prot · GL0975 · 1998-03-05 00:00:00 — har frågat mig vil-ka åtgärder regeringen tänker vidta med tanke på denakuta situation som uppstått på grund av de nya reg-lerna för de fristående skolorna.De fristående skolorna är en del av vårt svenskaoffentligt finansierade skolväsende. Fristående skolorär sinsemellan olika och bidrar till en mångfald inomskolväsendet. Mångfalden i sig är positiv och är oftaen förutsättning för utveckling och pedagogisk förny-else.Elever i fristående skolor skall ha likvärdiga vill-kor med elever i kommunala skolor. Detta är innebör-den i skollagens bestämmelse att hemkommunensbidag till en fristående grundskola skall bestämmasmed hänsyn till skolans åtagande och elevens behovefter samma grunder som kommunen tillämpar vidfördelning av resurser till de egna grundskolorna.Varje skola skall ha resurser med hänsyn till ele-vernas behov. Det är skolans uppgift att ta hänsyn tillelevernas varierande behov, att överbrygga kunskap-sklyftor och sociala olikheter. För eleverna är detviktigt att få en likvärdig utbildning av god kvalitetsom lägger grunden för ett fortsatt lärande. För attsäkra elevernas rätt till en likvärdig utbildning av högkvalitet skall alla skolor, oavsett huvudman, ha jäm-förbara ekonomiska villkor.Andreas refererar till regionala rapporterfrån och framhåller att skill-naderna är stora mellan kommunerna både vad gällerprinciperna för tilldelning av bidrag och storleken pådessa. En naturlig följd av det decentraliserade ansva-ret för skolan är att det inte längre finns något förkommunerna enhetligt system för att fördela resursertill de offentliga grundskolorna. nationel-la uppföljning av skolans kostnader visar på storavariationer i skolkostnader mellan olika kommuner.Skolverket konstaterar dessutom i rapport nr 109 Attvälja skola att skillnaden mellan skolor är större änskillnaden mellan kommuner. En nationellt likvärdigutbildning förutsätter att resurserna fördelas utifrånelevernas skilda behov och inte lika för varje skola.Kommunerna har frihet att själva formulera principerför sin resursfördelning inom ramen för gällandelagbestämmelse. Principerna skall vara lika för kom-munala och fristående grundskolor, men utfallet skallkunna variera beroende på skillnader mellan elevernasbehov och skolornas åtaganden.Frågan om hur ersättningen för lokalkostnaderlämpligen bör beräknas är komplicerad. I det sam-manhanget måste man bl.a. hålla i minnet att enkommun faktiskt har högre kostnader till följd av sinskyldighet att erbjuda alla skolpliktiga barn och ung-domar en plats i . Det medför att enkommun inte på samma sätt som en fristående skolakan sätta ett tak för hur många elever man tar emot.Kommunen måste ha en beredskap att ta emot allaelever i skolpliktig ålder som inte bereds plats i enfristående skola. En kommun kan således inte optime-ra sitt lokalinnehav på samma sätt som en friståendeskola.De nya reglerna ger en möjlighet attåterkalla rätten till bidrag, om verksamheten vid enfristående skola förändras i sådan utsträckning att detinnebär påtagliga negativa följder för skolväsendet iden kommun där skolan är belägen. har dennamöjlighet inte tillämpats i något fall.Andreas åberopar en artikel i tidningenKommun Aktuellt och säger att kommunerna medhänvisning till den nya lagstiftningen tar chansen ochförsöker stoppa fristående skolor. Av 9 kap. skollagenframgår tydligt att det inte är kommunerna utan som skall pröva frågan om godkännande ochrätt till bidag för en fristående grundskola. Efter detatt de nya bestämmelserna för fristående skolor trätt ikraft, har ett rekordstort antal ansökningar om god-kännande och rätt till bidrag inkommit till Skolverket.Hittills har endast förklarat en skola ickebidragsberättigad med hänvisning till påtagligt nega-tiva följder för skolväsendet i den kommun där skolanär belägen.Den nya lagstiftningen har tillämpats under mind-re än . Efter skall den kommittésom regeringen tillsatt för uppföljning av resursför-delningen till fristående grundskolor lämna sin förstarapport. Då kommer ett första rikstäckande underlagatt finnas för en preliminär bedömning av hur de nyaresursfördelningsreglerna har fungerat. Dessförinnanär jag inte beredd att föreslå någon ändring av dennya lagstiftningen på området.Anf. 135 ():Herr talman! Jag vill tacka skolministern också fördetta svar. Men jag måste säga att jag inte är nöjdmed det.De fristående skolorna spelar en mycket viktig rolli vårt skolväsende. De är en avgörande förutsättningför att det skall finnas tillräcklig valfrihet för elever-na. Jag tycker att det är ett stort problem att den soci-aldemokratiska regeringen har skött den härfrågan så bakvänt och på ett sätt som har gett så litetförtroende bland de fristående skolorna. Det är en självklar-het, som skolministern säger i sitt svar, att olikakommunala beslut också leder till olikheter mellankommuner. Det är inte det som jag invänder mot.Vad jag invänder mot är att det nu också visar siggång på gång att skillnaderna i hur man tillämparreglerna är stora. Det är faktiskt en annan sak. Detvisar ju att reglerna inte har varit tydliga och att reg-lerna inte ger de fristående skolorna den säkerhet ochden tydlighet som de borde kunna kräva för att kunnaexistera. En fristående skola existerar faktiskt påandra villkor än en skola. Det handlar oftaom människor som har tagit mycket större risker ochsom gör oerhört stora arbetsinsatser. De måste rimli-gen på kunna veta vilka regler som skallgälla. Det vet de inte med de nya regler som gäller,eftersom de tillämpas litet märkligt, litet olika ochlitet oväntat. Reglerna tolkas inte bara olika, utanreglerna tillämpas också konsekvent så att de justskall missgynna de fristående skolorna. Man är senmed att lämna besked så att fristående skolor harproblem vid läsårets början och ofta inte vet vilkaspelregler som gäller. Beslut delegeras till tjänste-mannanivå, så att det är svårt att utkräva ett politisktansvar. Det är dessutom krångligare när de skallöverklaga. Det finns många exempel på detta.I Höörs kommun får de fristående skolorna bidragför sina faktiska kostnader upp till kommunens ge-nomsnittskostnad för det enskilda kostnadsslaget.Men det betyder ju att en fristående skola som väljeratt fördela sina pengar på ett litet annat sätt än enkommunal skola också förlorar pengar pådet. Då har man tagit bort inte bara pengar utan fram-för allt frihet.I kommun får fristående skolor bidrag sommotsvarar genomsnittskostnaden för kommunalaskolor i den stadsdel som har lägst genomsnittskost-nad, så att det konsekvent skall missgynna de fristå-ende skolorna. Men dessutom strider detta mot detsom var själva avsikten med lagen och som var detsom skulle vara själva fjädern i hatten för Socialde-mokraterna, som jag har förstått det, nämligen att manhade sett till att reglerna skulle ta hänsyn till skolansåtagande och elevens behov. Men hur skall man pådet sättet schablonisera och för alla fristående skolor ien kommun kunna veta att alla råkar ha precis denlägsta genomsnittskostnaden såsom i den billigasteskolstadsdelen? Man har helt enkelt valt det som harmissgynnat. Man har inte tagit hänsyn till skolansåtagande och elevens behov. Då går det på tvärs meddet som var själva avsikten. Då tycker jag att detnärmar sig det som är kärnfrågan i problemet, nämli-gen att detta inte i första hand är en kamp om pengarutan att det är en kamp för själva självständig-heten, möjligheten att vara en fristående skola somfungerar just med de fristående skolornas fördelar.Ibland är det litet jobbigare, ibland kräver det en delextra insatser, ibland är det litet osäkrare, men manhar i alla fall friheten och självständigheten. den riskerar ni att rycka bort med de regler somnu finns.Anf. 136 ():Herr talman! Ärade meddebattörer!Av svaret att döma får man intrycket att friskolornanumera lever i de bästa av världar och att allt är fridoch fröjd. Men så är det faktiskt inte. AndreasCarlgren gav ju ett antal exempel på att det inte är så.Det finns även många andra exempel från andrakommuner.Jag tycker alltså att principen måste vara att om enfriskola uppfyller de kriterier som vi på nationell nivåhar fastställt skall den vara godkänd och också varagaranterad en lägsta ersättningsnivå.Den nuvarande riksdagsmajoriteten har ju tyvärrtagit bort möjligheterna att ge friskolorna en lästagaranterad ersättning genom att ta bort skolpengen,och ser vi faktiskt effekterna av detta.Visserligen kan man säga, som skolministern gör isvaret, att det finns många ansökningar hos Skolver-ket. Man har än så länge godkänt några och avslagiten, tror jag, men de flesta är ändå inte behandlade.Man har skrivit in i bestämmelserna att kommunenkan inlägga sitt veto om de ekonomiska eller organi-satoriska konsekvenserna blir påtagliga för kommu-nen. skall sedan göra en bedömning uti-från detta. Genom den modellen skapar man en storkonfrontation. Den sker överallt.Jag tror att innerst inne och i själoch hjärta vill ge friskolorna samma ekonomiskamöjligheter som de offentliga skolorna, men proble-met är att hon är i otakt med sina egna. I de socialde-mokratiska styrda kommunerna gör man allting - detgäller kameral sifferexercis, överklaganden osv. - föratt se till att inga friskolor kommer till stånd.Låt mig bara ta ett exempel. I kom-mun för man en omfattande diskussion om huruvidadet skall etableras en muslimsk skola. harsagt ja till det. Däremot har bl.a. Socialdemokraternasett till att kommunen har överklagat beslutet.Man läser i pressen att det ledande socialdemo-kratiska kommunalrådet i gått ut och sagtföljande: Jag är politiker och inte jurist. Jag ger ut-tryck för känslor och värderingar och har inte störrerespekt för än andra.Vad skall vanliga kommunmedborgare tycka ommyndigheter när det ledande kommunalrådet tyckeratt man med en axelryckning kan strunta i de beslutsom har fattat? Det är en utveckling somär klart olycklig. Dessa exempel visar att man måstese till att det blir en garanterad lägsta ersättningsnivå.Det måste bli raka rör mellan de beslut som fattas häri och verkligheten.Anf. 137 ():Herr talman! Den senaste interpellationsdebatt som jagdeltog i tillsammans med och handlade just om integration och tendensenatt arbetsgivare, oberoende av vad de har för natio-nellt ursprung, väljer att anställa en person som kom-mer från den egna etniska gruppen.Det vi kunde konstatera i den debatten var hurviktigt det är för integrationen att det finns mötesplat-ser där man lär känna varandra, just för att man senarei livet skall våga anställa någon som inte talar sammaspråk eller som inte har samma religion eller bak-grund.Integrationen är en viktig bit för mig när jag deltari denna interpellationsdebatt, som handlar om frisko-lor. Jag har alltid tyckt att det har varit viktigt att manhar en gemensam grund och att man idet dagliga livet kan umgås med elever som har annanbakgrund och kommer från hem där andra trosupp-fattningar eller ideologier råder. Det kan också gällaandra former av olikheter. Här tycker jag att skolan ären oerhört viktig plats.Därför har jag också stor respekt för de kommuner- t.ex. , som lyfte fram- som betonar integrationen. Men man tar naturligtvisockså upp de ekonomiska aspekterna. Man har kost-nader på kommunalt håll som kvarstår även om elev-antalet blir mindre.Jag har stor respekt för närman överklagar beslut. Jag tror att UlfMelin och jag har olika ideologisk syn på det offentli-ga skolsystemet, och det ligger till grund för våraolika ställningstaganden i denna fråga. Däremot villjag framhålla att jag har respekt för upp-fattning därför att han har haft samma uppfattningoberoende av vilken religiös bas de olika skolornahaft. Jag tycker att det är viktigt att man har en prin-cipiell uppfattning som inte varierar beroende påvilken religion det gäller.Den svenska skolan har varit en sammanhållenskola. Den skall ge en likvärdig utbildning till allabarn och ungdomar. Barn börjar skolan med skildasociala och kulturella förutsättningar, som jag harsagt. Min egen erfarenhet är att det inte går att över-skatta betydelsen av att barn och ungdomar med olikaerfarenheter och olika kulturella bakgrunder och so-ciala tillhörigheter tillbringar tid tillsammans medvarandra . Jag tror inte att förståelse ärnågonting man helt plötsligt kan få den dag man skallut i yrkeslivet. Den grundläggs väldigt tidigt.Under min tid som kommunalpolitiker var jagpositiv och öppen och medverkade till att man i barn-omsorgen släppte in andra pedagogiska inriktningaroch andra religiösa inslag. Det fanns barnomsorg sombedrevs med religiösa förtecken. Den öppenheten kanman ha. Däremot tycker jag att vi skall ha mer sam-manhållna värderingar i vårt skolsystem än vad inter-pellanten ger uttryck för. Man skallhysa respekt för de kommuner som också väger in deekonomiska synpunkterna.Anf. 138 Statsrådet ():Herr talman! Både och tycks veta precis hur det ligger till med resursför-delningen till de fristående skolorna efter det att denya reglerna har tillämpats . Jag ärinte lika säker. Jag tycker att det är oerhört viktigt attvi följer tillämpningen, men jag har inte underlag föratt säga att reglerna tillämpas på ett märkligt sätt ellerpå olika sätt.För att vi förhoppningsvis skall kunna föra dennadebatt på ett underlag som vi alla kan vara eniga omhar vi tillsatt en särskild statlig kommitté som har justdetta uppdrag. Den kommer med sin första delrapportså snart det är möjligt, nämligen tillämp-ning. Den tiden bör gå för att man skall kunna dranågra slutsatser. Kommittén är redan väl i gång medsitt arbete och håller på att undersöka situationen.Vi har också till den statliga kommittén knutit enreferensgrupp med företrädare för flera av de fristå-ende skolorna, för att också den vägen få in signalerom det man upplever.Jag tycker att det är viktigt att vi gör denna upp-följning, men jag tycker också att vi skall akta oss litetför att dra slutsatser innan vi har det underlaget. Jagkan i alla fall inte säga att jag vet hur det ser ut. Jag ärdärför inte heller beredd att kommentera utifrån detunderlag som och grun-dar sina slutsatser på. Jag undrar vilken kvalitet dethåller. Jag tycker att det är viktigt att vi får ett under-lag för detta.Ulf har faktiskt fel när han säger att kon-sekvenserna för kommunen skall spela en roll i be-dömningen av vilken skola som har rätt till bidrag. Såär det inte enligt den lagstiftning som gäller. Det ärkonsekvenserna för de andra eleverna i skolväsendet ikommunen - i både kommunala och fristående skolor- som skall spela roll. Det är eleverna som har rätt likvärdig utbildning. Det är inte på något sättkommunen som skall skyddas. Det är elevernas rätttill en bra skola som skall skyddas. Det är så lagstift-ningen är upplagd.Jag vill säga till att det nog är få fristå-ende skolor som tycker att de lever i den bästa avvärldar. Jag har faktiskt heller inte träffat på någonkommunal skola som upplever sigleva i den bästa av världar. Jag tror att det beror på attskolväsendet totalt sett har fått kännas vid mycketstora nedskärningar , orsakadeav den ekonomiska krisen. Det har drabbat såvälkommunala skolor som fristående skolor. Det harvarit problematiskt både för de fristående skolornaoch för de kommunala skolorna. Jag tror inte att detfinns någon stor skillnad däremellan.Jag vill säga att jag inte delar uppfattningen saknar förtroende på de fristående skolorna,vilket säger. Jag menar ändå att ettrekordstort antal vill starta och bedriva friståendeskolor under de nya regler som just har börjat gälla.Det är knappast ett uttryck för att man helt saknarförtroende för de nya regler som gäller.Friskolornas riksförbund har i en regional rapportnyligen redovisat för att man harkonstaterat att det har skett en attitydförändring ipositiv riktning till de fristående skolorna. Jag för tror att det beror på att vi faktiskt har lyckats få ihamn beslut för de fristående skolorna som bygger påatt vi har velat skapa förståelse och undvika konfron-tation mellan kommunala och fristående skolor.Avslutningsvis vill jag säga till attjag helt delar hennes syn på vikten av den samman-hållna skolan. Jag tror att det är av oerhört stor bety-delse för vår demokrati men också för kvaliteten iskolan att vi har en skola där elever med olika bak-grund och olika erfarenheter möts. Men den samman-hållna skolan måste också för att kunna fungera braåtnjuta ett högt förtroende hos alla elever och hos allaföräldrar.För att få detta förtroende tror jag att det är fyrasaker som är viktiga. Det är att skolan håller högkvalitet, att den är likvärdig andra skolor, att det finnsvalmöjligheter inom skolsystemet och att man harinflytande också i den skola man har valt. Därför trorjag att också den sammanhållna skolan tjänarpå att det finns valmöjligheter inom skolsystemet.Anf. 139 ():Herr talman! Skolministern ifrågasatte kvalitetenpå mitt underlag. Det var exempel hämtade direkt urverkligheten. Är verkligheten av dålig kvalitet såberor det på de regler av dålig kvalitet som riksdagenhar beslutat om till följd av de förslag som har lagt fram.Nu säger skolministern: Ja, men vänta på utvärde-ringen. Jag vågar inte vara tvärsäker.Nej, men skolministern vågar i alla fall vara såtvärsäker att hon föreslog reglerna, och då måste manfaktiskt också kunna diskutera vad de betyder för demsom nu drabbas av reglerna.I många fall är det mycket tydligt att skolorna fårsena besked om vilka pengar som skall gälla. Frisko-lan Myrstugeberget i i fickdagen efter skolstarten besked om hur stortbidraget skulle bli för höstterminen. Det visade sigdessutom - efter det att man hade startat med sinaelever - att det rörde sig om en sänkning så stor attskolan nu riskerar att gå med förlust. Men initiativta-garna skall bara vänta till dess att skolministern harmer fakta på bordet. Jag tycker inte att det är rimligtatt behandla verkligheten på det viset.I finns det sammanlagt 28 kom-muner. I 16 av dessa - dvs. i hälften av kommunerna- hade man fattat beslut om friskolebidrag för inneva-rande läsår efter det att skolstarten hade skett i okto-ber. Men i resten av kommunerna hade man inte ensfattat beslut. Detta är också en följd av reglerna. Kon-sekvenserna får skolorna bära, men till dess att verk-ligheten har registrerats på Utbildningsdepartementetfår de vänta på att det skall ske någonting. Det är interimligt, och det var därför som jag ställde frågan: Omni var så tvärsäkra när ni införde reglerna, varför kanni inte åtminstone ta hänsyn till den akuta situationsom uppstår för många friskolor?Jag respekterar att ni vill utvärdera helheten. Jagfår också acceptera det trots att jag är emot hela re-formen, men i de akuta delarna borde ni kunna göranågonting. Skolministern sade ganska självnöjt att detär rekordmånga som söker. Jovisst, men det är ocksårekordmånga som har fått avslag.Till vill jag säga att man nog kan be-höva en gemensam grund genom att vara tillsammansmed dem som är olika. Visst tror jag det, men jag trorockså att varje människa som tillhör en minoritet harupplevt att man först helt och hållet måste få vara sigsjälv för att kunna, vilja och ha förmågan att varatillsammans med andra. Det är en viktig aspekt närman talar om de etniska friskolorna. När det gäller dejudiska skolorna, de estniska skolorna och de Sveri-gefinska skolorna vore det mycket märkligt om vi iSverige bara skulle ställa dessa skolors möjligheter åtsidan. Tvärtom har en stor skuld att betala,inte minst med tanke på vår dåliga behandling av detfinska språket som är en anledning till att sådanaskolor behövs.Man kan kanske visa i den utvärdering som nugörs att det sammanlagt har blivit mer pengar till defristående skolorna. Det är möjligt att det är så, därföratt det finns mer pengar i kommunerna till skolan. Dettycker jag är bra. Men problemet är fortfarande attfriheten beskärs och att självständigheten sätts i fråga.Man vill inte bara göra skolorna fattiga, man riskerarockså att göra dem ofria. De tvingas anpassa sig tillden kommunala kostymen som harkrympt, men det skall vara samma snitt som på denkommunala kostymen. De fristående skolorna skalluppträda precis som de kommunala skolorna. Dåriskeras en del av det som är de fristående skolornassjäl och deras särart. Det är svårt att erkänna misstag,men när man väl har gjort misstag, skolministern, ärdet bra om man rättar till konsekvenserna av dem, ochdet borde skolministern göra.Anf. 140 ():Herr talman! Det vore bra om statsrådet sig åt att läsa fler av de rapporter som harkommit från bl.a. . Detstämmer att kommunerna i har behandlatfriskolorna väl, men de flesta rapporter tyder tyvärr påmotsatsen. Framför allt har det skjutits på förhand-lingar, det har inte lämnats besked om vad som skallgälla osv. Det är alltså en oändlig långbänk, och detgynnar ingen. Det visar också att systemet som sådantär klart olyckligt.Sedan vill jag vända mig till . Honhar respekt för som gör allt somgår för att se till att en muslimsk skola inte skalletableras där, trots att sagt ja. Det visarfaktiskt prov på intolerans. Reglerna för friståendeskolor är glasklara när det gäller läroplaner, kurspla-ner och sådant. Man skall följa vedertagna värde-grunder och demokratiska värderingar. Men i Jönkö-ping säger man: Nej, det här skall inte få göras, därföratt politikerna tycker inte så. Man hänger sig alltså åtett allmänt tyckande. Det gäller både i ochbeträffande det som här säger.Många av rapporterna från de konfessionella sko-lorna visar att t.ex. barnen i sig själva finner en trygg-het och går sedan vidare till högstadiet och till gym-nasiet. En större andel av elever från muslimska sko-lor går också vidare. Dessa elever når också i regelbättre kunskapsresultat. De lär sig mer svenska ochfår mer undervisning i allmänna ämnen. Om manuppfyller kriterierna skall också elever och föräldrarha rätt att välja skola.Anf. 141 ():Herr talman! Konflikter och skiljaktig-heter i vad som är att betrakta som de viktigaste vär-dena inom skolans område har förekommit sedanseklets början. Det är därför möjligt att finna enmängd historiska paralleller till den dagsaktuelladebatten om konfessionella skolor som jag främst harintresserat mig för. De har varit mer tveksamma enligtmin åsikt.Däremot ser jag inte några konflikter med att in-tegrera alternativa pedagogiker. Det bör inte bli någrasådana när man släpper in dem i den offentliga skolansom man har gjort på många håll på ett mycket brasätt. Jag har bara ett frågetecken när det gäller alter-nativa pedagogiker. Det är att det finns signaler om attde riskerar att sparas bort tidigare än andra resursernär man skär ned på skolans pengar. Där bör manhissa en varningsflagga och vara uppmärksam så attdet inte blir så. Den positiva utvecklingen med alter-nativa pedagogiker i den offentliga skolan får inte gåtillbaka på grund av ekonomiska orsaker när man harsvårare att klara av alla delar inom skolans värld.Jag tror, som sagt, att vi har väldigt mycket att läraav historien när det gäller dagens debatt om friskolor.Mycket av det som tidigare kunde lösas genom dis-kussioner och politiska beslut kan inte längrelösas inom skolans ram. För att öka inflytandet frånbl.a. föräldrar är förutsättningen att man inrättarfriskolor. Jag tror inte att detta är lösningen. Vi bordeblicka tillbaka - kanske tillsammans med frikyrkorna- och se på hur dessa frågor tidigare löstes på ett brasätt, inte minst i mitt hemlän.Avslutningsvis är jag förvånad över att lyssnar mera på de argument och de debatter somförekommer hemma i vår egen valkrets. Det finns enoro från integrationssynpunkt hos de ledande politi-kerna i kommunen. Det är mycket positivt att man tarden frågan på så stort allvar. Det är ju detta somkommer till uttryck i debatten om muslimsk friskolaeller inte.Anf. 142 Statsrådet ():Herr talman! Det är självklart att jag är beredd attdiskutera vad de nya reglerna innebär och vilka till-kortakommanden som kan förekomma. Det är justdärför som jag - som de nya reglerna börja-de gälla - har tagit initiativ till tillsättandet av enstatlig kommitté som skall följa utvecklingen. Regler-na är bra.