prot · GM0931 · 1998-12-08 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:31Tisdagen den 8 decemberKl. 12.00 - 16.25.18.00 - 22.38Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 2 december.2 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1998/99:47Till riksdagenInterpellation 1998/99:47 av om produktsäkerhet beträffande offentli-ga tjänster.Interpellationen kommer att besvaras den1 januari 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 1 december 1998Lars-Erik LövdénInterpellation 1998/99:50Till riksdagenInterpellation 1998/99:50 av ommiljökrav vid upphandling.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den19 januari 1999.Skälet till dröjsmålet är hög arbetsbelastning.Stockholm den 30 november 1998Erik ÅsbrinkInterpellation 1998/99:52Till riksdagenInterpellation 1998/99:52 av omförsäljning av landstingsägda sjukhus och alternativadriftsformer inom sjukvården.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den26 januari 1999.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 4 december 1998Lars EngqvistInterpellation 1998/99:54Till riksdagenInterpellation 1998/99:54 av omillegal sprithantering.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den26 januari 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 4 december 1998Lars EngqvistInterpellation 1998/99:65Till riksdagenInterpellation 1998/99:65 av bristen på allmänläkare.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den26 januari 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 4 december 1998Lars EngqvistInterpellation 1998/99:70Till riksdagenInterpellation 1998/99:70 av funktionshindrade barnInterpellationen kommer att besvaras torsdagenden 28 januari 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 4 december 1998Lars EngqvistInterpellation 1998/99:71Till riksdagenInterpellation 1998/99:71 av ommärkning av tobaksprodukter.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 28 januari 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 4 december 1998Lars Engqvist3 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återUtrikesutskottets betänkande 1998/99:UU1Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av förste vice talmannen medgav kam-maren att kulturutskottets betänkande KrU1 och bo-stadsutskottets betänkande BoU1 fick avgöras i ettsammanhang vid arbetsplenum onsdagen den9 december.4 § Kultur, medier, trossamfund och fritid ochFilmavtaletFöredrogsKulturutskottets betänkande 1998/99:KrU1Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund ochfritid och (prop. 1998/99:1 delvis ochskr. 1997/98:171)Anf. 1 ():Herr talman! Det finns de som betraktar kultursom vilken sektor som helst vid sidan av alla andrasektorer i samhället och inte som någonting somgriper in i allt annat. Kulturyttringar som vi antingensjälva är delaktiga i eller tar del av har en viktigfunktion när det gäller att skapa mening, samman-hang och struktur i våra liv. De ger oss möjlighet attbearbeta upplevelser och att få nya upplevelser. Attha god kännedom om sitt eget kulturarv är en förut-sättning för att kunna förstå kulturer och kulturytt-ringar som växer ur andra rötter än ens egna. Därförkan skolans roll som kulturinstitution inte nog beto-nas.Den nationella kulturpolitikens utformning ärviktig inte bara för kulturarbetare utan för alla somlever och bor i vårt land. Hur vi på nationell nivåagerar har också betydelse för hur kulturen hanteraspå regional och lokal nivå. Därför känns det ansvars-fullt och spännande att få vara ordförande i kulturut-skottet. Det var en liten personlig kommentar efter-som det är första gången jag talar i kammaren i denegenskapen.Som vanligt när kammaren debatterar de olika ut-giftsområdena i budgeten finns det ett antal frågor attlyfta fram. Jag kommer att ägna min tid åt några avdem, och senare i debatten tas andra delar upp av ettpar av mina partikamrater.Men det finns anledning att först säga ett par ordom hur budgeten har hanterats i utskottet. Partiernahar ju haft olika åsikter om vilka ekonomiska ramarsom skall gälla för kulturområdet. ochMiljöpartiet har anslutit sig till regeringens bud-getram som därmed har fått majoritet. Övriga partiersramförslag har alltså avvisats av riksdagen.För att visa hur vi kristdemokrater vill fördela detillgängliga medlen inom vår egen ram har vi på allaområden där pengar är inblandade och där vi har enannan uppfattning än regeringsmajoriteten valt attgöra ett samlat särskilt yttrande. Det är anledningentill att vi inte har några reservationer när det gällerfrågor som påverkar budgetramen. Men det finns juförstås också frågor där vi har en annan uppfattningän majoriteten som inte får några konsekvenser förbudgetens storlek, och i de fallen har vi reserveratoss. Vi står bakom alla våra reservationer, men jagnöjer mig med att yrka bifall till reservation 8, 11 och12.Herr talman! I många kulturfrågor går det att hittavarandra över partigränserna, och jag tycker att detfinns all anledning att försöka göra det när det ärmöjligt. Därför står också samtliga partier bakomdelar av det betänkande som skall röstaigenom i dag.Ett enigt utskott går emot regeringens förslag påen punkt. Det gäller utformningen av statsbidragentill teatrar och museer på stads-, läns- och regionnivå.2 % av dessa teatrars och museers verksamhetsbidraghar gått till riktade insatser under 1997 och 1998.Regeringen räknade nu med att kunna avsätta avstatsbidraget till dessa riktade bidrag ochsedan . Men utskottets samlade bedöm-ning är att det inte är möjligt. Varken teatrarna ellermuseerna befinner sig i en ekonomisk situation somgör att de först kan avstå medel från den ordinarieverksamheten och sedan ägna tid och kraft åt att an-söka om att få tillbaka samma medel i form av pro-jektbidrag. Utskottet anser inte heller att konsekven-serna av det nya systemet med riktade insatser harbelysts tillräckligt. Det måste göras innan en ökningav det riktade stödet övervägs igen. Utskottet är alltsåenigt i beslutet att uppdra åt regeringen att snarastgöra en utvärdering av vilka effekter det riktade stö-det fått för institutionernas ordinarie verksamhet.Utskottet förväntar sig att regeringen redovisar resul-taten av utvärderingen för och sedan kom-mer tillbaka med förslag om hur systemet skall ut-formas i framtiden.Även på ett annat område får regeringen bakläxa,och det gäller bidraget till allmänna samlingslokalersom regeringen vill avskaffa. hardetta bidrag minskats successivt, och vill regering-en i ett drag dra in de sista 40 miljonerna. Regeringengjorde bedömningen att kommunerna borde ansvaraför lokalerna i fortsättningen utan att några pengarskulle anslås från statlig nivå. aviseras ettutredningsuppdrag om en översyn av föreningslivetstillgång till lokaler i hela landet. Lokaler där någonform av verksamhet som är riktad till barn och ung-dom bedrivs skall uppmärksammas särskilt.Man kan verkligen undra vad regeringen håller påmed - av flera skäl. Att först avskaffa och sedanutreda är en mycket märklig ordning. Men ännumärkligare är att den ena handen inte tycks veta vadden andra gör. har nämligen redan gjort enöversyn och överlämnade rapporten i allmänna samlingslokaler till regeringen såsent som . Om statsrådet sig tid att läsa den tror jag inte att förslaget omatt plocka bort anslaget till allmänna samlingslokalerhade lagts fram i årets budget. villbehålla anslaget och föreslog att 25 miljoner kronorskulle avsättas för ändamålet. Vi motsatte oss ocksåatt anslaget till nationell och internationell ungdoms-verksamhet urholkas med 4 miljoner genom att rege-ringen reserverat den summan till centrala samlings-lokalorganisationer. Det här framgår av vårt särskildayttrande.Regeringen kunde ha fått majoritet för sitt förslageftersom det stöddes av , men socialde-mokraterna i utskottet valde att göra upp med Väns-terpartiet och om en annan ordning, ochdet är ju bra så långt, eftersom det innebär att anslagettill samlingslokalerna behålls. Men att de tre partiernaväljer att plocka 10 miljoner från studieförbunden ochfolkhögskolorna för att finansiera sitt förslag vilketminskar folkbildningens reformutrymme är naturligt-vis mindre bra. Det kan inte ha varit en särskilt välgenomtänkt finansiering. Om de valt att ta 10 miljo-ner av de 40 som regeringen ännu - det tredjeåret i rad - vill ge LO, TCO och några andra organi-sationer för uppsökande verksamhet inom kunskaps-lyftet hade det varit mer begripligt. Men man biter välinte den hand som föder en. anseratt den verksamhet som detta stöd finansierar mycketväl ryms inom dessa organisationers ordinarie verk-samhet, inte minst eftersom flera av dem har en närakoppling till bildningsförbund.Herr talman! Operan och är två kultur-klenoder som det finns all anledning att slå vakt om.Båda har brottats med stora ekonomiska problem desenaste åren. Staten har tillfälligt tagit över det lånsom har i . Vi delar rege-ringens bedömning att det inte finns ekonomisktutrymme för den avbetalning på 5 miljoner som enligtplanen skall göras . Det visar attproblemen inte är över ännu, och det är viktigt attregeringen följer konsekvenserna av avbetalningspla-nen noga framöver.Operans ansträngda situation har också fått kon-sekvenser för , som länge sam-arbetat med Operan. Ledningen bedömer att 1999kommer att innebära ett kraftigt brott för verksamhe-ten vilket är mycket beklagligt. Vi anser inte att deträcker med utskottsmajoritetens förhoppning om attregeringen skall återkomma med förslagom ekonomiskt stöd. Vi ville därför att Drottning-holmsteatern skulle tillförsäkras medel ur det anslagsom beräknats för kulturinstitutioner i kris.Herr talman! På gräsrotsnivå runt om i Sverigepågår ett fantastiskt arbete. Människor sluter sigsamman i byaråd, kooperativ, självförvaltande nämn-der och nya och gamla föreningar. Allt det som manmed ett gemensamt namn brukar kalla den ideellasektorn.Fler och fler har slutat fråga vad stat eller kom-mun kan göra för dem och i stället tagit saken i egnahänder och ofta mot alla odds satt i gång ett utveck-lingsarbete som fått bygder eller stadsdelar att levaupp. Det här kan inte dirigeras uppifrån, men det kanstödjas på ett positivt sätt av statsmakterna.Det gjordes 1991-1994, då ett stort arbete påbör-jades för att stödja utvecklingen av den ideella sek-torn. Det finns regler som behöver ses över ocheventuellt tas bort därför att de hindrar utvecklingen.Det behövs brett upplagd forskning som utreder grän-serna mellan offentlig, privat och ideell sektor, ochgråzonerna dem emellan behöver belysas. Framåt-syftande projekt som kan bli goda exempel behöverfå ekonomiskt stöd osv.Ett sådant arbete kom i gång men lades i malpåseefter regeringsskiftet . Det anslag för utvecklingav den ideella sektorn som fanns omvandlades bit förbit till något annat och handlar om integrations-åtgärder. Det är ett vällovligt syfte i sig men har ing-enting med det arbete att göra som jag efterlyser. Vikristdemokrater skulle vilja se en nystart på det natio-nella stödet för utveckling av den ideella sektorn ochföreslår ett nytt anslag som till att börja med tillförs10 miljoner kronor.Herr talman! Så vill jag komma in på frå-gan om det nya världkulturmuseet i , somtyvärr blivit mycket infekterad och som tycks hablivit en prestigefråga av stora mått framför allt förkulturministern. För hur skall man annars tolka atthon fortsätter att driva sin linje trots att den går påtvärs mot uppfattningen hos i stort sett alla som harbred kunskap om området?Vad jag vet att det ingen, eller i varje fall få, sommotsätter sig att det bildas ett nytt museum med deninriktning som regeringen tänkt sig och inte heller attdet etableras i . Det är alltså ingen regional-politisk fråga, som både kulturministern och förrenäringsministern försökt att göradet till.Det som upprör så många, inklusive oss kristde-mokrater, oavsett var vi bor i landet, är att regeringenmed stöd av och vill förain och i dennya myndigheten. Låt mig bara få citera några me-ningar ur alla de skrivelser som vi fått från olika ex-perter om den här frågan.DIK-förbundet som organiserar landets bibliote-karier, arkivarier, informatörer och museimän, alltsåde närmast berörda, skriver med anledning av detbetänkande som förVärldskulturmuseet lämnade till kulturmi-nistern: Man får det intrycket att utredningen inteförstått vad de övriga museerna sysslar med, vad detlångsiktiga ansvaret för deras ämnesområden innebär,eller vilken betydelse det har för kulturellt liv i Sveri-ge. Naturligtvis har man då inte heller berört hurderas ansvarsområden skall säkerställas.Konstakademien, som enligt sina stadgar skallvårda sig om konsten, vädjar i en enhälligt antagenskrivelse till ledamöter att försöka lösa,som man uttrycker det "de onödiga och smärtsammakonflikter som planerna på det sammanslagnaVärldskulturmuseet vållat". ber bl.a.att få fästa uppmärksamheten på den stora bestörtningutomlands som planerna på att inlemma Östasiatiskamuseet med ett etnografiskt museum väckt. Tenden-serna är överallt de motsatta. För anseendehar planerna att inordna i enfrämmande organisation knappast varit av godo.Docenten i konstvetenskap skriver:Jag anser att det skulle vara en katastrof att med detdåliga underlag som finns besluta om vad somskall göras i . Inte ett ord nämner kommitténom vad museerna innehåller, hur samlingarna kommittill och varför. Samlingarna i de olika museerna harinte ett dugg med varandra att göra.Det här var bara några röster som representerar ettstort antal personer med bred sakkunskap på områdetoch som följt frågan mycket noga hela vägen. Deskall ställas mot som anser "att det ären mycket spännande idé som kommer att betydamycket för museilivet i stort i ". Det sadekulturministern i kammaren den 31 oktober 1996.Marita får ursäkta, men jag är benägen atttro att insikten och sakkunskapen sammantaget ärstörre hos dem jag citerade. Och de är långt ifrånensamma.Att regeringen och kulturministern skall ta sittförnuft till fånga i den här frågan är nog väl optimis-tiskt efter alla turer som har varit. Men nog bordeMiljöpartiet kunna återgå till sin gamla ståndpunktoch därmed se till att det blir en majoritet mot attinlemma och iden nya myndigheten.Argumenten har ni ju redan. ochandra miljöpartister har med stor emfas framfört demmånga gånger här i kammaren och inte minst direkttill den berörda personalen vi de två museerna. Gemig annars ett enda sakskäl, , till att nihar svängt i frågan.Kulturpolitiken ingår inte i uppgörelsen med rege-ringen, så jag kan inte tänka mig att den skullespricka om ni står fast vid er gamla politik när detgäller museifrågan. Det är många som sätter sitt hopptill er inför omröstningen . Det har faktiskthänt, även om det är sällsynt, att en kammardebatt letttill ett förnyat ställningstagande.Nu har ni en ypperlig chans att visa att ni är be-redda att stå för ert ord även när majoritetsförhållan-dena i ändras så att ni också kan få igenomer politik!Anf. 2 ():Herr talman! Kulturen har ett värde i sig. Kultu-rens olika utbud ger innehåll och djupare värde åtmänniskors liv. Det är de enskilda människornas rättatt välja, inte samhällets. Samhällets uppgift är attstödja där stöd är utslagsgivande för kulturella verk-samheters överlevnad.Det är de enskilda människorna som står för hu-vuddelen av kulturutgifterna, . Av övriga 25 %står staten för , kommunerna för ochlandstingen för . Det är viktigt att konstatera dettai relief till den bild som ofta ges av kulturens ekono-miska förutsättningar.Högt skatteuttag leder inom kulturområdet liksominom andra områden till att det allmänna får kompen-sera det höga kostnadsläget. Kulturens finansierings-vägar borde kunna vara fler än . Vi moderaterhar i flera budgetförslag förordat en fond för kulturellförnyelse som ett komplement.Fonden skulle kunna ge bidrag till alla former avkulturyttringar. Statligt bidrag till fonden bör utgåmed samma belopp som de enskildas gåvor, testa-menten och donationer skulle ge. Dock skall fondenför att kunna fungera just som ett komplement ochvara initierande inte bidra till verksamheter som er-håller offentligt stöd, således stöd från stat, kommuneller landsting. Fondens yttersta ändamål skall varaatt stödja nyskapande på olika områden. Det årligastödet från staten bör från början enligt vårt förslagvara 100 miljoner. Vårt arbetsnamn för fonden ärKulturens dubbleringsfond.I maj nästa år firas femtioåriga ju-bileum. Året efter slut höllWinston ett tal i vari han bl.a. pro-klamerade att de fasor som under kriget drabbat inteminst folk med alla medel måste undvikas.Hans förslag till samarbete mellan länderledde till bildande . Antaletmedlemsländer var från början ett tjugotal, och Sveri-ge var ett av dem. Genom vårt medlemskap isåväl som EU har nya kanaler för inter-nationellt kultursamarbete etablerats.De farhågor om försvagning av nationella kulturersom framfördes inför EU-inträdet har inte besannats.Tvärtom tycks dessa ha stärkt sin ställning i respekti-ve länder i ett framväxande samarbets- och utby-tesklimat.Starkast märks kanske denna förändring på me-dieområdet. Men detta kommer att tas upp senare idebatten av , och jag låter det därförligga.Stiftelsen bildades av medelfrån de tidigare löntagarfonderna. Fonden skall enligtstiftelseurkunderna fördela stöd motsva-rande penningvärde.Avsikten var att skapa ett betydande tillskott till kul-turen.Stiftelsen har senare beskattats med betydandebelopp. Genom de åtgärder som den socialdemokra-tiska regeringen vidtagit har den fristående Framti-dens kulturs styrelse knutits till departement ochStatens kulturråd, regeringens organ. Ännu vilar CarlThams närvaro över besluten.Stiftelsens oberoende kan verkligen ifråga-sättas. Allt detta har skett i enlighet med socialdemo-kratisk övertygelse om att politiker sköter det mestatill det bästa. Fan tro t, sa Rellingen.Föreningen och Näringsliv har verksamtbidragit till den förändrade syn på sponsring som ägtrum. Få av kulturens företrädare, liksom kulturpoliti-ker, påstår att sponsring är fult. I stället sökeralltfler alternativa inkomstkällor. 250 miljoner spons-rades . Företag på mindre orter går ihopstora och små företag tillsammans för samma projekt.Man går in för långsiktiga avtal - och mera.Detta har självfallet med den försämrade samhälls-ekonomin att göra. Men förhoppningsvis kommerinte minst näringslivets medverkan att locka nyagrupper till deltagande i kulturella verksamheter.En stötesten för företagen är fortfarande rätten tillavdrag. Dock tycks skattemyndigheten centralt i dagha en mer positiv attityd, men skattehandläggare ute ilandet behöver fortfarande klarare riktlinjer frånskattemyndigheterna.En viktig statlig uppgift är kulturmiljön, såvällandskapsvård som bebyggelsevård. Tyvärr måsteman konstatera att förstöringen på sina håll nått ensådan omfattning att föremålen kan räd-das. 60-talet var ett olyckligt decennium för mångaäldre stadsmiljöer.Ansvaret för raserandet av gamla miljöer i minhemstad vilar tungt framför allt på social-demokrater som såväl i överförd som i bokstavligmening höll i yxan när fölloffer för den destruktiva politik som då fördes.Inför kyrkans frigörelse från staten är det vårt an-svar att bevaka att underhållet av kyrkor och kyrkligaskatter inte försvåras eller omöjliggörs. En eloge tilldåvarande kulturminister ochSESAM-projektet. Därigenom har en stor mängdkulturföremål kunnat konserveras och registreras.SESAM är en värdefull insats som vi vill se en fort-sättning på.På många platser finns fornlämningar som måsteundersökas. Här är vetenskaplig kompetens och kon-troll viktiga. Anbudsförfarande och privata aktörersmedverkan förtydligades genom riksdagsbe-slut. Fullt genomslag har detta beslut inte fått. Mot-stånd eller t.o.m. motarbetning tycks förekomma frånvissa länsstyrelser.Ansvarsfördelningen inom kulturmiljövårdenpräglas av osäkerhet. Här behövs klargöranden. skulle kunna fungera som en renmyndighet utan egna genomföranderesurser medavtal med olika intressenter. Därigenom skulle ettaktivare kulturmiljöarbete åstadkommas. Renodlingbör eftersträvas för såväl länsmuseer som regionalaoch lokala museer. Jag vill gärna också påpeka atthembygdsmuseernas roll bör uppmärksammas.Biblioteken är enligt mångas mening den vikti-gaste kulturförmedlande institutionen. Värdet avförtrogenhet med läsande och studier redan från tidi-ga år kan inte överdrivas.För ett par år sedan genomfördes en bibliotekslagunder motstånd bl.a. från oss moderater. Enligt vårmening finns stor risk att lagen fungerar kontrapro-duktivt och därmed blir en broms för biblioteksut-vecklingen.Låt mig så gå över till det område som väl i dagkommer att fånga den största uppmärksamheten,nämligen . "Hammaren skall inte vara i och städet iStockholm, om man vill ha ett gott smide gjort!" Såbörjade en debattartikel av den framståendesinologen professor . Den som engång yttrade ovan citerade ord var den dåvarandesocialdemokratiska ecklesiastikministern uppfattning är att den radikalanyordning som föreslagits kommer att bli till för-fång för såväl Statens museum för världskultur somför Östasiatiska museet.I förra veckan erhöll alla ledamöter här en skrivel-se från för de fria konsterna, ivardagligt tal kallad . Jag skall citeranågra rader ur den: "Satsningen på ett nytt stort mu-seum i , där resurserna från landets två storaetnografiska museer skall samordnas, må ha mångafördelar, och vi önskar all framgång med det sam-manslagna museet. Men vi håller helt med om vadDavid , förutvarande chef för , framförde i sin utvärdering av planerna,nämligen att varken eller Medel-havsmuseet bör föras in i gruppen, eftersom vare sigderas samlingar eller metoder stämmer överens medde museernas. "Vidare står det, och detta har re-dan nämnt, men jag väljer att upprepa det:"ber att få fästa uppmärksamhetenpå den stora bestörtning utomlands som planerna påatt inlemma med ett etnografisktmuseum väckt. Tendenserna är överallt de motsatta ienlighet med det synsättets avklingande.För anseende har planerna på att inordnaÖstasiatiska Museet i en främmande organisationknappast varit av godo.Vad beträffar är dess samlingaruppbyggda kring antikens medelhavskulturer. Derepresenteras av den fornegyptiska kollektionen,Cypernsamlingen samt konst från antikens Greklandoch , även äldre islamisk konst ingår. Det hand-lar således inte heller här om ett etnografiskt museumutan om en institution som speglar konstproduktionenfrämst i de förgångna grekiska och romerska kulturervilka bilda grundvalen för den västerländska. "Man slutar sin skrivelse som är ganska lång ochsom enhälligt antogs av ett sextiotal närvarande le-damöter av : "Med denna skrivelse -enhälligt antagen vid sammankomsten den 30 no-vember 1998 - vill vädja till riksda-gens ledamöter att försöka lösa de onödiga och smärt-samma konflikter som planerna på det sammanslagnaVärldskulturmuseet vållat. Det enklaste sättet attavdramatisera frågan vore att - med hänsyn till insti-tutionernas olikartade uppgifter - låta ÖstasiatiskaMuseet och får förbli självständigaenheter med bevarad självständig ledning, det förramed fortsatt anknytning till . "använder Statenskonstmuseers många gemensamma funktioner. Löne-och personaladministrationen går genom Nationalmu-seum hos SKM. Tjänster som fotograf, snickare, AV-tekniker, packmästare, konservator och posttjänster ärbara några. Var skall pengarna tas till det? Museet harännu inte hört någonting från kulturministern om hurman skall klara de uppgifterna själva när man skiljsfrån SKM. Detta utbyte av tjänster har stor betydelsebåde ekonomiskt och praktiskt. Den geografiskanärheten är av stor betydelse. Samma gäller naturligt-vis , som samarbetar med Statenshistoriska museer.Och hur har personalen vid de skilda museernabehandlats, såväl av kommittén som av departemen-tet?