prot · GL0985 · 1998-03-24 00:00:00 — Jag är rädd för att oro skapas av demsom försöker sprida oro och t.ex. som säger att vi har gjort eftergifter. Det har inte gjortsnågra eftergifter. Det har gjorts ett strikt avtal somförsöker skriva in i sina folk-rättsliga förpliktelser.Vi talar också om våra avsikter och vår önskan omhur det framtida samarbetet skall utvecklas med dettaland, som stått utanför det europeiska samarbe-tet. Det är ingenting som sker . Det berorhelt och hållet på hur man uppför sig, hur man respek-terar lagen, hur man respekterar internationell rätt ochmänskliga rättigheter och vår syn och bedömning avdetta avtal. Tala inte om eftergifter! Det är det somsprider oro.De asylsökande från Kosovo kan känna sig tryggai att vi följer internationell rätt. Vi följer flykting-kommissariens rekommendationer, och vi tillämparhumanitet och svensk utlänningslag. Det görs ingaeftergifter. De asylsökande behöver inte känna oro.Genom förordningen har vi också tagit bort densvåra press på de människor som för-väntades utvisas till , vilket nu inte går attgenomföra. Då är det lika bra att man antar förord-ningen. Det vore grymt att invänta den sista decemberi år för att detta skall falla ut. Jag betackar mig för denhär typen av orosspridning och att man talar om ef-tergifter.Jag skall svara konkret på frågorna. När det gällerartikel 9 om samarbete handlar den just om den typ avsamarbete vi vill se mellan anständiga länder i Euro-pa, mellan dem som vill vara med i det europeiskasamarbetet. Det är inte på grund av det förtryck som utövas bl.a. iKosovo. När man skriver ett avtal talar man om vadman vill uppnå. Det är ett sätt att skriva in föreskrifterför ett land som i detinternationella demokratiska samarbetet.Vi vill helt enkelt ha ett återtagandeavtal inte föratt avvisa dem som inte har asylskäl tillKosovo - det har visat sig genom förordningen ochannat - utan för att vi vill medverka till att skapa eneuropeisk rätts- och fredsordning där vi också vill hamed och . Deär inte där . Men detta avtal är en del av detta.Dagsläget är sådant att FN:s flyktingkommissariehar rekommenderat alla regeringar i länder som harkosovoalbaner som har fått avslag på sina asylansök-ningar att inte förrän situationen stabilise-rats vidta dessa typer av åtgärder, dvs. Det respekterar vi. Vi fattade detprincipbeslutet redan innan flyktingkommissarienkom med detta beslut.Det är klart att man kan "fila på" olika ord. Menjag tycker inte att man skall öka någon oro här i lan-det genom att försöka tolka det på något annat sätt.Det är mycket tydligt vad som står. Vi tar ansvar förregeringens politik i detta avseende. Jag tror också attde kosovoalbaner som finns här i landet kan känna entrygghet, och skall göra detta.Anf. 45 ():Fru talman! Jag vill betona att den här förordning-en har varit väldigt bra och har minskat oron hoskosovoalbanerna. Men det är inte så att någon oroardem. De känner sig naturligtvis inte trygga förrän dehar fått sitt uppehållstillstånd. Det är en naturlig sa-kernas ordning. Det kommer in nya ansökningarnär de har rätt till det i första instans såsom det vartänkt. Jag hoppas att det går bra för de flesta.Sedan funderar jag över några saker som står iavtalet. Jag skrev en fråga, och svaradepå den att inte helt och hållet är ett an-ständigt land. Jag förstod svaret så. Men man måsteändå i förhandlingar behandla landet som en motpart.Det finns en diktator där, och det vet vi alla.Det är några formuleringar som jag vill fråga om.Det står att önskar utveckla de vänskapli-ga förbindelserna och ha ett jämbördigt allomfattandesamarbete mellan de båda länderna. Det är ett fråge-tecken för mig vad som menas med att utveckla devänskapliga förbindelserna med detta land som harhjälpt till med etnisk rensning och fortfarande gör detoch förtrycker en del av sitt eget folk, även om det äralbaner. Det förtrycker i alla händelser sina egnainvånare och medborgare.Utan att någon har oroat kosovoalbanerna är deoroliga. Skall den serbiska polisen hämta dem, dvs.följa med ända till och hämta dem? Hur skallman ställa sig till det? Jag har fått namn på mångasom utvisats från och kommit tillbaka. Dehar blivit misshandlade, och förstås muddrade på sinapengar. Det har t.o.m. varit på gränsen till tortyr ochfängslande när de har kommit fram. Det har också därvarit fråga om sådana som har godkänt att taemot. Det finns en del frågetecken kvar här.Sedan har jag ytterligare en sak. Det står: Svenskamyndigheter skall lämna uppgift om en person omhan eller hon har benägenhet att råka i svårigheter föratt kunna tillhandahålla nödvändig offentlig ledsaga-re. Vilken typ av människor gäller det? Gäller detbrottslingar, gäller det våldsbenägna, eller gäller deträdda personer, och är den ledsagaren svensk ellerserbisk?Anf. 46 ():Fru talman! Ord kan tydligen uppröra. När dethandlar om eftergifter är det sådana uppgifter som jagmöter väldigt mycket när jag är ute och talar. Det varen lång process innan fick igenom avtalet.Initialt får möjlighet att kontrollera taktenpå återsändandet. får möjlighetatt kontrollera innan en person tillåts återkomma attdet inte finns någon möjlighet för att avkrävaett svar i fall de inte svarar inom de för attgarantera människor rätt. Dessutom får Jugoslavienmonopol på transporter och total ersättning för sinakostnader. Det har uppfattats som eftergifter.Men om man nu inte använder det ordet utan talarom att sprida oro, så är det de kosovoalbaner som ärhär i som tar kontakt med oss ochtalar om sin oro. Det är de som informerarom det som händer. Det är inte så att oron sprids härfrån talarstol, utan det sker utifrån densituation som råder och vad som händer. Den situa-tionen måste vi givetvis kunna debattera och tala omhär.Fru talman! Jag tycker att det är väldigt positivt attden nu antog den här förordningenoch att den gjorde det i ett så tidigt skede. Det är enviktig signal till andra länder att det är den här vägenman måste gå.Det är fortfarande så att det finns svårigheter, ävenmed det här avtalet. Jag tycker att det är viktigt internationellt och med avtal försöker skapa etträttsläge för att ett land skall följa den utvecklingenoch att man försöker få in dem i bindande avtal. Menproblemet som finns också i avtalet är den fulla re-spekten för mänskliga rättigheter. Jag hoppas att dethär kommer att vara en av de viktigaste sakerna somligger till grund för bedömningen av om man kangenomföra en utvisning. Då är det fortfarande en långväg att gå för Kosovo, och frågan är: Kan människorvara i och sedan utvisas, när demänskliga rättigheterna kan garanteras?Anf. 47 Statsrådet ():Fru talman! Man kan naturligtvis analysera ordoch tolka in det ena och det andra och tro att rege-ringen inte handlar i allra bästa avsikt när vi säger attvi skall utveckla vänskapliga förbindelser. Vi villgärna utveckla vänskapliga förbindelser med allaländer i . Det är vad detta syftar till. Skulle viha skrivit in att vi vill utveckla fientliga förbindelser?Det är absurt! Detta är en avsiktsförklaring som vinaturligtvis kräver att det sedan finns ett innehållbakom för att det skall kunna förverkligas.Vi träffar alla i vår verksamhet kosovoalbaner ochandra som är asylsökande. Jag var själv i Norrköpingi går och träffade många. Jag hoppas ni kan medverkatill att också sprida fakta, nu när vi skingrar den orooch rätar ut de frågetecken som kan finnas.Till mytbildningen har exempelvis hört att jugo-slavisk-serbisk polis skulle komma hit till ochhämta folk och ta hand om det hela. I det här falletliksom i alla andra avvisningsfall är det svenskamyndigheter som ansvarar för detta, det är svensk lagsom gäller på svenskt territorium och det är svensktransporttjänst som har hand om avvisningen. I dethär fallet har man kommit överens om att självatransporten sker med jugoslaviska flygplan och intemed svenska till stora kostnader. Då kan vi naturligt-vis inte neka den jugoslaviska sidan att ha personalombord. Men det är svensk transporttjänst som harhand om avvisningen ända fram till gränsen och taransvaret. Denna myt bör tas bort både från kammarenoch DN:s kultursida.En annan myt är att det skulle förekomma samar-bete med den jugoslaviska ambassaden om intimapersondetaljer och att vi skulle lämna ut allehandauppgifter om dem som skall avvisas. Så är inte allsfallet, utan detta är också en myt. Det rör sig endastom passtekniska saker som krävs för att de skall få utsina pass. Det menar jag är både rimligt och nödvän-digt.Till slut vill jag säga att det gläder mig att ni ocksåär glada över den här förordningen. Låt oss utgå frånden och se till det bästa. De som är flyktingar ochasylsökande har en mycket svår situation i vårt landoch upplever oerhört mycket ångest inför vad somsker där nere.Anf. 48 ():Fru talman! Vi vet att flyktingarna från alla områ-den i det , , ochandra, lider av väldigt stor ohälsa, både psykisk ochfysisk. Det tyder på att de upplevt sådana svårighetersom statsrådet nämnde här. Jag anser att det fortfa-rande råder en viss osäkerhet, eftersom man inte vetvad dessa människor får. Detta betyder bara att de fårsöka igen. Ju längre det går, ju mer arbetar tiden fördem. Men har deras psykiska hälsa brutitsned. Även ensamma unga mäns hälsa bryts ned. Detär inte bara barn som har svårigheter utan även deensamstående.Jag vill ställa en sista fråga. Hur går det med debosnienserber och kroatserber som under kriget flyd-de genom och fick tillfälliga ju-goslaviska pass? Ingår de i återtagandeavtalet, ellerhur gör man med dem?Anf. 49 Statsrådet ():Fru talman! gäller för allamedborgare i skulle vilja säga att i den explosiva, mycketfarliga situation som utvecklats i Kosovo, där detyttersta ansvaret ligger på Milosevicregimen i Bel-grad, är det viktigt att alla krafter arbetar för att för-hindra en militär eller våldsam upplösning. Det ärviktigt att man får till stånd en politisk dialog, och detär vad vi kräver i Belgrad.Till detta hör också talet om en väpnad kamp somförs av en liten grupp kosovoalbaner i Kosovo. Jagskulle vilja vädja till alla dem som har daglig ellerannan kontakt med kosovoalbaner i att sägatill dem: Tänk inte ens tanken väpnat våld! Uttala inteorden väpnat våld! Tala inte om idén att resa till och ansluta sig till den väpnade kampen! Det måste bli en politisk lösning. En militärlösning vore en katastrof för Kosovo och för Europa.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.9 § Svar på interpellation 1997/98:216 om åt-gärder mot arbetslöshetenAnf. 50 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Herr talman! har frågat om jagämnar föreslå att delar av arbetsmarknadspengarnagår till arbeten inom vård, skola och omsorg.Jag håller med om att det be-hövs mer personal inom vården, skolan och omsor-gen. Där är därför som regeringen, när det nu finnsutrymme att genomföra en offensiv mot arbetslöshetinom ramen för målet om offentliga finanser i balans,genomför en satsning på vård, skola och omsorg. Deninnebär en nivåhöjning av bidragen till kommuner ochlandsting på jämfört medår 1996. Med denna satsning beräknas sysselsättning-en öka inom vården, skolan och omsorgen. Detta är,när det finns pengar, en enkel åtgärd för att med poli-tiska medel skapa jobb, även om skälet först ochfrämst är behov som behöver tillgodoses.Arbetet med vård och omsorg har genomgått storaförändringar . Arbetsupp-gifterna inom t.ex. äldreomsorgen har blivit mer kva-lificerade och innefattar alltmer sjukvård. Samtidigthar akutsjukvården blivit mer specialiserad, vårdti-derna kortats och vi har mer av öppna vårdformer. Imånga yrkeskategorier finns det därför ett stort behovav kompetensutveckling. Detta är främst en uppgiftför kommunerna och landstingen. Men det är ändåmöjligt att inom ramen för arbetsmarknadspolitikenstödja de offentliga arbetsgivarna i deras strävan attkompetensutveckla personalen.En arbetsgivare som vill kompetensutveckla per-sonalen kan få anställningsstöd för vikarier och förviss utbildning, även stöd till utbildningskostnadengenom åtgärderna bidrag till utbildning i företag ochutbildningsstöd. Vidare kan medel inom ramen förEuropeiska socialfondens mål 4 beviljas för utbild-ningsinsatser inom vård och omsorg i den offentligasektorn.Via bemyndigandet om en friare användning avarbetslöshetsersättningen kan vikarier tas in medanordinarie personal utbildas. Regeringen har ocksåföreskrivit att ramen för medel till otraditionella insat-ser ökas med för åtgärder somunderlättar för kommunalt anställda, som på grund avbristande utbildning annars riskerar att förlora arbetet,att få den utveckling i arbetslivet som de behöver.Via resursarbeten är det möjligt att höja nivån påden kommunala servicen, som de korttids-vikariat som uppstår utnyttjas för de arbetslösa. Lönutgår då enligt särskilt kollektivavtal, och arbetsgiva-ren får en kompensation som motsvarar den arbetslö-ses arbetslöshetsersättning.Det är också riktigt som påpe-kar att arbetslösheten är ett olönsamt projekt. Detvisar inte minst den studie som ochLennart Delander på högskolan i har gjort åtEuropeiska kommissionen och som även RagnhildPohanka hänvisar till. Hon har dock tolkat resultatenfel om hon menar att kostnaderna för arbetslöshetenkan elimineras genom att alla eller merparten av dearbetslösa anställs i offentlig sektor och arbetsgivarenfår statlig kompensation motsvarande arbetslöshetser-sättningen.I tider när sysselsättningen ökar är det viktigt attsnabbt kunna tillsätta de lediga jobben. Skulle de arbetslösa plötsligt i stora skaror få jobb i offent-lig sektor skulle två saker inträffa:1. En brist på kompetent personal skulle uppstå iandra sektorer av arbetsmarknaden.2. Den påbörjade och på många håll genomfördaomstruktureringen av offentlig sektor skulle av-stanna.Resultatet skulle enligt mitt förmenande bli flask-halsproblem, inlåsningseffekter och risk för överhett-ning och inflation.Även när den ekonomiska aktiviteten varit hög iSverige har vi haft arbetslöshet. T.ex. 1989 hade vi igenomsnitt nästan 70 000 öppet arbetslösa. Det ärpersoner som går från ett jobb till ett annat med enmellanliggande period av arbetslöshet. Det är perso-ner som just avslutat sin utbildning.Både varu- och tjänsteproduktionen i för-ändras. Yrken med många sysselsatta krymper ochandra växer. behövs en vidareutbildning innanen person är kompetent för ett nytt jobb. Därför hardet alltid funnits och kommer alltid att finnas en vissliten arbetslöshet, och arbetsmarknadspolitiken kom-mer alltid att behövas som ett smörjmedel i ekonomin.När det gäller den andra frågan om arbetstidsför-kortning är arbetsfördelningen i regeringen sådan attstatsrådet ansvarar för arbetstidsfrå-gorna.Regeringens uppfattning är att arbetstidspolitikenssyfte inte är att lösa arbetslöshetsproblemen och attdetta inte heller är en framkomlig väg. Arbetstidsla-gen är i första hand en skyddslagstiftning. Regeringenhar dock i olika sammanhang pekat på att det finns ettbehov av att förkorta arbetstiderna. Motiven är främstatt en förkortning av arbetstiden skulle kunna leda mer jämlik fördelning av kvinnors och mäns totalaarbetstider. Kortare arbetstider motiveras också avlivskvalitetsskäl. Enligt regeringens mening kommer,om tillväxt och produktivitet ökar i tillräcklig ut-sträckning, ett utrymme att skapas för kortare arbets-tider framöver. Den huvudsakliga utgångspunkten äratt det är arbetsmarknadens parter som, inom ramenför arbetstidslagstiftningen, i stor utsträckning skallhantera arbetstidsfrågorna.Anf. 51 ():Herr talman! Jag får tacka för svaret. De här frå-gorna är i var mans mun. Jag vill kommenterasvaret litet grand. Det var ett långt och utförligt svar,och det är ju en viktig fråga. Jag förstår att arbets-marknadsministern nästan kan vakna mitt ochtänka på de här frågorna, på grund av att de är såfrekventa.Det är bra att man satsar en del pengar på att ökajobben inom vård, omsorg och skola. 1996,1997 och 1998 har det dock inte blivit mycket pengarkvar. Inflationen har tagit en stor del, och ungefär 2 ½miljard har gått till de ökade egenavgifterna. Det bliralltså bättre nu om egenavgifterna inte höjs. Man kansäga att pengarna har varit en ersättning för förloradeinkomster, plus en liten avans.Vi ser nu att den här omstruktureringen - för detär faktiskt en hel omstrukturering som har skett iSverige - har gjort att man har låtit så många gå attdet nu börjar bli brist på sjuksköterskor. Detta harolika skäl. De har kanske gått till andra arbetsuppgif-ter, de har kanske flyttat utomlands och inte likamånga söker sig till utbildningen. Sjuksköterskor ärpå väg att bli en bristvara.På s. 2 i svaret talas det om att alla eller merpartenav de arbetslösa skulle anställas i offentlig sektor. Detskulle ju vara en mardröm om man anställde 550 000där. Det är helt olämpligt. Det är ju inte så att en endasak kan lösa arbetslöshetsproblemen. Men det är i dagmycket besvärande i vården, äldreomsorgen och sko-lan att 100 000 har fått gå från kommuner och lands-ting. Det finns inte tillräckligt med händer, tankar ochhuvuden, och de som finns slits ned i snabb följd.Varför måla en viss potentat på väggen och sägaatt det blir brist på kompetent personal och att denpåbörjade och på många håll genomförda omstruktu-reringen av offentlig sektor skulle avstanna? Det är juen omstrukturering som jag menar delvis är av ondo.Jag satt i Sjukhusgruppen i , som var en av deförsta. Dalamodellen var ganska snabbt ute. Denförsta besparingen tror jag kanske var befogad. Detfanns en del luft i systemet. Men sedan har man tagittrots att det inte funnits någon luft.Vilka hemska saker skulle hända om vi tillsatte endel av de arbetslösa som försvunnit? Det skulle intealls hända hemska saker; det skulle vara väldigt bra.Men vi säger inte så här: Vilka hemska saker skullehända om vi lät så många gå? Det har ju verkligenvarit hemska saker som har hänt.Det finns många ägg i den här korgen. Mina för-slag är bara två. Jag menar inte att man kan lösa ar-betslösheten med det här. Vi har ett litet ägg till, kan-ske bara ett litet måsägg, och det är att man kan ta ettfriår som inte kostar någonting. Det är ett förslag somvi har gått ut med ganska hårt. Man får tjänstledigt ettår med a-kassa, frivilligt, och då kommer en annan insom har kompetens i det yrket. Det går inte i allayrken, men det går i ganska många. Det kostar helleringenting.Det är också märkligt att det endast är i Sverigesom sextimmarsdagen inte skulle ge fler nya arbeten.Naturligtvis skulle den ge det även här. Däremotköper jag det där med att motiven främst är att enförkortning av arbetstiden skulle kunna leda till enmer jämlik fördelning av kvinnors och mäns totalaarbetstider. Jag tycker att det är en mycket viktigingrediens. Men en sidoeffekt skulle bli att det ocksågav fler arbeten, mindre arbetsskador, inte så mycketsjukpensioner osv. Det skulle alltså vara väldigt bra.Jag tror att min taletid är slut. Jag kommer tillba-ka.Anf. 52 MARIANNESAMUELSSON (mp):Herr talman! Jag har läst arbetsmarknadsminis-terns svar. Jag är litet förundrad över hur hon kansvara på ett sådant sätt på den fråga som berör dehöga kostnader som vi har för arbetslösheten enligtdenna rapport - 155 miljarder. Arbetslösheten kostaralltså 155 miljarder i . Visserligenkonstaterar man i denna rapport att dessa 155 miljar-der skulle kunna användas och täcka alla kostnaderför att dessa personer går in och jobbar i offentligsektor. Det beror naturligtvis på att man inom denoffentliga sektorn har låga löner om man jämför medvad en generaldirektör har. Pengarna hade ju interäckt om man hade sagt att alla skulle bli generaldi-rektörer.Detta är ett sätt att visa att vi har mycket högakostnader för arbetslösheten. Dessa kostnader mot-svarar de kostnader som vi skulle ha om vi behöllarbetskraften inom bl.a. den offentliga sektorn. Mendet betyder inte att alla arbetslösa skall gå in där.Jag tycker att arbetsmarknadsministern ger ettnonsenssvar på en mycket viktig fråga.Jag skulle vilja ha svar från arbetsmarknadsminis-tern på följande:Anser arbetsmarknadsministern att skola, barnom-sorg, vård och äldreomsorg har tillräckligt med per-sonal ? Är det vad som har framkommit i derapporter som arbetsmarknadsministern har fått? Avsvaret uppfattar jag det som att arbetsmarknadsminis-tern anser att den offentliga sektorn inte har behov avmer personal.Min andra fråga är:Anser arbetsmarknadsministern att de 155 miljar-der som arbetslösheten kostar innebär att man använ-der skatteintäkterna på rätt sätt? Är det rätt att använ-da så mycket pengar för att betala människor för attinget göra? Det kan det ju vara om arbetsmarknads-ministern anser att det inte behövs mer personal. Jaghar en annan uppfattning än arbetsmarknadsministerni den frågan. Jag menar att personalen inom barnom-sorg, skola, äldreomsorg och vården går på knäna på grund av att de är överbelastade därför att detär ont om personal. Väldigt många har tvingats gå.Sedan 1994 har enligt 100 000personer gått från offentlig sektor. Många av dem hargått ut i arbetslöshet. räknar medatt åtminstone 10 000 till kommer att få gå under1998 trots de 4 miljarderna, som egentligen inte gernågra extra pengar till kommunerna. De täcker inteens de extra kostnader som kommunerna har fått för1998 i form av ökade egenavgifter och därmed sänktaintäkter. Många kommuner har också fått ökade kost-nader för skatteväxlingen och som skalltillbaka 1998. Detta är ju fråga om ganska mångamiljarder som kommunerna nu skall betala tillbakaeller som de förlorar intäkter på beroende på beslutsom regeringen har fattat.Detta innebär naturligtvis att vi inte kommer att seytterligare personal om vi inte vidtar någon arbets-marknadsåtgärd då vi låter pengar som arbetslöshetenkostar gå till kommunerna för att behålla och ytterli-gare anställa personal.Det är mina frågor som jag gärna skulle vilja hasvar på.Anf. 53 ():Herr talman! Interpellationen handlar om vad mi-nistern vill göra för att vidta åtgärder mot arbetslöshe-ten. I ministerns svar utläser jag åtminstone två sakersom är direkt oroande. Bl.a. nämner hon att flask-halsproblem kan komma att uppkomma. Det är någotsom vi har talat om . När man besökerolika arbetsförmedlingar ser man denna problematikpå väldigt många ställen, nämligen att man inte kantillsätta de arbeten som behövs trots att arbetslöshetenär rekordhög.Vi har hävdat att man borde hagjort något åt detta. Men det känns ändå bra att minis-tern är beredd att ta tag i detta, även om det borde hagjorts mycket tidigare.Det konstateras också i svaret att arbetslösheten ärolönsam. Det har nämnts tidigare vad arbetslöshetenkostar. arbetar färre människor än 1974. Vadämnar arbetsmarknadsministern göra för att kommatill rätta med detta?En annan sak är ungdomssituationen. Över229 000 ungdomar har varit arbetslösalängre än under den senaste mandatperio-den. Om jag inte minns fel, har ministern sagt attingen skall behöva gå arbetslös . Detfinns ca 10 000 ungdomar som är långtidsarbetslösa.Vad gör ministern åt detta? Det måste betraktas somoerhört oroväckande att ett sådant löfte inte visat sighålla. Närmare 300 000 ungdomar har varit arbetslösalängre än 100 dagar.Den politik som Socialdemokraterna har fört harkostat ca 150 000 möjliga jobb. Om vi hade fått fort-sätta som under den tidigare regeringen hade dessajobb funnits. Men ungefär 50 miljarder har förkommiti förlorat välstånd. Vi hade kunnat ha 25 miljarderbättre offentliga finanser än . De pengarna hadeministern och kommunerna kunnat använda för attskapa arbeten inom bl.a. vård och omsorg.Vad sker för att minska arbetslösheten? Vad skerför att få fram fler jobb? Vad gör ministern åt alladessa ungdomar som står utanför arbetsmarknadentrots ministerns tidigare löften?Anf. 54 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Herr talman! blir man förundrad över omhuruvida vi lever i samma verklighet. Verkligheten äratt arbetslösheten sjunker kraftigt. Det har den gjortunder . , månad för månad,har vi av statistiken kunnat se att arbetslösheten harsjunkit ordentligt.