prot · GL0957 · 1998-01-28 00:00:00 — Här har hitintills polisen haft stora svårighe-ter att bemästra situationen med den lagstiftning somgäller i dag.Det finns ett antal reservationer fogade till utskot-tets betänkande. Jag skall bara kortfattat beröra någraav dem. föreslår att bestämmelserna omtillfälligt omhändertagande i polislagens 13 § 2stycket skall upphävas. Motivet till det är att motionä-rerna och anser att den lagbestämmelsenstrider mot regler om frihetsbe-rövande.Här gör regeringen och också utskottsmajoritetenen annan bedömning, även om jag skall tillstå att detråder stor osäkerhet om vad skullesäga om ett sådant konkret ärende kom upp till be-handling. Den praxis som utbildats för den europeiskadomstolen för de mänskliga rättigheterna ger intenågon klar ledning i fråga om sådana kortvariga fri-hetsberövanden som det är fråga om.Med hänsyn till detta och med hänsyn till att deflesta länder som ratificerat haren reglering som liknar den svenska regleringen i 13 §polislagen anser regeringen att ett frihetsberövandesom endast var inte är ett sådant frihets-berövande som berörs i . Därmedanser regeringen att lagstiftningen i detta avseende ärförenlig med , och den bedöm-ningen gör också utskottet. Jag yrkar alltså avslag påreservationen från Miljöpartiet.Jag vill också tillägga att lagstiftningen används i viss omfattning. Det rör sig ungefär om 5 700omhändertaganden . Det visar också på, eller ivart fall indikerar, att det finns ett behov av en sådanlagstiftning om tillfälligt omhändertagande.Vänsterpartiet vänder sig i reservation nr 2 motbestämmelserna i polislagen om förvarstagande. Ävenhär har utskottsmajoriteten en annan mening. Detfinns ett behov av att den som omhändertagits enligt13 § i vissa fall kan tas i förvar. Av de 5 700 personersom tillfälligt omhändertogs torde åtminstone hatagits i förvar. Självklart skall förvarstagandet skeenbart om det är nödvändigt med hänsyn till ordningoch säkerhet. Förvarstagandet är inte obligatorisktutan får tillgripas av polisen om den finner att behovföreligger. Där gäller naturligtvis de allmänna behovs-och proportionalitetsprinciper som är styrande förhela polislagen.Reservation nr 3 från rör frågan omingripande mot ordningsstörande folksamlingar. Härfinns det skäl, som jag tidigare berört, för att utökapolisens möjligheter att ingripa mot ordningsstörandefolksamlingar. Det gäller kanske framför alltfolksamlingar som inte är allmänna sammankomstereller offentliga tillställningar. Inte minst gäller detingripande mot anhängare till olika fotbollsklubbar.Vi har sett väldigt stora upplopp under de gångnaåren där polisen har haft väldigt svårt att bemästrasituationen. Utskottsmajoriteten tillstyrker också i dendelen propositionen.Reservation nr 5 gäller polisens möjlighet att fådel av transportföretagens passagerarlistor. Det ärfråga om att ge polisen samma möjlighet som tullenhar . Jag tycker att det är närmast självklart attpolisen skall ha den möjligheten. Har man ett intresseav att bekämpa grov allvarlig gränsöverskridandekriminalitet, grova narkotikabrott och liknande, måstepolisen få instrument för sin underrättelseverksamhet.Underrättelseverksamhet med att samla in infor-mation, kartlägga mönster och liknande är helt avgö-rande förutsättningar för att kunna ingripa vid den härtypen av allvarlig kriminalitet. Tullen uppgav så sentsom i går i en hearing vid justitieutskottets samman-träde att just möjligheten till underrättelseinhämtningoch att utveckla ett underrättelsearbete är nyckeln tillframgång när det gäller den grova narkotikabrottslig-heten.Jag tycker att det är närmast självklart om man harett intresse av att bekämpa den grova gränsöverskri-dande brottsligheten att polisen skall få samma in-strument som tullen för att kunna bedriva en effektivunderrättelseverksamhet.Herr talman! Jag vill med detta yrka bifall till ut-skottets hemställan i betänkandet och avslag på reser-vationerna.Anf. 50 (mp) replik:Herr talman! Jag håller med om att vi har haftproblem i med framför allt fotbollshuliganer.Men varför skall man stifta lagar som inte bara täckerde problem som vi har utan är så vida att det kandrabba demonstrationer och opinionsyttringar? Jagförstår inte varför man inte kan begränsa dem till därproblemen finns. Det är just vid dessa stora idrottse-venemang och konserter där det är otroligt mångamänniskor som samlas. Men polisen skall även kunnaingripa vid de evenemang som jag tycker är så viktigaför demokratin. Varför skall det gå så långt, Lars-ErikLövdén? Jag skulle vilja ha svar på varför ni inte harkunnat göra en annan bedömning.Kortvariga omhändertaganden är inte så kortvari-ga. Om vi t.ex. jämför med har man där rätt attomhänderta människor i maximalt , och vikan gå vidare och titta på andra länder. ären med transporter och förvarstagande. Det ärett stort ingrepp.När det gäller passagerarlistorna tycker jag att detkan vara motiverat att polisen får ta del av dem närdet gäller grov narkotikabrottslighet. Men så är detinte presenterat i detta förslag, utan polisen kan kon-trollera över huvud taget. Vad vi i befararär att det blir som enligt Schengenöverenskommelsenoch att man noggrant kontrollerar utländska medbor-gare på ett sådant sätt som vi inte tycker är avsett meddenna lag.Anf. 51 () replik:Herr talman! Låt mig först beröra frågan om möj-ligheten att ingripa mot ordningsstörande folksam-lingar. har polisen vid offentliga tillställningaroch allmänna sammankomster möjlighet att enligtordningslagen upplösa de demonstrationerna om detär risk för eller är allvarliga ordningsstörningar i sam-band med dem. Det som görs i lagstiftningen i det häravseendet är bara att i princip kodifiera den rätt sompolisen använder sig av och ge ett lagstödför det.Så till folksamlingar som inte är allmänna sam-mankomster eller offentliga tillställningar och somalltså inte berör exempel demonst-ration utan som rör folksamlingar som inte omfattasav det. Det finns - det vidgår ju -flagranta exempel där det har varitnärmast upplopp och där polisen har haft små möjlig-heter att bemästra situationen. Det rör då inte barafotbollshuliganism eller hotfulla folksamlingar i an-slutning till idrottsevenemang. Det kan också röraandra situationer. Här får polisen ett instrument somgör det möjligt för polisen att hantera de situationernapå ett bättre sätt än i dag.Anf. 52 (mp) replik:Herr talman! Men just ordningsstörande kan meddetta lagstöd bedömas väldigt generellt. När man inteönskar en yttring mot något förslag kan det också varaordningsstörande och det kan även störa trafiken. Sådet går väldigt långt. Socialdemokraterna har ju enhistoria där demonstrationsfriheten har varit till stornytta och använts. Jag är mycket rädd för att dettainskränks, att det kommer att ge lagstöd för in-skränkningar, och det är mycket allvarligt.Anf. 53 () replik:Herr talman! Än en gång, : Närdet gäller offentliga tillställningar och allmänna sam-mankomster, vilket innefattas av demonstrationer somju är en del av det, görs det inga långtgående utvidg-ningar. Det görs inga utvidgningar i förhållande till deprinciper som gäller för polisens arbete. Menman ger ett uttryckligt lagstöd för det.Däremot får polisen större möjligheter när detgäller folksamlingar som inte är allmänna samman-komster eller offentliga tillställningar. I det avseendetkan jag inte förstå invändningar. Närdet gäller de aktiviteterna innefattas ju inte demon-strationer i det.Anf. 54 ():Herr talman! Jag vill börja med att instämma i detLars-Erik sade sist. För debattens skull villjag bara säga att tittar man på själva portalparagrafeneller behovs- och proportionalitetsprincipen som skallbeaktas står det också i förarbetet att det är fråga omett bemyndigande för polisen att vidta de åtgärdersom är försvarliga för att fullgöra deras uppgifter sålänge det inte är fråga om att begränsa en grundlags-skyddad rättighet.Jag tror att det är viktigt att man har med sig i de-batten att det uttryckligen står detta. Faran att de-monstrationsfriheten och opinionsyttringar kommeratt begränsas tror jag är väldigt liten med den regle-ring som finns i grund och botten.Jag har en fråga till . Regeringengör bedömningen att förslaget inte strider mot Eruo-pakonventionen om mänskliga rättigheter trots erkänner att det kan finnas en tolkningsfråga.Argumentet går ut på att övriga länder som också harskrivit under konventionen har något liknande ochdärför bör vi också kunna ha det.Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi i ,som har varit ett föregångsland när detgäller att slåss för de demokratiska fri- och rättighe-terna, är väldigt noga i vår egen lagstiftning så att viinte balanserar på gränsen.Lagrådet har påpekat att förslaget nog strider motkonventionen. En hel utredning har kommit fram tillatt det strider mot konventionen. De flesta tunga juri-diska remissinstanserna i har också kommitfram till att det strider mot konventionen. Då kan jaginte förstå att regeringen väljer att göra tolkningen attdet nog inte gör det i alla fall.Anf. 55 ():Herr talman! De här bestämmelserna finns ju re-dan . kan ju inte hävda med be-stämdhet att de strider mot konventionen. Det är ing-en som kan göra det, ingen kan säga det rakt ut medbestämdhet. Det är först när ett sådant här mål kom-mer upp till avgörande i som mankan se det.Regeringen och utskottsmajoriteten gör bedöm-ningen att det inte strider mot konventionen. Jag tyck-er att självsäkra påståenden i den ena eller andrariktningen kan man inte göra. Man kan göra en be-dömning, och den bedömning som regeringen hargjort, och som utskottsmajoriteten också har gjort, äratt det inte strider mot regler.Anf. 56 ():Herr talman! Jag har heller inte sagt att man medbestämdhet kan säga att det strider mot konventionen.Men det måste väl ändå ha någon betydelse när lagrå-det och när de flesta tunga juridiska instanserna ocksåhar gjort den här bedömningen. Då bör väl det åtmins-tone väcka tanken att det finns en risk för att förslagetstrider mot konventionen, och då bör man ta allvarligtpå det och inte bara fortsätta i de gamla spåren. Dåbör man inte vidhålla att man skall ha förslaget.Det hade varit mer klädsamt om vi hade fått enordentlig diskussion utifrån frågan hur vi i så fall skallkunna reglera det här. Vad för bestämmelser kan vianvända oss av som vi med säkerhet kan säga intestrider mot konventionen? Det är den inställningenjag anser att man bör ha.När det gäller de människor som omhändertas avandra skäl, de psykiskt sjuka, säger utskottet att maninstämmer i motionärernas uppfattning. De flesta somomhändertas enligt den här paragrafen är egentligen ibehov av vård. Vore det då inte bättre att försöka hittaen lösning så att de här människorna kanplaceras på andra ställen där man har både den kom-petens och den kunskap som behövs för att ta handom dem på ett humant sätt? Vore inte det bättre än attvi ger ett utrymme för att stänga in dem i en arrest?Det kan ju snarare skada än vara till hjälp.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 11 §. )10 § Vissa socialtjänstfrågorFöredrogsSocialutskottets betänkande 1997/98:SoU10Vissa socialtjänstfrågorAnf. 57 ():Herr talman! Den kommunala harbyggts ut kraftigt ändå sedan början av 1970-talet.Trots detta har vi sett att de sociala problemen barahar ökat.Vad som saknas är en grundläggande insikt om attsocialtjänsten och socialtjänslagen är och måste varaett komplement till de naturliga nätverk som finns,som kan vara familj, vänner och släkt och som kanförekomma i bostadsområden och på arbetsplatser. Denaturliga nätverken kan aldrig ersättas av lagstiftning.Även en rätt utformad socialtjänstlag kan aldrig varaannat än just ett stöd och ett komplement till enskildamänniskors naturliga och självklara ansvar att formasina egna liv.Samtidigt måste förstås de som av olika orsakerinte kan försörja sig eller som av andra orsaker behö-ver stöd och hjälp garanteras det. Statens grundläg-gande ansvar handlar därför om att försäkra sig om attde som behöver hjälp blir så få som möjligt. Bara dåkan man se till att de som verkligen behöver stöd fårdet.Som ett exempel på det här vill jag berätta om enny rapport som har kommit. Man har jämfört barn-familjers levnadsstandard, inkomst och skattetryck i22 olika . Den visar att i i dagligger många helt vanliga barnfamiljer med två yrkes-arbetande vuxna som lever på motsvarande en och enhalv industriarbetarlön strax över eller t.o.m. undersocialbidragsnormen. I motsvarar en sådanhär en och en halv industriarbetarlön av soci-albidragsnormen i köpkraft. I alla länder som man harjämfört mellan, utom , och ,har tvåbarnsfamiljen större köpkraft än i Sverige.Vad är då skälet till det här? Det finns egentligenbara ett skäl. Det är att den svenska barnfamiljenlever under det allra högsta skattetrycket. I snitt ärbarnfamiljens totala skatt . Det är det somgör att man hamnar så nära bidragsnormen. Det ärskatten som svenska barnfamiljer inte har råd med.Lever man under de här förhållandena är det i principomöjligt att ta sig ur situationen och förbättra sinekonomi, och det främjar inte eget ansvarstagande.Vad jag med detta vill komma fram till är att sålänge vi på det här sättet med världens högsta skatte-tryck drar ned massor av arbetande, helt vanligasvenska hushåll till socialbidragsnivå kommer vi inteatt ha kraft och resurser att ge stöd till dem som ärallra mest utsatta.Herr talman! I vår första reservation förklarar vinärmare hur denna vår grundläggande syn på social-tjänsten ser ut. För att jag inte skall glömma det villjag redan här yrka bifall till reservation nr 1. Vi stårså klart fast vid alla våra reservationer, men i vanligordning begränsar vi oss till att yrka bifall till en.Jag vill nu dyka ned punktvis på några ställen i vå-ra reservationer. Jag tänker koncentrera mig på kom-munala avgifter inom äldreomsorgen, psykiskt funk-tionshindrade och krocken mellan enskilda pensions-försäkringar och socialbidrag.Allra först skall jag bara kort presentera ett av vå-ra nya förslag, som syftar just till att främja eget an-svarstagande och återhållsamhet med offentliga me-del. Det går ut på att man i kommunerna skall hamöjlighet att ersätta korttida socialbidrag med lån.Det gäller då inte enbart i de väldigt begränsade fallsom finns utan i större utsträckning, så att män-niskor som enbart av t.ex. arbetslös-het behöver stöd från skall kunna ta ettlån i stället för att få ett bidrag.Jag går sedan över till de kommunala taxorna in-om äldreomsorgen. I fanns enny del av det som i princip har blivit en följetong, därman talar om hur de kommunala avgifterna inomäldreomsorgen ställer till med oerhörda problem förmånga, många äldre. har så stor del som 80 %av landets kommuner inkomstrelaterade taxor tilläldreomsorgen. Dessutom räknar man ofta sammantvå makars inkomst, så att om endast en av två makarmåste få äldreomsorg och flytta till äldre-boende blir det ofta väldigt svårt för den som bor kvarhemma att klara sig ekonomiskt. Det förekommer alltoftare att de äldre när de visar sin förtvivlan över attinte klara sin ekonomiska situation på grund av dettafår rådet att skilja sig eller söka socialbidrag.Vi menar att det här helt klart strider mot denprincip som borde vara självklar, nämligen att omman skall jämna ut inkomster mellan människor, omman skall bedriva fördelningspolitik, då gör man detvia skatten. Man skall inte dessutom, via olika pro-gressiva avgifter, t.ex. genom kommunen, fortsätta attfördela. Dessutom strider det här mot specialmotive-ringen i kommunallagen, som säger att en objektivoch rättvis likabehandling av kommunmedlemmarnainte ger utrymme för någon inkomstfördelande verk-samhet. Det är precis vad det här är fråga om. Vårtförslag är därför att sådana här inkomstrelateradeprogressiva taxor inom exempelvis äldreomsorgenhelt enkelt skulle stoppas med hänvisning till kommu-nallagen.Jag vill kort säga något om de psykiskt funktions-hindrade. Alltfler psykiskt sjuka människor hamnar nupå gator och torg som uteliggare. Eftersom vi undervåren kommer att ha debatter i kammaren där den härfrågan tas upp vill jag bara i det här sammanhangetpåminna om att har efterlyst att de psy-kiskt funktionshindrade måste få rätt till samma stödoch hjälp som övriga funktionshindrade.Avslutningsvis vill jag peka på en helt ofattbarordning, nämligen den att den som har tillgångari form av privata enskilda pensionsförsäkringar kannekas socialbidrag just på grund av dessa. Eftersomdet handlar om bundna medel, som faktiskt inte gåratt komma åt , måste den situationsom biståndssökanden hamnar i närmast likna enKafkaprocess. Menar man att biståndssökanden skalläta sina premiebrev, eller hur tänker egentligen desom tolkar socialtjänstlagen?Slutsatsen av den här absurda ordningen kan baravara att de som tolkar lagen inte ser själva syftet medsocialtjänst och socialbidrag, dvs. att man skall biståden som inte har någon annan utväg. Det är knappastnågon utväg att vänta med att äta tills man fyller 55år, inte heller att råna sitt eget försäkringsbolag för attfå ut pengarna . Inte ens jag vill påstå att dethandlar om ett medvetet motarbetande av förekoms-ten av privata pensionsförsäkringar, detta trots attregeringspartiet knappast är särskilt förtjust i före-komsten av dessa. Hur som helst hindrar den härordningen den pågående sunda utvecklingen, attalltfler människor faktiskt tar ansvar för att planeraför en extra trygghet efter pensionen. Egentligen ärdet precis lika knepigt att betrakta enskilda pensions-försäkringar på det här viset som att säga att männi-skor inte skulle ha rätt till socialbidrag, eftersom sta-ten minsann har satt av medel för pension den dag deuppnår pensionsåldern.Utskottsmajoriteten skriver i sin avslagsmotive-ring: Finns realiserbara tillgångar i form av t.ex.banktillgodohavanden, aktier eller obligationer skalldessa i första hand användas för försörjningen. Detskall således vara fråga om tillgångar som är tillgäng-liga för den enskilde.Så långt är vi överens, det låter bra. Men när mansedan ändå kommer till slutsatsen att utskottet inte ärberett att ta några initiativ för att reglerna skall ändrasförstår jag inte logiken. Man borde antingen kunnavara rak nog att säga att den här ordningen självfalletskall ändras eller vara ärlig nog att säga att sådanasom tecknar enskilda pensionsförsäkringar skall straf-fas för detta genom att inte få samma skyddsnät somandra om någonting inträffar som gör att de inte kanförsörja sig.Anf. 58 ():Herr talman! är en uppgift som ärålagd kommunerna. Det är bra, eftersom det är natur-ligt att en verksamhet som ligger så nära de enskildamedborgarna också skall beslutas så nära medborgar-na som möjligt. Då kan man inom ramen för social-tjänsten ta tillräcklig hänsyn till de enskilda männi-skornas speciella behov och på olika sätt anpassa detstöd och den hjälp man ger just till människornasalldeles personliga behov.Socialtjänstens uppgift är att ta vid där de generel-la välfärdssystemen inte räcker till för att tillgodosesocial och ekonomisk trygghet. Det är viktigt att dehär båda delarna, den generella delen av välfärdssys-temet och det som är individuellt prövat, hålls isär.Genom att nu har beslutat att vi skall ha en riksnorm för ekonomiskt biståndhar det här förändrats. Socialbidragen har blivit någotav en hybrid mellan de generella systemen och deselektiva, behovsprövade. Det är möjligt att det äranledningen till att man nu har givit direktiv till en nyutredning, som som socialtjänstkommitténarbetade med den här frågan nu ånyo skall kommamed ett förslag till hur de här frågorna skall hanteras.Det kan i varje fall konstateras att den nya ordningsom nu råder inte är till någon större fördel för demsom är beroende av socialbidrag, mer än i begränsadomfattning. Det kan gälla dem som har bott i kommu-ner där man har tillämpat en norm som har legat un-der den som tidigare rekommenderat.Det är ingen bra konstruktion att regeringen, så-som beslutet innebär, nu skall fastställa en riksnormoch kommunerna sedan betala. Det hade varit mycketbättre att möta det här problemet från andra hållet,dvs. att göra de generella försörjningsskydden bättreanpassade och mer heltäckande vid behov av försörj-ningsstöd och på så vis i stället lägga kostnaderna påstaten där de rätteligen hör hemma.Den kommunala självbestämmanderätten naggasnu betydligt i kanten, och det är olyckligt och onödigt.Kommunpolitikerna kan precis lika bra som vi somsitter här i ta sitt sociala ansvar för medbor-garna - t.o.m. bättre, skulle jag vilja påstå, eftersomman finns närmare de enskilda människorna och kän-ner deras problem väl. Jag vill därför yrka bifall tillreservation nr 3 till betänkandet.Vid årsskiftet höjdes också barnbidragen. Efter enöverenskommelse mellan regeringen och Centerpar-tiet har både barnbidragen höjts och flerbarnstilläggetutvidgats. Det här betyder också att de som är över 16år och får studiebidrag har fått sina bidrag höjda.Detta har naturligtvis varit bra, eftersom barnfamil-jerna har varit en ganska utsatt grupp i den bespa-ringspolitik som vi har tvingats till under de senasteåren. De har fått kännas vid ett minskat konsum-tionsutrymme, och många har haft det ganska besvär-ligt. Därför är det bra att den här höjningen nu sker.Men det finns en liten grupp som dessvärre intefår någon nytta av höjningen. Det är de människorsom har levt på socialbidrag, dvs. varit arbetslösaeller på annat sätt varit hänvisade till socialbidrag.Dessa har inte kunnat få någon del av den här höj-ningen. fastställs nämligen av regeringen,och barnbidraget, som ju syftade till att ge ett ökatutrymme för barnfamiljerna, ger inte ett ökat utrymmeför dem som är beroende av socialbidrag. Det här ärinte bra.Från årsskiftet är det alltså regeringen som fast-ställer för socialbidragen. Min och Centernsuppfattning är att regeringen i det sammanhanget börta hänsyn till detta förhållande och fastställa normenmed hänsyn till att barnbidragen har höjts så att ocksåde barnfamiljer som varit hänvisade till socialbidragkan få del av höjningen. Tanken måste ju ändå havarit att barnfamiljerna skulle få ett ökat konsum-tionsutrymme, och det bör i så fall gälla alla.Annika tog upp frågan om pensionsför-säkringarnas inverkan på rätten att få socialbidrag.Det har ju i en del fall hänt att människor har drabbatsav beslut om avslag därför att de har haft pensionsför-säkring. Jag vill påminna om att grunden är att ommänniskor inte kan klara sin försörjning på annat sätthar de rätt till socialbidrag. Har man egna tillgångarskall naturligtvis de i första hand tas i anspråk. Denenkla principen måste vara att den som har eventuellatillgångar som inte kan realiseras eller omsättas rätte-ligen måste få rätt till bistånd för sin försörjning.Den fråga som uppstått i det här sammanhanget ärom de pensionsförsäkringar som enskilda människorhar haft, vilka normalt inte kan tas ut förrän man harfyllt , skulle vara möjliga att ta ut tidigare.Problemet har visat sig vara att det råder delademeningar mellan socialnämnden och den enskilde omhuruvida det går att få ut de här pengarna. Mångaenskilda hävdar att det inte går. Man har haft kontaktmed försäkringsbolagen och fått besked om att detinte går. hänvisar däremot till reglerom att man kan få ut pengarna i särskilda fall. Detråder alltså olika åsikter hos socialnämnden och denenskilde om huruvida detta är möjligt. Detta borderimligen vara möjligt att klarlägga för en domstol.Någon prövning av de här frågorna har dock inte sketti högsta instans, så huruvida någondera tolkningenhåller fullt ut är svårt att säga.Min bedömning är att om det inte går att få utpengarna har man självklart rätt att få socialbidrag.Men så länge det råder en åsiktsskillnad mellan dom-stolarna och den enskilde är detta dessvärre ingentingsom vi kan lagstifta bort. Det är det som är problema-tiken i den här frågan. Vi kan från sida interätta till problemet genom att ändra lagstiftningen.Lagstiftningen är fullt klar på den här punkten: Densom inte har någon möjlighet att försörja sig på annatsätt har rätt att få bistånd, och har man sparade till-gångar skall dessa i första hand tas i anspråk.