prot · GM0938 · 1998-12-17 00:00:00 — Det präglas inte av tillräckligt mycket insikt.Den uppfattningen delar jag uppenbarligen, om jagfår tro , med . Sålänge jag gör det tror jag nog att det skall gå att jobba.Hur kan däremot i SAF-alliansen tro på försämrad arbetsrätt, försämrad a-kassa, ökade bördor på de arbetslösa och sänktaskatter rakt av? Vi är också för skattesänkningar. Mende skall finansieras med andra skattehöjningar så attvi inte får ett statsfinansiellt moras, vilket vi fick förragången när kd satt vid rodret.Snacka om den arbetsmarknadspolitik som råddedå, , under tid! Då varvi högt uppe när det gäller volymåtgärder på det mestlågkvalitativa plan. Det var en fullständig explosionav meningslös arbetsmarknadspolitik.Från den dagen har jag försökt dra in Socialde-mokraterna i en klassisk, tillväxtinriktad arbetsmark-nadspolitik. Jag tror att jag har utskottsordförandeAhlqvist med mig där, men han har ju haft en delbesvär med ett antal ministrar som har föreslagit sinabokstavskombinationer för att komma fram.Sedan vill jag säga något om statistiken. Det är jupå det sättet att om det är mycket övertid eller liteövertid så påverkar det situationen. Om det är mycketsjuknärvaro eller mycket sjukfrånvaro så påverkar detsituationen. Jag menar att vi, när det gäller sjukfrån-varon, har ett normalt tillstånd . Vi hade en ex-tremt hög sjuknärvaro, och det är många forskare somhar varnat för konsekvenserna för folkhälsan när detgäller den aspekten.Jag förstår inte riktigt den här kritiken. Men där-emot förstår jag rädslan för vad statistiken säger.415 000 människor är öppet arbetslösa eller i åtgär-der. Det är ytterligare många som inte söker jobb.Arbetskraften har minskat. Ytterligare flera befinnersig i utbildning som de faktiskt inte vill vara i. Det ärdärför det här är hjärtefrågan och det stora misslyck-andet i svensk politik. Det håller jag med om.Anf. 11 () replik:Fru talman! Jag delar oron, Hans Andersson.415 000 människor är arbetslösa eller i arbetsmark-nadspolitiska åtgärder. Jag hade t.o.m. varit orolig omvi hade haft en lågkonjunktur i omvärlden och om vihade haft dystra år bakom oss på arbetsmarknadensoch ekonomins område. Problemet är att vi har denhär höga siffran i slutet av en högkonjunktur. När vinu ser att prognoserna börjar vika och att vi går moten avmattning, då har vi den här höga den volymenav arbetslösa människor. Det är det som är så allvar-ligt.Åren 1991-1994 var det en extrem situation.1990-1991, alltså före det att fyrpartiregeringen till-trädde, började raset på sysselsättningens område. Vihamnade i en extrem situation. Vi kan debattera hursnabbt vi skulle ha tagit oss ur den. Men vi vändeutvecklingen under den förra regeringsperioden närde borgerliga partierna styrde - kraftigt t.o.m.Utvecklingen bröts dock när ochSocialdemokraterna började samarbeta om den eko-nomiska politiken. Den negativa utvecklingen fort-satte under samarbetet med . Och nutänker fortsätta med den politik somhar misslyckats under fyra år.Jag undrar när skall inse att detkrävs nya åtgärder och en ny politisk inriktning för atthjälpa de människor som är utanför arbetsmark-naden.Anf. 12 ():Fru talman! Arbete har påverkat män-niskors liv och välstånd. I i Bibelnsäger när han kört ut och ur lust-gården att skall föda sina barn med smärta och attAdam ska äta sitt bröd i sitt anletes svett. Det är enganska negativ syn på arbete egentligen.Martin har ju beskyllts för allt möjligt. Hanlär också ha sagt att arbete befrämjar hälsa och väl-stånd och förhindrar många tillfällen till synd. Vår1900-talspoet slutligen, skaldar i en diktatt "nog finns det mål och mening med vår färd mendet är vägen som är mödan värd".Synen på arbete har alltså blivit mer och mer po-sitiv, så att den i dagens läge nästan slår över åt andrahållet. Den som inte har något arbete har heller ingetmänniskovärde i dagens samhälle. Då har utveckling-en gått snett. Då måste vi börja se på människor på ettannat sätt, inte bara som sysselsättningsmaskiner.Dagens arbetsmarknadspolitik har kommit till un-der . Till en början bestod den tillstor del av reglering av arbetstider. Så småningomfick vi så LAS, lagen om anställningsskydd, jäm-ställdhetslagen m.m. Vid sidan av detta har också ettidogt arbete lagts ned av arbetsmarknadens parter föratt få ett väl fungerande arbetsliv.Dagens samhälle förändras mycket fort, ochibland upplever vi att lagstiftningen på viktiga områ-den inte hänger med. Så är det även på arbetsmark-nadsområdet. Framför allt har det blivit väldigtmånga lagar som i vissa fall överlappar varandra ochi andra fall ligger väldigt nära varandra men medolika regelverk.Detta har medverkat till att alltför få människorvågar starta egna företag, men framför allt till attsmåföretagare tvekar att anställa medarbetare somkanske skulle ge ytterligare fart åt verksamheten. Dearbetslösa drabbas eftersom de dels inte får jobb näringa sådana kommer till, dels ofta kan få olika eko-nomiskt utfall beroende på vilken åtgärd de är före-mål för. Därför är en förenkling och förändring avregelverket alldeles nödvändig som vi ser det frånCenterpartiets sida.Förändringarna i arbetslivet medför också att maninte kan räkna med att ha en anställning hela livet ochatt ens arbetsuppgifter skall vara desamma från förstatill på jobbet. Därför föreslår vi att ettkompetenskonto införs som ger den enskilde i sam-verkan med arbetsgivaren möjlighet att under accep-tabla ekonomiska förhållanden fylla på sin utbildningmitt i livet.För dagens arbetslösa behövs större möjligheteratt få utbildning via AMS och andra. De flaskhalsarsom finns på arbetsmarknaden gynnar ingen.Företagen kan inte rekrytera medarbetare med rättkompetens och de arbetslösa kan inte få jobb.Om konjunkturen fortsätter och inte avmattas allt-för mycket är risken stor att bristerna leder till löne-glidning på ett sätt som kan äventyra hela samhälls-ekonomin på nytt. Vi har 80-talet i färskt minne, ochförhoppningsvis har även parterna det. Det bör ledatill att man aktar sig för alltför höga lönelyft. Sam-hället måste ändå som jag ser det bidra till att elimi-nera de här problemen, bl.a. genom att öka arbets-marknadsutbildningen.Regeringen har visserligen kraftigt sänkt volym-målet i arbetsmarknadsåtgärderna men eftersom ar-betsmarknaden ser så väldigt olika ut i olika delar avlandet är det ändå viktigt att man på lite sikt helt tarbort dem. I stället bör man införa effektmål och merkvalitativa mål. Att bara ha människor i åtgärder sominte leder någonstans kan i stället få inlåsningseffek-ter av oönskat slag.Flyttningsbidragen är en annan faktor som vi frånCenterpartiets sida helt vill ta bort. Vi anser inte attsamhället skall bidra till den koncentration av företagoch människor som är fallet med inflyttningen tillstorstäderna. Detta är något som Hans Anderssonondgör sig över. Men vad har han själv att erbjuda istället för den låtgåpolitik som harbedrivits på det här området? Jag tycker att det ärbättre att uppmuntra företagsbildningar i alla delar avlandet så att fler kan stanna kvar på landsorten.Att införa ett nordiskt flyttningsbidrag är helleringen lösning på arbetsmarknadsproblemen. Omföretagen är mycket angelägna har de möjlighet atthjälpa sina anställda med både flyttning och bostad.För den som flyttar är det heller inte säkert att det ären så stor fördel. Man har nämligen lättare att få jobbdär man är känd än om man flyttar till ett nytt ställe. Ioch med att människor kan ge referenser och på annatsätt hjälpa till är det faktiskt bättre att stanna kvar.Detta har forskningsrapporter visat på.Regeringen har i ett förslag försökt ändra i åt-gärdsfloran genom att ta bort ALU och API. I ställethar man infört något som kallas för arbetspraktik.Detta skall enligt propositionen delvis finansieras viaett finansieringsbidrag på som anordnaren avarbetspraktiken skall betala. I utskottet har majorite-ten kommit fram till att det för kommunernas del blirför dyrt eftersom man har många i ALU, och dekommer också då att gå över i det nya systemet. Manhar därför bestämt sig för att kommunerna, liksomideella organisationer som ordnar sådan praktik, skallbetala endast och praktikant. Detlåter bra men jag undrar om förslaget till finansieringär tillräckligt och om det verkligen inte i en annanform är en övervältring på kommunerna i och med tar pengarna för kringkostnadsersättningarna föratt finansiera detta. Innebär det att alla pengar fördessa ersättningar går åt eller är det bara fråga omkommunernas pengar, och hur skall de i så fall finan-siera kringkostnaderna? Blir det inte bara att flyttapengarna från den ena fickan till den andra? Det ärunder alla förhållanden ur kommunernas fickor sompengarna tas.Eftersom arbetspraktik är en ny åtgärd och vi haren del frågetecken om hur den skall genomföras be-gär vi också från mittenpartiernas sida att regeringenåterkommer till med en uppföljning undervåren. Detta har man från majoritetens sida alltså inteställt sig bakom.Här i min hand har jag en liten julgåva. Det är enliten reflex - en ganska trevlig sak, tycker jag. Jagförmodar att alla ledamöter har fått en sådan här re-flex från HTF, min egen fackliga organisation. Vi ärmånga kvinnor som är organiserade i detta fack. Mandriver mycket effektivt frågan om att kvinnors lönerskall bli utjämnade och om rättvisare förhållanden.Det är bedrövligt att läsa den statistik som kom förnågon vecka sedan och som visar att det inte har skettnågon vidare förändring på det här området sedanslutet av . Jag tackar HTF, och jag skallsom centerpartist verka för att det blir förändringar pådet här området.Även på andra områden behöver det bli lättare förkvinnorna. Mittenpartierna har i en gemensam reser-vation ett förslag om ökade möjligheter för kvinnoratt starta eget. Det förlängda starta-eget-bidrag somfinns för kvinnor som varit anställda i offentlig sektorbör utvidgas till att omfatta alla kvinnor, oavsett varde har varit anställda.Samhället blir alltmer integrerat, och det börjar blisvårt att urskilja skillnaderna mellan de olika försäk-ringsformer som finns , med arbetslöshetsförsäk-ring och sjukförsäkring inklusive rehabilitering. Där-för vill vi från sida att en gemensamarbetslivs- och ohälsoförsäkring införs; detta för attmänniskor inte skall hamna mellan två stolar. I dagkan myndigheter "skyffla" en person mellan sig omman anser att det är ett svårt ärende. Med en försäk-ring av det slag som vi föreslår och med gemensamhandläggning skulle den risken elimineras. blirdet ju så numera att sjukförsäkringen rehabiliterar tillarbetslöshet. Sedan får ta över eftersompersonen inte får a-kassa därför att arbetsvillkoreninte uppfylls. Det här är mycket olyckligt för de en-skilda människorna.Ett annat område som kommer att få större upp-märksamhet är arbetsmiljöområdet. har haft serie om utbrändhet. Många talar om tystnadenpå arbetsplatserna. Den oredovisade övertiden tende-rar att öka. Människor känner sig otrygga och osäkra iförhållande till sin arbetsgivare och sina arbetskam-rater. I en tidningsartikel har man kunnat läsa om attde som får behålla jobbet mår psykiskt sämre än desom får gå vid en personalminskning. Då är någon-ting grundläggande fel i arbetslivet.De stora varsel som många större företag lägger utoch som ibland verkar vara mest ett spel för gallerietför att få bort uppmärksamheten från sjunkandevinster är på förödande. Risken är stor attmänniskor far så illa att deras arbetskapacitet dras-tiskt minskar. Den som känner sig pressadatt göra något bättre, eller som känner att nästa gångfår jag gå osv., blir en sämre medarbetare än den somkänner sig trygg i sin arbetsmiljö.Stat, landsting och kommuner riskerar att dra påsig stora kostnader för sjukskrivningar och rehabilite-ring om de nedskärningar fortsätter som sker.Inom den gemensamma sektorn är utbrändheten ettsvårt problem. Människor känner storakrav på sig, som personalen minskar. Ty-värr gör inte människors vård- och omsorgsbehov det.I stället ökar de med stigande ålder hos befolkningen.Rent ekonomiskt är detta för både kommuner ochlandsting, och även för landet som helhet, något av ettmoment 22. Att hitta lösningar på detta är ju inteenkelt. Men att säga upp folk är definitivt ingen för-del.De här problemen är ytterligare ett argument föratt, som föreslår, införa en gemensamförsäkring för sjukdom och arbetslöshet. Gränserna ärsvåra att definiera och ännu svårare att upprätthålla idet enskilda ärendet. Samhället måste göra sina reglerlätta att tyda och rimliga att hålla sig till. För den somhamnar mellan stolarna i ett ärende som detta är detkatastrof. Man känner sig övergiven och har dess-utom svårt att klara sig ekonomiskt.Fru talman! Jag står givetvis bakom alla de reser-vationer som har medverkat till ochäven de enskilda reservationer som har.Jag yrkar dock bifall endast till reservation 3 undermom. 1, reservation 20 under mom. 27 och reserva-tion 34 under mom. 49.Anf. 13 HANS () replik:Fru talman! Jag inkluderar inte i vadjag kallar för SAF-alliansen. har en helt an-nan inriktning och det tycker jag är väldigt bra. Menjag har en fråga. På flera ställen, både i det särskildayttrandet nr 6 och på andra håll, talar om pengar till arbetsmarknadsutbildningen måste till.Men plockar ni i ert budgetförslag bortungefär från utgiftsområdet. Jagfår inte detta att gå ihop.Det finns också andra konstigheter. På s. 123 ibetänkandet säger ni i reservation nr 3:"Trots att det råder en högkon-junktur kan utskottet konstatera att det finns - - -bristyrken, - - -." Men det är ju just i en högkon-junktur som vi har bristyrken. Det är därför som vi nubehöver pengarna för att göra det som även Marga-reta vill, nämligen få bort flaskhalsarna.Sedan vill jag säga några ord om flyttbidragen. "Hela skall leva". Vi skall ha företag överallt.Men när nu skriker efter folk och jag finns påett ställe där det inte finns jobb under de närmasteåren, är det väl bra att jag kan få hjälp med att flytta.Detta är en hjälp för arbetslösa. Det stjälper glesbyg-den bara om man har en urusel regionalpolitik så attdet blir väldigt stora obalanser. Det har, tyvärr, varitfallet under de år då haft ett inflytandeöver regeringspolitiken.Margareta sade inledningsvis att det ärsom att den som inte har arbete uppfattas sakna män-niskovärde. Men det får aldrig bli så! En människasmänniskovärde handlar inte om hur man arbetar, omförmågan att arbeta. Jag tycker att det är oerhört vik-tigt att slå fast det. Därför får politiken aldrig varainriktad på att skuldbelägga de arbetslösa när sam-hället inte förmår erbjuda de arbetslösa meningsfullaarbetsuppgifter. Det är därför som exempelvis försla-get om en bortre parentes, som är en dörr som stängsigen framför den arbetslöse i fråga om arbetslöshet-sersättningen, är ett idiotförslag som , tyvärr, ändå tycker är bra. Det ser jag här ipapperen.Anf. 14 ()replik:Fru talman! 3 miljoner har vi plockat bort, men vihar talat om att de pengarna skall tas ur administra-tionen. Vi anser att hela organisationen - AMS ocharbetsförmedlingarna - är ganska stor och behöverses över. Man kan förmodligen plocka bort ännu merpengar där. Vi har också överfört 1 miljard kronorbl.a. till kompetenskonto för att få människor sombehöver förnya och förbättra sin utbildning för attkomma vidare på arbetsmarknaden.Flyttbidragen, , har vi aldrig ställtupp på och kommer inte att göra det hel-ler. Som jag sade i mitt anförande anser jag att det ärbättre att se till att vi inympar Gnosjöandan på flerställen i landet i stället för att försöka flytta männi-skor till . Det finns inte någon utbyggd in-frastruktur där, och man har problem med bostäderoch annat i inflyttningsorterna. Koncentrationen tillStockholmsområdet, och är olyckligmed ett väldigt högt tryck på t.ex. boendekostnaderoch liknande. Man stimulerar människor till att flyttatill någonting som medför problem både för den ortfolk flyttar ifrån och för den ort folk flyttar till.Jag håller med om en sak, ochdet är att människovärdet inte skall vara knutet tillförmågan att arbeta, beroende på om jag kan arbetasjälv eller om samhället och arbetsmarknaden kanerbjuda mig ett arbete. Människovärdet är grundläg-gande. Som jag ser det är varje människa född fri ochmed lika rättigheter och lika värde, precis som detstår i deklarationen om de mänskliga rättigheternasom vi firade årsdagen av i förre veckan. Dessutomtror jag att de flesta partier inleder sitt partiprogrammen just den deklarationen. Det är alltså en väldigtviktig sak, som jag håller med om.Anf. 15 HANS () replik:Fru talman! Problemet var att det inte var 3 miljo-ner utan mer. Å andra sidan skall rätt vara rätt. Närjag gjorde en avrundning såg jag fel på decimalen.Det är 2,3 miljarder ni plockar bort 1999. Å andrasidan plockar ni bort ungefär 4 miljarder året efter.Det gör ni säkerligen i ett budgetnit för att få pengaröver på annat håll utan att ändå överskrida de ramarsom även ni godkände förra våren.Det är inte möjligt att tala sig varm för den dy-raste formen av arbetsmarknadspolitik, utbildningssi-dan, och dra bort av A 2-medlen. Det är inteheller möjligt att tala sig varm för individuella hand-lingsplaner och minska på Arbetsmarknadsverketspersonalresurser.Jag tycker inte att det är en god idé att sätta in enbortre parentes i a-kassan. Det är en ännu sämre lös-ning att göra undantag i LAS för två personer, dvs. attha rättslöshet för två och så behålla resten. Jag tyckeratt ni är inne på fel spå. Ni är lite för nära SAF-alliansen, men ni har långt dit. Det märks inte minst idet säger om människovärdet.Jag delar det till fullo. Så många människor sommöjligt skall vara i arbete. Så många människor sommöjligt skall ha rätten att försörja sig och ha denfriheten. Men ett lönearbete är inte någonting somlägger ett uns till mitt människovärde. Därför är detviktigt att upprätthålla människovärdet med rättighe-ten och med förmågan att ha makt så att man intebehöver vara utlämnad för arbetsgivarintressen ochför den delen inte heller för statliga styrningar i allalägen.Anf. 16 ()replik:Fru talman! Nej, frågan om människovärde är nå-gonting som är oerhört viktigt och grundläggande ochgrunden för hela vår demokratiska uppbyggnad avvårt samhälle, inklusive arbetsmarknaden. Att pånågot sätt träda det för när är ovärdigt ett samhällesom vårt.Den bortre parentesen har vi delvis gått ifrån i detförslag som vi har lagt fram i vår budgetmotion. Ef-tersom man inte lyckats genomföra den under tre årssamarbete med den socialdemokratiska regeringenoch intresset från andra partiers sida är så där över-väldigande, har vi sagt att vi måste hitta någon annanlösning. Man kan inte acceptera att arbetslöshetsför-säkringen blir någon form av livstidsgaranti, att manskall ha en ersättning och gå in i diverse åtgärder ochsedan kommer ut för en ny period. Så här kan manhålla på från det man första gången blir arbetslös,kanske ganska ung, och sedan fortsätter det så helalivet. Det håller inte. Det blir för dyrbart för samhäl-let. Det innebär att människor inte kommer att ut-nyttja hela sin kapacitet i olika sammanhang. Därförhar vi sagt att vi måste hitta ett annat system, kanskemed en nedtrappning av ersättningen till arbetslös-hetsförsäkringen, men se till att man frånbörjan har så bra ekonomiska villkor att man inte fårnågra problem i början av arbetslösheten. Sedanmåste man snabbt få komma ut i arbete igen. Vimåste sätta in åtgärderna tidigt och inte låter folk gåarbetslösa utan sätter in åtgärder, vilketinte sker i dag.Anf. 17 ():Fru talman! Vi har fått ett superdepartement. Ar-betsmarknadspolitik, näringspolitik och kommunika-tioner sammanförs. Jag tror att det är bra, men intehade jag tänkt mig att det skulle innebära att manmissköter kontakten med parlamentet.Förra veckan diskuteras trafikutskottets huvudti-tel. är det arbetsmarknadsutskottets områden.Ingen minister är närvarande. Ändå tillhör statsrådetRosengren ett parti som i opposition skällde sombandhundar på dåvarande regeringen, inte minst påarbetsmarknadsminister , som krävdespå ständig närvaro. Ingen fråga var för liten för attstatsrådet skulle tillåts vara frånvarande. Det är, frutalman, en nonchalans mot och mot landetsmedborgare att regeringen undviker debatt med devalda ombuden.Fru talman! Skall vi få rätsida på lång-siktiga problem och en säkrad välfärd måste vi satsapå en politik som ger fler jobb. har sattkampen för fler jobb överst på dagordningen jämsidesmed kraven på en bra skola och en god vård.Den socialdemokratiska regeringen säger sig ock-så ha kampen mot arbetslöshet som högst prioriterad,men det har inte lett fram till det antal nya riktigajobb som skulle vara nödvändigt. Intressant - ochrent av tragiskt - är att varje prognos i de senasteårens finansplaner har slagit fel. Åt fel håll!I stället för att bredda arbetsmarknaden och un-derlätta nyanställning och expansion har man söktlösa problemen genom att gömma undan alltfler utan-för arbetsmarknaden i åtgärder av olika slag - dettasamtidigt som vi lever med paradoxen att arbetslöshetinte beror på arbetsbrist! Det är andra brister somSverige dras med och som regeringen direkt har an-svar för.Nu har regeringen i dessa yttersta dagar erkänt inte klarar målet om halverad arbetslöshet . Man har också tvingats skriva ned för-väntningarna när det gäller tillväxten. I stället för attfå en expansion, inte minst via småföretag som skullestarta och växa, har man haft en benägenhet att ha enalltför stor tilltro till att det statliga systemet och reg-leringarna skall lösa arbetsmarknadsproblemet. Demer än tjugotalet åtgärder som av och till har lanse-rats som medel i kampen mot arbetslösheten har integett särskilt många jobb. Det har mera blivit ett sättatt kvalificera sig för nya a-kasseperioder eller gåytterligare någon kurs - ovisst vad den skulle leda till.Tyvärr har socialdemokraterna bortsett från att ettgynnsamt näringslivsklimat skulle sätta fart på nyatillkommande jobb. Därför har ett gott näringsklimat isocialdemokratiskt perspektiv blivit något man pratatom men gjort väldigt lite åt.Folkpartiet anser att målet måste vara att pressaned den total arbetslösheten och öka antalet syssel-satta. Det är ändå positivt att regeringen nu börjartänka i de banorna.Utifrån socialliberala utgångspunkter är arbetslös-het alltid ett slöseri med resurser, både för enskildamänniskor och i samhällsekonomin i stort. Och erfa-renheterna visar hur svårt det är för en individ somhar varit långtidsarbetslös att komma tillbaka till denreguljära arbetsmarknaden. Det gör att hög arbetslös-het riskerar att bli bestående även av godkonjunktur. Det har vi haft tydliga exempel på desenaste åren. Men vad värre är, är att alltfler börjaracceptera den höga arbetslösheten. Och det verkar haskett på många håll i dagens Sverige.I stället för att vidga arbetsmarknaden och expan-dera i sektorer som skulle kunna ge fler jobb - t.ex.inom tjänstesektorn, servicenäringen, turistnäringen,hushållsnära tjänster - har man varit kallsinnig tilldetta, trots att man i Kanslihuset måste ha insett atttraditionella industrijobb knappast kommer att öka iantal, inte ens då produktionen växer. I stället harman i ren desperation förtidspensionerat, gett sab-batsår med a-kassa, genomfört generationsväxling,infört kortare arbetstid eller infört OTA, RAS ochandra konstlade medel. En sådan inställning angriperju bara akuta problem, men den gör inte något åt degrundläggande frågorna. Det leder också till att anta-let sysselsatta minskar från en redan låg nivå.Folkpartiet har förordat ett helt batteri som skullekunna ge nya jobb. Det handlar om sänkta skatter påarbete, om ett smidigare regelsystem och om attuppmuntra och gynna dem som vill ta på sig den storauppgiften att starta nytt eller expandera. Folkpartietbetonar ofta förvaltarskapets tanke. Och den står ibjärt kontrast till den klipparekonomi som har ut-vecklats alldeles för mycket.Socialdemokraterna lät 80-talet bli ett förlorat de-cennium. Det var då som man fick för sig att manskulle låna pengar och vara finanshaj och att dettaskulle göra alla rika. Liknande spekulationer finnsockså bland dagens verksamma.