-temet som sådant därför att de tycker att fastighets-skatten har fått så orimliga effekter. Därför anserFolkpartiet att man måste gå in och göraförändringar innan man drar på sig en skatterevoltinom denna sektor som sedan sprider sig över helalinjen.För oss som värnar välfärden och som tycker attdet är viktigt att få in skattepengar för att betala förvård, omsorg, skola och andra typer av angelägnavälfärdstjänster är det extra viktigt att man upprätthål-ler en vilja hos befolkningen att faktiskt betala de härskatterna. Även om vi vet att nu hargripits av någon sorts valfeber och vill låta påskina snart vill sänka fastighetsskatten vet vi samtidigtatt det är som har hindrat dessa föränd-ringar under de senaste åren.Vi stöder alltså reservation 10, och inte reserva-tion 11. Det beror på att reservationstexten fick enförändrad utformning jämfört med vad vi trodde. Detär inget nytt ställningstagande, utan tvärtom ett gam-malt, traditionellt ställningstagande från vår sida.Herr talman! En sista skattefråga som jag vill taupp i sammanhanget gäller förmögenhetsskatten. Påsikt tror vi att det är helt nödvändigt att man avskaffarden. Det skall man göra av delvis principiella skäl.Skall man betala skatt när man tjänar, ärver eller pånågot annat sätt får pengar och sedan betala skatt närman gör en realisationsvinst på dem blir det fel attockså behöva betala skatt på själva innehavet undermellantiden. Den internationella utvecklingen görockså att det inte är praktiskt möjligt att fortsätta meddetta. Alla turer runt förmögenhetsbeskattning avaktier visar ju att detta inte håller i längden.Vi harförordat en tillfällig övergångslösning när det gälleraktiebeskattning som är mycket bättre än den som harblivit. Vi förordar att sambeskattningen omedelbartavskaffas - den sista resten av sambeskattning i ettskattesystem där kvinnor inte var egna skattesubjekt.Vi har också föreslagit att man skall höja fribeloppet.Men vi vill också, som sagt, långsiktigt jobba för attfastighetsskatten helt och hållet kan avskaffas.Herr talman! Det finns många andra frågor somjag skulle kunna ta upp i det här sammanhanget, menjag har tagit upp dem som jag tycker är viktigast. Jagyrkar bifall till reservation 3, även om jag givetvis stårbakom samtliga andra reservationer till betänkandetsom är undertecknade av . 160 ():Herr talman! Till betänkandet om inkomst- ochfastighetsbeskattning har fyra reserva-tioner. Det gäller inriktningen av skattepolitiken ochbostadsbeskattningen, det gäller t.ex. orimliga fall-skärmsavtal och det gäller kommunernas beskatt-ningsrätt. Det är många och omfattande frågor, ochdärför har jag valt att här koncentrera mig på några avdem.Som utgångspunkt för skattepolitiken vill vi ha ettsystem som gynnar hushållning med våra naturresur-ser och ett samhälle i ekologisk balans. Förutom dessamiljömål vill vi naturligtvis också uppnå andra mål.Vi vill att skatterna skall vara omfördelande ochdessutom kunna trygga välfärden. årsbudgetarbete ställde vi därför i våra motioner konkre-ta krav som innebar just en skarpare fördelningsprofiloch dessutom gav mer pengar till verksamheterna utei kommunerna, dvs. till välfärden.Vi har också en lång rad förslag som gäller nä-rings- och sysselsättningsfrågor, men de kommer uppsenare i debatten här i kväll.I betänkandet står det att kravet på skattesänk-ningar har fått stå tillbaka för satsningar för att minskaarbetslösheten, för att förbättra skolan, vården ochomsorgen, för att kunna höja barnbidragen och för attkunna förbättra för framför allt låginkomstpensionä-rer. Det är en riktig beskrivning. Stora grupper harverkligen farit illa i saneringsarbetet, och det är någotsom vi från har påtalat flera gångerunder de här åren. Att små förbättringar nu har gjortsser vi som bara positivt.Litet längre fram i betänkandet skriver dock ma-joriteten att regeringen avser att i vårpropositionenlägga fram förslag om att minska eller begränsavärnskatten. Detta skulle i och för sig vara en tillfälligskatt; det vet vi. Men jag kan inte riktigt ställa upp påatt vi redan nu har det ekonomiska utrymme sommajoriteten tydligen anser att vi har. Jag tänker då iförsta hand på situationen ute i kommuner och lands-ting. Vi nås av rapporter om överbelagdasjukhus, omänskligt långa operationsköer, äldre somfar illa osv. I mitt eget hemlän slog för inte så längesedan en klinikchef larm när , trots nya s.k.Perssonpengar, ville göra nedskärningar på hans kli-nik. Det som sker är inte etiskt och moraliskt för-svarbart, sade han. Han tyckte dessutom att man idagens läge bedrev rovdrift på personalen.Detta är ett exempel. Jag vet att det finns väldigtmånga, inte minst inom skolans område. Alldelesnyligen har också gått ut och sagtatt hon skall tillsätta en utredning som skall se överbesparingarna och deras konsekvenser för barnen isamhället. Det har gått för långt, helt enkelt.Jag tror att det vore oklokt att i det här läget be-gränsa värnskatten. Jag och mitt parti är övertygadeom att de pengarna behövs, kanske i form av envårdskatt till kommuner och till landsting. Att behållavärnskatten vid nuvarande nivå för att ge detta ut-rymme tror jag vore en viktig markering. Persson-pengar i all ära, men de räcker inte. Behoven är såoändligt mycket större.Jag har pratat om majoritetens skrivningar ibetänkandet, men jag vill också vända mig till mode-raterna. Ert storslagna skattesänkningsprojekt kommerju bara att resultera i att ni skjuter välfärden i sank.För att fortsätta att prata om kommuner och landstingförutskickar ni ju t.o.m. att man skall kunna sänkakommunalskatterna! Hur skall detta gå ihop, och varskall ni skära ned någonstans?I reservation 8 tar upp problemati-ken kring fantasilöner och omotiverat höga avgångs-vederlag eller fallskärmar. Både storlekarna på för-månerna och det sätt på vilket de kommer till påver-kar möjligheten att upprätthålla moral och tilltro tillsamhället. Om människor upplever att det finns någontyp av brödraskap som belönar varandra med olikaförmåner blir det mycket svårt att hålla ihop samhäl-let, och det blir speciellt svårt i sådana här tider närmånga människor drabbas av hårda besparingar.För några veckor sedan gick skattechefen här iStockholm ut och varnade för att lojaliteten för helasystemet nu var i gungning. Han gjorde det utifrånmånga människors reaktioner på alla de s.k. affärersom tydligen aldrig upphör utan kommer i en stridström, alltifrån kontokortsfiffel till fallskärmar. Det ärnågot som vi här i skatteutskottet verkligen måste tatill oss, tycker jag. Vad är det för mening med att fattabeslut om skatter om människor inte vill betala? I dethär sammanhanget handlar det ju inte om storleken påskatterna, utan det handlar om att den enskilde skatte-betalaren tänker: Varför skall jag betala när ingenannan sköter sig?Från sida har vi i och för sig sagtatt skattemyndigheterna behöver mer pengar. Men detfinns naturligtvis en gräns för hur mycket man kankontrollera fram.