prot · GM0938 · 1998-12-17 00:00:00 — Hälften, en tredjedel, eller?Klart är att det är en avsevärd kostnadsökning förkommunerna.Detta trodde vi att också de socialdemokratiskaledamöterna i arbetsmarknadsutskottet hade insett dåde föreslog en förändring i fråga om finansieringsbi-draget från stat, kommuner och landsting när detgäller s.k. långtidsinskrivna. Men vi blev besvikna.Vid beredningen av deras förslag presenterades ingetunderlag för de ekonomiska konsekvenserna. Trotspåpekande om nödvändigheten av en sådan redogö-relse lämnades bara vaga uppgifter. Denna brist har iprincip inneburit att det varit omöjligt att ta ställningtill majoritetens förslag.Enligt vår mening är detta förfaringssätt otill-fredsställande. Det innebär att utskottet vid sin bered-ning har haft ett alltför undermåligt underlag för attkunna ta ställning till frågan.Herr talman! Min egen uppfattning är att de för-ändringar som föreslagits av majoriteten främst är avkosmetisk karaktär och inte ändrar kostnader ellerfinansiering. Man kan möjligen säga att utskottsmajo-riteten har försökt att underlätta för långtidsinskrivnaatt få praktikplatser genom att stärka deras"konkurrenskraft" gentemot andra arbetslösa. Manhar däremot inte på något sätt tagit hänsyn till deökade kostnader som lagts på kommunerna utan nubara placerat om en del av den i propositionen tänktaökningen av finansieringsbidraget till uteblivna kost-nadsersättningar.Kvar står således det faktum att staten nu läggerpå de redan ekonomiskt tyngda kommunerna en nyutgift i storleksordningen flera hundra miljoner. Or-dinarie arbeten i kommunerna kommer att ersättas avden arbetsmarknadsåtgärd som kallas arbetspraktik.Man kan fråga sig: Är socialdemokraterna verkli-gen intresserade av ett ökat antal riktiga arbetstillfäl-len?Vi som kommer från kommunerna i Stockholmslän lider nästan alla under ett utjämningssystem somgör det lönsamt att minska andelen av befolkningen iproduktionen. Den kommun jag kommer ifrån, ,tjänar på varje minskat arbetstillfälle.Man kan konstatera att de delar av landet som kanöka antalet arbetstillfällen stryps.Företagsamheten, som är en förutsättning för attge oss ökade skatteintäkter, flyr eller kommer inte tillpå grund av för högt skattetryck och en djungel avregler.En tillväxt av skatteunderlaget är en förutsättningför att kommunerna skall kunna bibehålla och förbätt-ra sina kärnverksamheter samt behålla sina anställda.Ökade bidrag är ingen lösning. De kan för övrigt intekomma till stånd om vi inte har en tillväxt i landet.Kommunerna behöver långsiktigt stabila regler.De behöver incitament för att främja företagsamhetoch arbetstillfällen och inte nya pålagor där statenövervältrar nya kostnader.Herr talman! Jag behöver kanske inte påpeka attjag naturligtvis står bakom de yrkanden och ställ-ningstaganden som tidigare framfört föross moderater.Anf. 62 () replik:Herr talman! Jag tänker göra ett undantag från enregel som vi har levt med i arbetsmarknadsutskottet ialla tider, nämligen att vi efter utskottsrundan, som viprecis har klarat av, inte brukar kommentera enskildatalare.Jag måste ändå göra detta . ju själv att han är ny i och att hankommer från den kommunala verksamheten. Det härär inte så lätt. I det ena andetaget säger att det är alldeles för mycket regelverk när detgäller arbetsmarknadspolitik, regler för företagare ochannat. I nästa andetag tar han upp ett regelverk närdet gäller varför inte kommunerna skall delta i arbetetmed att lösa sysselsättningsproblemet.Jag kan över huvud taget inte se någon logik i ettsådant resonemang. Jag tror och vet att om vi skallklara att få ned arbetslösheten och lösa sysselsätt-ningen är det inte bara en statlig angelägenhet. Kanman inte hjälpas åt mellan kommuner och stat är det,som f.d. ordföranden i kommunstyrelsen mycket välvet, socialbidraget som återstår för den människa sominte kommer ut i produktionen. Och den kostnadenligger faktiskt på kommunerna.Jag har inte fått de här negativa signalerna. Jaghar varit på kommunkongress och jag har varit påKommunförbundet och diskuterat just det vi pratadeom tidigare, att man skall decentralisera mer till detkommunala planet. Jag har fått oerhörd respons ävenfrån partivänner till . De tycker skall kunna göra på detta sätt, för det är oerhörtviktigt att man gemensamt från både stat och kom-mun kan jobba för att lösa de här problemen.Då tycker jag att det är lite väl enkelt att säga attdetta är statens bord och detta är kommunens bord. Såenkel är inte verkligheten.Anf. 63 () replik:Herr talman! säger att jag är ne-gativ till att kommunerna skall ta på sig den här upp-giften. Självklart är jag inte det men det måste finnasklara spelregler om vilket ansvar staten finansie-ringsmässigt har och om vilket ansvar kommunernahar. Man kan inte bara mörka och föra över åtgärdefter åtgärd som skall bekostas genom de kommunalakassorna.Jag har absolut ingenting emot att kommunernaskall vara med och hjälpa till men det måste, somsagt, finnas klara spelregler. De här spelreglerna hart.o.m. Där är det social-demokraterna, som bekant, som är i majoritet ochsom styr. De tycker också att detta är fel.Anf. 64 () replik:Herr talman! Jag tror att det är oerhört viktigt lite grann kan se till flexibiliteten när det gällerde här spelreglerna. Jag skulle kunna ta hur mångasom helst exempel från den kommunala sektorn. Mananställer arbetslösa med en enda avgörande infalls-vinkel: att de skall kvalificera sig för arbetslöshets-försäkringen. När man har gjort detta finns det intelängre något jobb i kommunen till den arbetslöse, fördå har staten fått ta över ansvaret för ekonomin förden arbetslöse. Jag tror därför att vi skall vara väldigtförsiktiga när vi gör sådana här jämförelser, i varjefall i denna kammare.Anf. 65 ():Herr talman! En fördel med att vara ny i riksdagenoch också med att vara ny i arbetsmarknadsutskottetär att man, i alla fall ett tag, har kvar ett annat per-spektiv och att man kan ha en bild av riksdagsarbetet"utifrån".När gemene man hör ordet arbetsmarknadspolitiktror jag att man tänker sig ett politikområde somhandlar om att få ned arbetslösheten och om att skapade nya jobben samt att man i själva verket samman-blandar flera olika politikområden som sammantagetskall skapa tillväxt, utveckling, meningsfulla arbetenosv. Denna sammanblandning finns också här i riks-dagen och har till stor del kännetecknat den här de-batten.Även om det är viktigt att slå fast att arbetsmark-nadspolitiken inte kan leva ett eget liv vid sidan avden ekonomiska politiken, näringspolitiken, regional-politiken osv. är det också av betydelse att vi försökerfördjupa, diskutera och utveckla just den del som ärarbetsmarknadspolitik. Därför hade jag hoppats attdebatten mycket mer skulle koncentreras på hurvi på bästa sätt kan göra arbetsmarknadspolitiken såeffektiv som möjligt.Vi skriver i betänkandets inledning att situationenpå arbetsmarknaden är svårtolkad. Det finns också osäkerhet i både underlag och analyser. Men ensak som säkert kan utläsas är att obalanserna ökar ochatt det finns all anledning att ta de ökande skillnader-na mellan exempelvis regioner, branscher och be-folkningsgrupper på fullaste allvar.När det gäller de regionala skillnaderna kan jagförstå det som har diskuterats tidigare här, nämligenatt det kan uppfattas som en målkonflikt att arbets-marknadspolitiken skall skapa rörlighet. Men detta ärett viktigt mål för att fylla lediga platser och motver-ka flaskhalsar och för utvecklingen av samhället istort. Det får dock inte innebära att vi sammantagetfår en statlig styrning som förhåller sig passiv till denofrivilliga flyttningsvåg som vi ser, främst frånskogslänen, eller som sammantaget understöder ochuppmuntrar en geografisk befolkningsrörelse som iett längre perspektiv är till nackdel både regionalpo-litiskt och nationellt samhällsekonomiskt. Men då ärvi inne på regionalpolitik, och det är ju en sak förnäringsutskottet.Man bör också se vilken roll arbetsmarknadspoli-tiken kan spela. Ett sätt att göra arbetsmarknadspoli-tiken mer offensiv är, menar vi, att decentraliserabesluten och låta de skilda regionala och lokala förut-sättningar som finns faktiskt slå igenom.Därför menar vi i att vi skall av-sluta försöken med de s.k. frilänen och göra det härtill en permanent modell för samtliga län - en modelldär länen inom vissa givna ramar får ett vidgat hand-lingsutrymme, där man inte sätter volymkraven iförsta hand och där man tillåter ett starkt lokalt infly-tande. Detta har också utskottets ordförande gettuttryck för här i dagens debatt.Jag skall gå vidare på temat siffror och statistik.Generellt sett blir det allt bättre ställt med könsspeci-fik statistik som ger oss bättre underlag för att beskri-va mäns och kvinnors olika situation. Där vet vi nu-mera att vi på flera sätt har en tudelad arbetsmarknad.Kvinnor finns i stor utsträckning inom den del ar-betsmarknaden som har de sämsta anställningsvillko-ren med lösare anställningsformer, mer ofrivilligtdeltidsarbete och sämre möjligheter till befordran ochkompetensutveckling. Vi ser också att kvinnor i störreutsträckning deltar i och mer grundut-bildningar, medan männen i större utsträckning fårdel av yrkesutbildningar som i sin tur ger bättre förut-sättningar för inträde på arbetsmarknaden.Att bryta den könssegregerade arbetsmarknadenär en uppgift som måste intensifieras. Vi måste blibättre på att motivera till utbildningar mot icke tradi-tionella yrkesval. Det behövs fler kvinnor inom tek-niska yrken. Det behövs fler män inom vård och om-sorg. Vi måste också arbeta vidare med de osakligaskillnader som fortfarande finns när det gäller löner.Här pågår ett utredningsarbete. När det gäller lö-nerna aviseras i propositionen att mer resurser skallavsättas till SCB för att vidareutveckla lönestatisti-ken. Vidare pågår en översyn av jämställdhetslagensom bl.a. rör arbetsvärdering. Det görs alltså enmängd saker men det finns ju en hel del andra förslagom hur man kan gå vidare i jämställdhetsarbetet. Ettsådant förslag lägger vi i fram i det härbetänkandet. Det handlar om att förstärka det arbetesom bedrivs på länsstyrelserna av jämställdhets-experter.I dag har så gott som samtliga expertområden pålänsstyrelserna en tillsynsfunktion eller någon formav myndighetsutövning. Detta borde gälla även jäm-ställdhetsexperterna. De juristresurser som finnsskulle kunna kompletteras med expertområdet jäm-ställdhet; allt för att effektivisera och öka samord-ningen mellan den nationella resursen JämO och denlokala och regionala nivån. Detta förslag, som finns ien av våra reservationer, talar jag för. Jag yrkar dockinte bifall här. Det är redan tillräckligt med förutseba-ra voteringar i denna kammare.Herr talman! Som jag sade inledningsvis är ar-betsmarknadspolitiken inte mycket värd om den intekompletteras med en ekonomisk politik, med nä-ringspolitik, med regionalpolitik osv. som samverkaroch drar åt samma håll. Vad vi har att brottas med ärstrukturella problem, obalanser mellan regioner samtobalanser mellan branscher, mellan befolkningsgrup-per och mellan könen.Vi i menar att arbetsmarknadspoli-tiken är ett komplement till en ekonomisk politik förtillväxt, till en fördelningspolitik för rättvisa, produk-tivitet, ökad efterfrågan osv. Dessutom är det nöd-vändigt med framåtsyftande reformer, exempelvis engenerell arbetstidsförkortning. Den frågan har redandebatterats här men jag vill ändå kommenteraoch klargöra inställning - att arbetetmed arbetstidsfrågan skall leda till någonting konkret.Förutsättningarna finns med deltagande av tre partiersom samtliga har kongressbeslut i ryggen - kongress-beslut som talar för en arbetstidsförkortning.Det har här i denna kammare diskuterats enhel del om samarbetet. Visst är det en balansgång attjämka ihop sig med två andra partier, och visst är detväl så att politik var tydligare innan,och kanske bättre - vad vet jag? - när vi stod själv-ständiga, men det näst bästa är heller inte dåligt.Anf. 66 ():Herr talman! Den största skillnaden i vårt land går mellan människor som har ett arbete och demsom saknar ett arbete. Detta gäller såväl i ekonomisktsom i socialt avseende.Även om arbetet har ett egenvärde innebär detinte att avsaknaden av ett arbete påverkar det absolutaoch unika människovärdet. Jag vill slå fast det ytterli-gare en gång i denna kammare. Men arbetslöshet ärett allvarligt slöseri med mänskliga resurser och för-mågor. Vi kristdemokrater anser att allt arbete somutförs i samhället är värdefullt, oavsett om det utförs iindustiproduktion, inom vård och omsorg, i den pri-vata eller den ideella sektorn eller i det egna hushål-let. Allt arbete är värdefullt.De som har jobb finns på en arbetsmarknadsom börjar anta nya former. Det handlar t.ex. omandra anställningsformer. på arbetsmarknadenhar en tidsbegränsad anställning. Många är säsongsarbetare. Många finns i per-sonaluthyrningsföretag och uppdragsförmedlingar -jobbar då och då men inte regelbundet. 400 000 ärenmansföretagare.Det handlar till stor del om att växla mellanheltid och deltid, mellan att vara anställd och att varaföretagare, kanske bägge delar . Det handlarom hemarbete, distansarbete och arbete på konven-tionella arbetsplatser. Det handlar om vitt arbete menockså alldeles för mycket svartjobb.I sådana tider väljer regeringen tillsammans medsina stödpartier - stödet har tydligt uttalats här i enkrets för inbördes beundran - att tillsätta en arbets-grupp för att titta på generella arbetstidsförkortningar.Jag måste säga att det känns otidsenligt. Det vittnarom detaljreglering och klåfingrighet. Frågan är tydli-gen så känslig att man låst in den och inte skall pre-sentera någonting . Då kommer ettförslag. Då kommer med all sannolikhet flexibilitetenatt ha ökat ytterligare. Systemen och regelverken äromsprungna för länge sedan. Jag tycker att det ärdags att låta kartan stämma med verkligheten. Detvittnar om ett statiskt tänkande när man skall fördelaantalet arbetstimmar som om antalet jobb skulle varastatiskt. Jag tycker att vi i stället måste kraftsamla föratt hitta incitament för företagande, för nya jobb, intedela på ett antal statiska arbetstimmar. Jag tycker attutgångspunkten är fel.Herr talman! som många saknar arbete ivårt land är det, precis som var inne på,så att sju av tio uppger att de har rekryteringsproblemnär de vill anställa ny personal.Mona har yttrat de här orden: Det är ettfruktansvärt underbetyg av arbetsmarknadspolitikenatt arbetskraftsbrist uppstår trots hög arbetslöshet.Jag är beredd att instämma i yttran-de. Uttalandet är dock lite märkligt med tanke på attdet yttras av ett statsråd som har alla medel och möj-ligheter i sin hand och som är ansvarig för arbets-marknads- och näringspolitiska området. Är det idé-erna som fattas eller är det handlingskraften?Beskrivningen stämmer precis på kom-mun som jag representerar. Där fattas mycket männi-skor till industrin, utbildad arbetskraft till speciellaoch specifika uppgifter. Men det går inte att få män-niskor att flytta, inte ens från grannkommuner ellerkommuner i det egna länet. Rörligheten på arbets-marknaden går nästan bara i en riktning: från lands-bygd till större städer. Här kan inga flyttningsbidrag ivärlden hjälpa till att vända den utvecklingen. Flytt-ningsbidragen skapar inte de incitament som är nöd-vändiga för att få en flyttning till stånd till de platserdär arbeten finns.Hur gick det då för företagen? Jo, av demlyckades inte tillsätta det utannonserade jobbet. 38 %tog det än normalt att tillsätta detutannonserade arbetet. Detta får naturligtvis konsek-venser i form av att man fått säga nej till order, draned på produktionen och att redan befintlig arbets-kraft får jobba mer övertid. , , är detdags att sätta i gång, tänka och handla.Som ett första steg tycker man att mojoriteten,som uppenbarligen också är inne på att volymmålenskall försvinna, kunde ha anslutit sig till vårt förslagatt få bort volymmålen och använda sig av intervall-tänkande. Här ligger en spärr mot flaskhalsarna. Vimenar att det, genom att man sätter upp höga volym-mål, blir svårt att finansiera de utbildningar som be-hövs för att undvika den här typen av flaskhalsar.Herr talman! För dem som inte har jobb i dagskulle jag vilja genomföra ordet subsidiaritet. Det ärett krångligt ord med ett vackert innehåll - ett hon-nörsord för oss kristdemokrater. Det betyder att vi villflytta ned ansvar och resurser till lokal nivå, där manhar chans att utforma åtgärder på ett flexibelt sättutifrån den enskilde arbetssökanden. Åtgärdsfloranmåste minskas i antal, kompetenshöjning med lång-siktighet i tanken måste fokuseras. Då blir volymmå-len bisarra.Så skulle jag vilja säga något om det som varit fö-remål för debatten , den nya åtgärden och jul-klappen arbetspraktik. Som ny ledamot i parlamentetoch i utskottsarbetet måste jag säga att jag är förvå-nad över det arbetssätt som majoriteten använder sigav när man lägger fram nya förslag och inte presente-rar finansieringen. Man gör det inte i förväg så att viandra har en vettig möjlighet att ta ställning till det.Man gör det inte ens vid sammanträdet där förslagetskall slutjusteras. Jag tycker det är en skymf mot detdemokratiska systemet att agera på det sättet. Jag ärförvånad över bristen hos majoriteten på viljan atthitta gemensamma goda lösningar. Snacka om pla-katpolitik! Något annat kan det väl inte vara. Hademajoriteten haft lite politiskt mod hade man natur-ligtvis kunnat biträda vår hemställan om att de somfinns i de statliga verksamheterna skulle undantasfrån regeln om finansieringsbidrag. Så hade vi kunnatse över den kommunala sektorn tillsammans, därföratt det fanns en öppenhet, som jag bedömde det.Johnny har inte gjort mig ett dugg lugna-re . Att man skall använda kringkostnadsersätt-ningen för att betala arbetspraktiken tror jag baraleder till att de som använder sig av kringkost-nadsersättning kommer att bli de stora förlorarna.Vad får det för konsekvenser? Det har vi inte fåttberett eller utrett. Åtminstone har jag inte sett någrapapper på det. Det är ett beslut som kom till i störstahast utan att vi hade några som helst underlag påbordet. Jag vill verkligen stryka under den reservationsom vi har på det här området om vikten av att fort-sätta att följa utvecklingen på det kommunala områ-det. Det finns all anledning att ha en öppenhet för det.Det borde ha varit självklart att man åtminstone hadetillgodosett det önskemålet från vår sida.Herr talman! Många av de välfärdssystem vi harbyggt på är inte avpassade till denverklighet de finns i och har i vissa fall spelat ut sinroll. Många av våra sociala trygghetssystem har an-ställning och arbetstid som central grund. Det betyderatt många människor kommer i kläm och ham-nar mellan två stolar. handlar det om att hitta nyalösningar men med en grundtrygghet i botten. Detsociala engagemang vi har när vi talar om grund-trygghet kommer vi inte att släppa. Det kan social-demokraterna och som ifrågsatt detnågot vara förvissade om. Vi kristdemokratermenar att alla oavsett anställningsförhållande måsteha ett grundskydd vid arbetslöshet. Därför vill vikristdemokrater göra a-kassan allmän och obligato-risk. saknar 100 000 arbetstagare a-kassa. Tren-den är att alltfler väljer bort en fackanslutning.Det skall naturligtvis även i fortsättningen varasjälvklart att man skall kunna tillhöra en a-kassa,även om man inte är ansluten till något fackförbund.Det finns en del orimligheter i dagens ar-betslöshetsförsäkring som skulle undanröjas med vårtförslag. Det är t.ex. orimligt att man inte har rätt till a-kassa om man familjehemsförälder.Det har också aviserats om ett kommande lagför-slag som innebär att personal från enskilda organisa-tioner, t.ex. biståndsarbetare och missionärer, inteskall ha rätt att vara anslutna till a-kassan om derasutlandsvistelse överstiger . Jag vill ställa endirekt fråga till arbetsmarknadsutskottets ordförandeJohnny om detta aviserade förslag enligthans mening är rimligt och om det verkligen kommeratt sjösättas. Är det i så fall solidaritet?Arbetslösheten kostar gigantiska belopp i Sverigei dag - 150 miljarder . Arbetslinjen måsteäven fortsättningsvis gälla, och kostnaden för arbets-lösheten måste fördelas så att incitament skapas förolika parter att arbeta i riktning mot lägre arbetslös-het. I vårt budgetförslag förordar vi att kostnadendelas i tre lika delar mellan arbetstagare, arbetsgivareoch staten. Det är ett solidariskt sätt att dela kostna-derna i tider av hög arbetslöshet. Dessutom gynnardet lönebildning.Den ökade kostnaden för den enskilde kompense-rar vi genom ett rejält höjt grundavdrag.Herr talman! Jag vill också säga några ord omkvinnornas situation på arbetsmarknaden.Tage sägs ha yttrat: Vi måste göra någotför kvinnorna, men först måste vi göra något för fol-ket. Det må vara en skröna, men talet om jämställdhetfrån majoriteten måste bli mer än sköna ord.Kvinnor är inte arbetslösa i större utsträck-ning än män. Snarare är det så att kvinnors arbetslös-het minskar i jämförelse med männens, och det ärglädjande. Men de arbetslösa kvinnorna deltar i mind-re utsträckning än män i kvalificerade yrkesutbild-ningar, alltså de dyra utbildningarna som är inriktadedirekt mot arbetslivet.IT-sektorn är en sektor som utvecklas explosions-artat, men även den håller på att bli en starkt könsseg-regerad marknad. Kvinnor bör därför reguljärt erbju-das IT-utbildning som ett förstahandsalternativ vidarbetslöshet.Men allra mest förfäras jag och upprörs över attvi, trots att vi är världens mest jämställda land i vissaavseenden, fortfarande har löner som bestäms efterkön. Kvinnor har i genomsnitt av männenslöner, enligt och årligastatistik. Även vid samma ingångslön är kvinnorslöneutveckling i genomsnitt sämre än männens.Dessutom har kvinnor sämre karriärmöjligheter,mindre kompetensutveckling, fler ofrivilliga del-tidsjobb och mer hemarbete.Arbetsvärdering är ett sätt att synliggöra kvinnorskompetens. Vi har därför ställt oss positiva till Jä-mO:s utökade ram. Men vi förutsätter och kommernoga att följa upp att dessa pengar används på ettkonstruktivt sätt just till att utjämna löneskillnader förlikvärdigt arbete. Vi har en jämställdhetslag-stiftning, och den måste börja tillämpas också pådetta område. Skulle den visa sig otillräcklig tror jagatt det skulle finnas en stor majoritet för att skärpaden. Människor måste ha samma värde oavsett könockså på arbetsmarknaden. Det måste utgöra grundenför lönesättning.Fru talman! I kammaren har vi diskuterat ar-betslösheten. Jag har upplevt att vi alla har ett enga-gemang och känner en oro med tankepå att antalet varsel ökar. Jag hoppas och tror att viskall kunna skapa tillväxtbefrämjande åtgärder. Detsker nog inte genom kammarens beslut , menmed de signaler som kommer från departementetkanske många av de förslag som vi kristdemokraterstår för kan komma att få ett genomslag i framtiden.Därför ser jag trots allt framtiden an med en visstillförsikt.Jag vill ansluta mig till yrkandenär det gäller de reservationer som han yrkade bifalltill i sitt anförande.I detta anförande instämde . 67 () replik:Fru talman! Jag fick en direkt fråga av MariaLarsson som gällde arbetslöshetsförsäkringen.Under föregående mandatperioder - 1991-1994och 1994-1998 - skedde det ungefär ett trettiotalförändringar i arbetslöshetsförsäkringen. Vi antog enhelt ny arbetslöshetsförsäkring här i kammaren för ettår sedan.För någon vecka sedan hade vi hearing om ar-betslöshetsförsäkringen. Jag var inte själv närvarande,men det sades då att vi skall ta ett samlatgrepp och se över de eventuella misstag som gjordesnär hela arbetslöshetsförsäkringen sattes i sjön. Dåfinns det möjlighet att diskutera både biståndsarbetareoch andra grupper. Något annat kan jag inte utlova idag.Utskottet kommer att ta ett initiativ och avge ettbetänkande om arbetslöshetsförsäkringen som skallbehandlas av kammaren under våren.Anf. 68 () replik:Fru talman!