prot · GL09121 · 1998-06-09 00:00:00 — Då tolkar jag det uttalandet som väl-digt positivt, som att vill hålla sig till detpolitiska mittfältet. Därmed har kanske förutsättning-arna ökat för att vi skall få en annan konstellation iRegeringskansliet efter valet.Anf. 170 () re-plik:Fru talman! gjorde en retorisk sal-tomortal, som jag dessutom tycker var ohederlig, i sittanförande. Det var det som gjorde att jag kände migtvungen att begära ordet. Han försökte hävda attCentern är ansvarigt för och har medverkat till att deregionala obalanserna nu ökar. försökte hangöra sig själv och till någon sortsregionernas förespråkare.Jag kan bara tolka det som att det regionalpolitis-ka arbetet har gått helt förbi under dengångna mandatperioden. Han har inget sett, han haringet hört och han har inget förstått.Centern har under alla år stått på barrikaderna föratt alla regioner i vårt land skall få en positiv utveck-ling och för att de skall kunna utvecklas. Tyvärr harDan och lyst med sinfrånvaro på de här barrikaderna.Anf. 171 () replik:Fru talman! Detta var ju nästan litet komiskt. Omdet är några som har stått för saltomortaler i det häravseendet är det ju . De har faktisktstöttat de socialdemokratiska budgetarna, som harinneburit nedskärningar på regionalpolitiken, underett antal år. Sedan kan man nu i de yttersta av dagarförsöka ta avstånd från detta. Jag beskrev bara denfaktiska verkligheten. Det var inte mer med det.Sedan till detta att vi skulle ha lyst med vår från-varo när det gäller regionalpolitiken, landsbygdsfrå-gorna eller jordbrukspolitiken. Då måste jag säga attElving inte har förmåga att uppfattamycket ljus i tillvaron.Anf. 172 () re-plik:Fru talman! Jo, fru talman, jag uppfattar skeendetväldigt väl, och det är som jag säger. När det gällerregionalpolitiken har dessvärre ochkristdemokraterna på ett intensivt sätt lyst med sinfrånvaro. Och jag tycker, fru talman, att en politikersom tillhör ett parti som säger sig bl.a. vilja värna ometik och moral i politiken borde hålla sig för god förden här typen av osaklig argumentering i en desperatjakt på billiga debattpoänger.Anf. 173 () replik:Fru talman! Jag vet inte vem det är som börjar blilitet desperat . Det är i alla fall inte kristdemokra-terna. Vi har stått för vår politik under hela dennamandatperiod - till skillnad från ,som har tvingats inordna sig i ledet under den social-demokratiska regeringspolitiken. Den har inneburitkraftfulla försämringar i regionalpolitiken, för landetsbönder och för landsbygden. Det kan vi ju utläsa avstatistiken.Jag behöver inte kritisera detta. Jag konstatera ba-ra fakta. Så är det. Vi har stått för ett alternativ helaperioden. Vi kommer att stå för det också i valrörel-sen. Om vi får möjlighet att bilda regering kommer viockså att föra den politiken i regeringsställning.Anf. 174 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! Också jag vill göra en liten reflexionoch tillbakablick eftersom det här är denna mandat-periods sista debatt på området.När den socialdemokratiska regeringen tog över1994 tog vi också över ett tungt arv. Vi tog nämligenöver det största budgetunderskottet, den största skuld-sättningen, i vårt lands historia. Och vi tog över enmassarbetslöshet av skådad omfattning.Det var arvet med regeringen hade kanske trott att det i den här debatten nå-got skulle kunna framskymta litet mer borgerlig för-siktighet och möjligen litet självkritik - men icke då.Det är precis som tidigare på gränsen till arrogans ochsjälvgodhet.Vi gjorde en stor budgetsanering, och det är klartatt en budgetsanering av det slaget - 127 miljarder -egentligen är ganska oförenlig med en effektiv kampmot arbetslösheten. Det innebar nämligen både skat-tehöjningar och åtstramning. Och åtstramning höjer jufaktiskt arbetslösheten. Vi var medvetna om det, menvi siktade det andra mer övergripande målet i framti-den. Den saneringen gjordes mycket snabbt. Det ärinte något annat land som i modern tid har gjort ensådan sanering så fort och av så stor omfattning. Ochnu kan vi ändå se resultatet.Om man tittar på resultatet och statistiken tyckerjag att det skulle finnas en viss anledning till opti-mism - men inte. Det är möjligen av förklarliga skälElving , eftersom mycket aktivt harbidragit till denna sanering, som är optimistisk och sermed en viss tilltro . Men annars är detfrån vänster till höger bara elände.Låt mig då försöka om inte vända på er eländesbe-skrivning och er pessimism ändå försöka att ge, åt-minstone för protokollet, en annan bild. Låt mig jäm-föra med . fanns det386 000 öppet arbetslösa i . Motsvarandesiffra var 246 000. Det är alltså en minsk-ning med 139 687. Det är väl ändå bra att vi har färreöppet arbetslösa, Per och alla ni andra?Ja, men ni gömmer dem säkert i åtgärder, får jagsäkert höra. Nja, inte riktigt. 1994 var 270 000 perso-ner föremål för åtgärder. Det var under borgerlig tid.Det var den högsta siffran . Vare sig förreller senare har det funnits så många. var det193 000. Det är alltså 77 000 färre.Då tittar vi på andra grupper. De långtidsarbetslö-sa är ett mycket stort problem, inte minst inom olikaEU-länder. Också i fråga om dessa har vi gått från120 000 till 54 000. Det är mer än en halvering. I daghar vi kvar 65 779.Man kan se på andra resultat. Det är resultat somni gärna talar om. Vi förlorade 450 000 jobb. Och vi har, inte mycket menändå, ökat sysselsättningen med ca27 000. Jag medger att det är ett litet tal, men det ärdock ett plus. Det har tillkommit många nya jobb iden privata sektorn - 87 000. Ni förlorade 316 000.Nu ökar också sysselsättningen i den offentliga sek-torn. Minskningen i den offentliga sektorn sedan 1994har ju tyvärr ätit upp den ökning som har skett i denprivata sektorn.Man kan se på andra resultat, t.ex. de utländskainvesteringarna i . Ni hade 27miljarder. Vi hade 68 miljarder. Vihörde berätta att den svenskaindustrin nu räknar med att satsa 69 miljarder under1998, och det är mer än 1997. Det är väl bra?Tycker inte Per att det är bra att det satsas ochatt det finns en framtidstro?På grund av att det numera finns förtroende förden svenska ekonomiska politiken har räntan fallitkraftigt. fallit, och den har fallit med mellan1994 och 1998. Jag talar då inte om räntan utan omränteskillnaden. Vi brukar ju mäta ränteskillnadenmot olika länder. Ränteskillnaden mot t.ex. Tysklandhar fallit så mycket, och är det bara 15 punktersskillnad. Det betyder ju mycket för vanligt folk. Detbetyder mycket för företagare att det blir billigare attlåna och billigare att investera. Men det blir ocksåbilligare för en person som skall sätta om sitt lån ochsom har en villa värd . Den personen beta-lade 1994. Det äralltså mer än en halvering av räntekostnaden.I dag kunde vi också läsa ett TT-meddelande frånSCB att den privata och den offentliga konsumtionennu ökar. Den offentliga konsumtionen ökar för förstagången sedan 1993.Allt detta görs naturligtvis därför att det finns ettökat förtroende för den förda politiken.Vi kan mäta resultat på andra sätt. Det talas omföretagsklimat. Företagsskatten har redan diskuterats,där vi är bäst, om man så vill, eller i varje fall lägst.Det är väl bra att företagen slipper betala så mycketskatt. Jämfört med och ligger vimycket lägre.Vi kan jämföra elkostnaden, som tycks vara ettstort nummer i det nya programmet för de tre borger-liga partierna. För ett medelstort företag i kostar elen dubbelt så mycket som i Sveri-ge.Vi kan titta på produktivitetsökningen som i Sve-rige ligger väsentligt högre än i och USA.Jag tycker att det finns anledning att vara någotmuntrare denna dag när vi diskuterar detta för sistagången inför valet - men icke.När regeringen ser detta är det klart att vi läggerom politiken på arbetsmarknadens område. Vi hargjort det under . Vi började då riks-dagen extrainkallades och då vi påbörjade decentrali-seringen av arbetsmarknadspolitiken. Då tvingades viockså ha en hög volym på åtgärderna, eftersom detdå, precis som 1994, stod rätt still och stampade. Visåg inte de många nya jobben komma, och därför varvi tvingade att ha en hög nivå på åtgärderna. 1997vände det, och då vred vi om politiken. Då tog vi nedvolymtalen, och då satsade vi mer på kvalitet än påkvantitet, därför att vi såg att de nya jobben kom, visåg vad som behövdes, och det behövdes framför alltarbetsmarknadsutbildning. Vi mötte därmed den efter-frågan på vissa typer av yrken som vi såg skullekomma. Men vi såg också att det nu fanns en kompe-tensklyfta mellan de nya jobb som vi såg komma ochde arbetslösa som fanns. Det fungerar ju så att omman har varit arbetslös ett tag har man brister i sinkompetens, och därför var det så viktigt med tillska-pandet av de 2 extra miljarderna för att vi skulle kun-na utbilda svetsare, IT-tekniker, kylmontörer osv.inom arbetsmarknadspolitikens ram. Det är också detsom nu sker.Vad som också sker nu är en annan satsning påframtiden, nämligen , det kunskapslyftsom hånats och som anklagats för att vara en statistiskmanipulering eller som ett sätt att gömma de arbetslö-sa.Samma uttryck har ju använts mot den aktiva ar-betsmarknadspolitiken och mot vissa av dessa åtgär-der. Men vi får inte glömma att det inte är något nyttpåfund. Det var ungefär 100 000 fler under CarlBildts tid. Det är väldigt konstigt att man från vissthåll har denna syn, från högerfalangen här, eftersomockså högerregeringar inom EU, som jag jobbar enhel del med, har en helt annan syn på den aktiva ar-betsmarknadspolitiken. Länder som ochSpanien, som uppenbarligen styrs av högern, försökernu att göra som vi har kommit överens om i riktlinjer-na, nämligen att dubbelt så många personer inom femår skall vara föremål för någon form av åtgärd, skallvara aktiva i stället för passiva. Det är ju detta somdet handlar om. Åtgärderna är ju till för att motverkapassivitet. Åtgärderna är ju inte i stället för jobb. Meni tänker ni bort och glömmer detta, som hö-gern i och nu kopierar.Vi har hört mycket om alternativet . Jag tidning här där det står: Tillsammans kan vi skapa300 000 jobb. Då blir man litet nyfiken och tänker:Oj, är det något nytänkande? Är det något visionärt?Är det något som bär in ? Men man blirrätt så besviken.Det handlar om mindre krångel för företag. Men,Per , det är något som redan pågår. Det har videbatterat tidigare i denna kammare och det har rege-ringen lagt fram förslag om.Det handlar om att IT skall vara en spjutspets. Ja,ligger i fronten när det gäller informations-teknik. Vi har också olika typer av program, så dettaär ingenting nytt.Det handlar om pigavdragen. Det nya är att detinte längre skall bli 100 000 jobb. Där tog väl Folk-partiet i litet för mycket. gäller det tiotusentalsjobb. Detta är dock inget nytt, utan det här är gam-malt.Det handlar om att informera om euron. Det ärockså något som vi har lovat att göra efter valet, sådet är ingenting nytt.Det handlar om att behålla kärnkraften. Också detkänner vi igen.Det handlar, förstås, om en arbetsmarknadspolitiksom skall vara mera flexibel, dvs. Det ärsamma gamla krav som tidigare här harfört fram.Det handlar slutligen om det som alltid kommerfram och som löser alla problem, nämligen skatte-sänkningar. Det är ju den trollformel som använtssedan 1991 och som då kunde åstadkomma allt ochsom uppenbarligen kan göra det nu också. Jag frågar:Vari består det nya? Ni tre partier - ,- har ju stått häroch talat om detta. Men vad är det nya? Vilka är destora nya tankarna inför 2000-talet?Vi står på tröskeln till ett nytt sekel. Vi står infören arbetsmarknad i förändring, något som Hans An-dersson har beskrivit och som vi kan känna oro införmen som vi på något sätt måste hantera och förhållaoss till.Vi står inför ett 2000-tal med brist på personal,inte minst inom den offentliga sektorn. Hur skall viklara det? Hur skall vi klara en nyrekrytering av hund-ratusentals människor till den offentliga sektorn? Hurskall vi klara att kvaliteten stärks? Hur skall vi kunnaomorganisera det hela? Hur skall det ledas i framti-den?Vi står inför en arbetsmarknad där vi skall kombi-nera, åtminstone om man får tro EU, flexibilitet ochtrygghet. Hur skall det gå till? Det är väl en spännan-de uppgift att se om det är möjligt att göra det.Ni talar inte om de nya jobben och de nya sekto-rerna - upplevelsesektorn, musikbranschen, de kvali-tativa tjänsterna, multimedierna osv., dvs. det somman kan skönja . Ni talar inte heller sär-skilt mycket, i varje fall inte Per , om denarbetsmarknad som kräver så mycket mer av kompe-tens och kunskap av alla, om man nu vill det. Omman inte vill att en grupp skall släpa efter och attklyftorna och lönespridningen skall öka, måste alla fåchansen till kompetens och utveckling, både somarbetslösa och i arbetslivet.Ni talar inte om den arbetsmarknad som skall bi-dra till språnget in i det ekologiska samhället, krets-loppssamhället, där vi kan se alltfler gröna jobb somen hävstång in . Vad svarar ni då i er arti-kel på allt detta spännande och utmanande? Jo, nisvarar ungefär så här - litet slarvigt uttryckt: Vi skallstäda. Vi skall krångla mindre. Vi skall sänka skatter-na.Jag funderar själv på om en borgerlig idétorka kanillustreras bättre än så. Det är alltså samma gamlapolitik. Skillnaden nu är att det är ett högerparti till, idenna kammare representerat av sade att erfarenhet är den bästa kun-skapen. Men ni tycks ha glömt allt och ingenting lärt.Det finns också ett antal frågor som ni inte redovi-sar. Det handlar då om pengar till kommunerna, ochdär har ni helt olika uppfattning. Det handlar omkommunalskatterna, och där har ni helt olika uppfatt-ning. Det handlar om a-kassan - om eller ,eller ingen parentes. Också där finnsdet olika uppfattningar. Det handlar om arbetsrättenoch en total avreglering, som vill. Dethandlar om mera flexibilitet, som Kristdemokraternavill. Vad menas med det? Och , vadmenas med en anpassning till de mindre företagen?Vad tycker ni tillsammans? Svara ni tre som har varitmed om det här programmet!Jag tror att det blir så som det blev sist, nämligenatt i en regering skall alla partier ha något. Alla skallkunna visa upp något resultat. skall skatter-na sänkas. Det här går inte ihop. Erfarenhet är denbästa kunskapen, Per ! Använd erfarenheten -byt politik!Anf. 175 PER () replik:Fru talman! Arbetsmarknadsministern gjorde ettförsök att vara visionär men vi har ju facit. Resultatetav vad den visionära arbetsmarknadsministern harbidragit med känner vi till.Ingenting när det gäller hennes egna ambitioner harens varit i närheten av att uppfyllas. Den typen avvisioner tror jag att klarar sig utan.Arbetsmarknadsministern citerar mig alldeles rätt:Erfarenhet är en god kunskap när man stampar vidare.Hon glömmer emellertid att redovisa erfarenheternaav vart den borgerliga politiken faktiskt ledde när detgäller antalet jobb. Socialdemokraterna ärvde inte enarbetsmarknad där arbetslösheten ökade. Man ärvdeinte en arbetsmarknad där sysselsättningen minskade.Arbetslösheten gick tvärtom ned och sysselsättningenupp när vi skiftade regering . Men ett och etthalvt år senare lyckades Socialdemokraterna efteromläggningen av skatte-, arbetsmarknads- och arbets-rättspolitiken knäcka den goda sysselsättningsutveck-lingen så att det återigen gick ned. Inte heller , efterytterligare vid regeringsmakten, har ni lyckatskomma upp ens till den sysselsättningsnivå som ni ärvde av oss. Mycket tydligare kan välinte misslyckandet skrivas i eldskrift.Vi säger att vi gärna vill dra erfarenheter av detsom fick att växa under den tiden. Vi såg attSverige växte när skatterna sänktes. Vi såg att Sverigeväxte när det blev lättare att starta företag. Vi såg attföretagen anställde fler när det blev lättare att anställa.Men vi såg också hur började krympa igennär denna politik efter regeringsskiftet vändes i sinmotsats. Ja, , vi skall lära av erfa-renheterna och bygga på fast grund.Vi skall inte göra som ni har gjort och tro att bud-getsanering är oförenligt med att skapa fler jobb.Tvärtom kan en riktig budgetsanering bara görasgenom att arbetena blir fler. Det finns ingenting somär så socialt otillständigt och som är så ekonomisktdumdristigt som att upprätthålla en hög arbetslöshet.Margareta sade i sitt anförande att detgår så bra - nu sjunker den öppna arbetslösheten ochantalet människor som är föremål för åtgärder mins-kar. Men hon glömmer de 100 000 människor somskulle ha varit arbetslösa om inte hadeinförts. Jag diskuterar inte nu i sak, frutalman, men om vi skall redovisa huruvida Sverigegår bra eller dåligt måste arbetsmarknadsministernåtminstone lära sig att få statistiken rätt. Hur skall honannars kunna orientera sig i de politiska slutsatserna?Anf. 176 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! Om vi skall försöka oss på en analysav vad som hände när det blev en uppgång i antaletjobb, Per , så handlade det om att devalvering-en gjorde exportindustrin mycket lönsam. Den deval-veringen försökte ni i det längsta hålla emot.Saneringen skall bygga på fast grund. Ja, men niförsökte inte ens. Vad ni gjorde var att ni,på grund av att ni var fyra partier och alla skulle hanågot - alla skulle kunna gå ut till sina väljare ochtala om vad de hade fått, och skulle ni sänkaskatterna - tvingades låna till de reformer som ni hadelovat väljarna och som ni var tvungna att visa uppinför valet . Det är sanningen. Men det går inteatt bedriva saneringspolitik om man skalllåna pengar till reformer.Skatterna sänktes och därmed gick det bättre. Nej,det blev inte bättre. Skatterna sänktes men ni lånadetill det. Det var ju det som var problemet. 240 miljar-der kronor i budgetunderskott och en statsskuld somgick rakt upp var ju arvet, Per ! Ni orkade integöra det som vi sedan tvingades till, nämligen genom-föra den budgetsanering som i och för sig var nöd-vändig.Sedan säger återigen att jag glömmerkunskapslyftet.Jag tycker att det är ett väldigt märkligt resone-mang. Varför tar inte Per med de andra ock-så? Varför tar han inte med de 300 000 studenternaoch säger: Ni glömmer studenterna? De är inte heller ijobb eller står till arbetsmarknadens förfogande istatistiken. Men det är medvetet som han glömmerstudenterna. Det är fint att gå på universitet och hög-skolor. Men när de som har den sämsta utbildningen,de som är arbetslösa och längst ned på klasstrappanskall få för att möjligen få en treårig gymnasie-kompetens handlar det om att gömma, glömma ellerfiffla med statistiken. Vi tycker inte att det är fult medkunskapslyftet. Därför tycker vi att de skall ha den härandra chansen i livet, vilket ni inte vill. Det vet PerUnckel. Per vet hur ni har röstat i de omgång-arna. Men ta gärna med studenterna också, för i så fallblir siffrorna ännu sämre. Det vill inte ni moderatergöra, för det passar inte er ideologi.Anf. 177 PER () replik:Fru talman! Vi tar inte med studenterna av detenkla skälet att det inte är något krav att vara arbets-lös för att få läsa på . Poängen med kun-skapslyftet var att dessa människor annars hade varitarbetslösa. Jag säger ingenting om isig, men en arbetsmarknadsminister som inte ens kanräkna rätt på statistiken riskerar att gå alldeles vill närdet gäller slutsatserna om vad arbetsmarknadsminis-tern borde göra åt det nuvarande tillståndet.Det är detta, fru talman, som är det bekymmer-samma i regeringens syn på arbetslösheten. Hurra-vad-vi-är-duktiga-attityden leder till slutsatsen att densom är så vanvettigt duktig naturligtvis inte behövergöra någonting mera. Om det visar sig att den samla-de arbetslösheten på toppen av en högkonjunkturlikväl kommer att överstiga är det varje rege-rings förbaskade skyldighet att göra någonting åt det.Det man borde göra är först och främst att säkerställaatt de företag som ni talar om i retoriken men glöm-mer i praktiken får chansen att växa.Ni måste sluta med det som så fort som Småföretagardelegationens förslagpresenterades , nämligen hugga huvudet av för-slaget. Hur tror ni att hundratusentals småföretagaresom tillfrågats om sin syn på småföretagsamhetensframtid tycker och tänker när den ansvariga ministernsekunderna efter det att han har mottagit förslagetsäger: Det där kan jag inte acceptera? Begriper ni inteatt de småföretagare som vi vill skall växa tapparsugen, tappar lusten, orken och entusiasmen och där-med tappar hela sysselsättning.Det är denna brist på insikt hos den nuvarande re-geringen om företagsamhetens villkor, om tillväxtensförutsättningar och trygghetens allra yttersta villkorsom är den allvarligaste bristen när socialdemokratinmöter väljarna. Det är därför ni faktiskt inte förtjänarväljarnas förtroende. Det är därför ni skall gå ochersättas med en regering som begriper vad tillväxtenegentligen handlar om.Anf. 178 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! Jag hör aldrig Per kommente-ra detta faktum att det aldrig har funnits så många iåtgärder. Volymtalet har aldrig varit så högt som närCarl Bildt var statsminister, 270 000 . Vikritiserade det inte då, därför att vi förstod att det varnödvändigt i en situation när det stod still. Men nikommenterade aldrig heller att det var 77 000 fler iåtgärder, som ni tycker förhatliga åtgärder, under ertid än . Vi tar ned åtgärdsvolymen när det gårbättre för därför att vi då inte behöver hamassåtgärder, då behöver vi inte ha kvantiteter utankan satsa på kvalitet. Det är precis det som vi gör.Får jag fråga en sak, Per : Är det inte braatt räntan har halverats? Är det inte någontingviktigt och bra för företagandet? Jag inbillade mig attom man är företagare och skall låna pengar då är detav visst intresse om räntan är 6 eller eller kan-ske litet högre. Per har tyvärr ingen mer re-plik, men det finns en massa obesvarade frågor. t.ex.den om a-kassan, , och somnågot slags grundersättning. Det är någonting som dearbetslösa är oerhört intresserade av att veta. De villha besked innan valet.Anf. 179 () replik:Fru talman! Jag fick inget svar av arbetsmark-nadsministern vad som gjorde att nedrustningen avoffentlig sektor har fortsatt och slagit särskilt hårt motvården och detta i en god konjunktur. Jag fick hellerinte något svar på varför ungdomsgarantin och som-marjobben hade slagit så fel.Nu efterlyser arbetsmarknadsministern ömsommästrande, ömsom vädjande kommentar till att arbets-lösheten går ned. Visst är det mycket bra, men vi harsagt att det inte räcker att vi med åtgärder pressar nedden i en god konjunktur. Det stora problemet är attdet saknas nya riktiga jobb. Så säger att det måste finnas litet självkritik, detta riktattill företrädare för oppositionspartierna som om vistod här som 1994. Det är ändå den regeringspolitiksom medverkat till som stårunder prövning. kan självfalleterinra sig när det osade svavel här sedannär socialdemokrater från och faktiskthade hårda ord att säga om vår centerpartistiska ar-betsmarknadsminister, trots att han gjorde en jättein-sats i den svåra arbetslöshet som vi då hade. I april1994 hade vi den högsta åtgärdssiffran. Det var riktigti en svår konjunktur. Men att det görs en stor åt-gärdsinsats i en bra konjunktur är mera bekymmer-samt.Sedan säger : Något muntrarekan vi väl ändå säga. Låt mig säga: Visst behövs detuppmuntran när det ser ut så det gör. Jag tror att endel av uppmuntran kan vara att socialdemokraternahåller på att tänka om. Men jag tror att vi behöverpassera ett val innan detta politiska mod infinner sig,t.ex. med en större öppenhet mot en vidgad tjänste-sektor eller mot sänkt skatt på arbete.Anf. 180 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! Jag trodde att jag på ett klargörandesätt sade varför vi tvingades göra det vi gjorde underde första år vi regerade. Det berodde på saneringen.Det går inte att bedriva en expansiv politik och sam-tidigt ha en restriktiv ekonomisk politik. Det går inteihop. Därmed kan man inte heller fullt ut bekämpaarbetslösheten. Vad vi nu ser är mer pengar till vår-den, omsorgen och skolan -4 + 8 + 4 + 4 + 4 miljarder. Det här tycks vara nå-gonting som tycker är bra särskilt medtanke på engagemanget för de här sektorerna ochkvinnornas sysselsättning. Men ni skall ju regera medmoderaterna, och de är inte riktigt med på noterna.Känns inte det besvärande, ?